Справа № 199/4762/24
УХВАЛА

іменем України

10 липня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання слідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженеця

м. Дніпропетровська, не маючого на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та інших непрацездатних осіб, зареєстрованого за адресою: : АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, перебуває в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше не судимого, однак :

- відносно якого 30.03.2023 скеровано обвинувальний акт до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, -

якому 19.06.2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до клопотання с слідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 10.07.2024 р., погодженого з повноважним прокурором, ставиться питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 15.11.2022 наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № НОМЕР_3 солдата запасу ОСОБА_4 призначено до військової частини НОМЕР_2 солдатом резерву 5 взводу резерву рядового складу 1 роти резерву рядового складу. Наказом № 382 командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 07.12.2022 переведено до військової частини НОМЕР_1 в посаді стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти. 09.03.2024 наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № НОМЕР_4 солдата ОСОБА_4 , колишнього кулеметника стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_5 , з 09.03.2024 року виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому, бути взірцем виконання службових обов`язків, доручених йому за посадою. Відповідно до

ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незважаючи на це, солдат ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч зазначених вимог законодавства, вчинив корисливий злочин проти власності за наступних обставин.

Так, військовослужбовець ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у невстановлений в ході проведення досудового розслідування час, однак не пізніше 04 год. 00 хв. знаходився поблизу будинку №1 по Шосе Донецьке побачив транспортний засіб марки «ВАЗ 2101» червоного кольору ВАЗ-2101, д.н.з. НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_6 . Після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме: вказаним автомобілем.

Реалізуючи свій прямий умисел, 17 червня 2024 року, у невстановлений в ході проведення досудового розслідування час, однак не пізніше 04 год. 00 хв. ОСОБА_4 , продовжуючи знаходитись поблизу будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, підійшов до транспортного засобу марки «ВАЗ 2101» червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_6 , відчинив двері автомобілю, проник до автомобілю, після чого бажаючи довести свій прямий умисел до кінця, всупереч волі власника, не встановленим під час досудового розслідування способом, завів двигун автомобілю, та поїхав у напрямку будинку АДРЕСА_4 , тим самим незаконно заволодів транспортним засобом, а саме: транспортним засобом марки «ВАЗ 2101» червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядився вищевказаним транспортним засобом на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальний збиток.

Умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом кваліфікуються за ч.1 ст. 289 КК України.

19.06.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України.

Причетність підозрюваного ОСОБА_4 , до вчинення вказаного кримінального правопорушення ґрунтовно підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

1.протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення;

2.протоколом огляду місця події;

3.протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 ;

4.протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ;

5.протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_7 .

6.протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

7.протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

8.висновком судової трасологічної експертизи №СЕ-19/104-24/25120-Д від 18.06.2024;

9.протоколом огляду відеозапису;

10.іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання та обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки існують ризики передбачені пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні, вину визнав, заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши подане клопотання та надані слідчим матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , вважаю необхідним задовольнити клопотання слідчого та застосувати підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою, виходячи з наступного.

15.11.2022 наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № НОМЕР_3 солдата запасу ОСОБА_4 призначено до військової частини НОМЕР_2 солдатом резерву 5 взводу резерву рядового складу 1 роти резерву рядового складу. Наказом № 382 командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 07.12.2022 переведено до військової частини НОМЕР_1 в посаді стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти. 09.03.2024 наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № НОМЕР_4 солдата ОСОБА_4 , колишнього кулеметника стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_5 , з 09.03.2024 року виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому, бути взірцем виконання службових обов`язків, доручених йому за посадою. Відповідно до

ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незважаючи на це, солдат ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч зазначених вимог законодавства, вчинив корисливий злочин проти власності за наступних обставин.

Так, військовослужбовець ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у невстановлений в ході проведення досудового розслідування час, однак не пізніше 04 год. 00 хв. знаходився поблизу будинку №1 по Шосе Донецьке побачив транспортний засіб марки «ВАЗ 2101» червоного кольору ВАЗ-2101, д.н.з. НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_6 . Після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме: вказаним автомобілем.

Реалізуючи свій прямий умисел, 17 червня 2024 року, у невстановлений в ході проведення досудового розслідування час, однак не пізніше 04 год. 00 хв. ОСОБА_4 , продовжуючи знаходитись поблизу будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, підійшов до транспортного засобу марки «ВАЗ 2101» червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_6 , відчинив двері автомобілю, проник до автомобілю, після чого бажаючи довести свій прямий умисел до кінця, всупереч волі власника, не встановленим під час досудового розслідування способом, завів двигун автомобілю, та поїхав у напрямку будинку АДРЕСА_4 , тим самим незаконно заволодів транспортним засобом, а саме: транспортним засобом марки «ВАЗ 2101» червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядився вищевказаним транспортним засобом на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальний збиток.

Умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом кваліфікуються за ч.1 ст. 289 КК України.

19.06.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України.

Причетність підозрюваного ОСОБА_4 , до вчинення вказаного кримінального правопорушення ґрунтовно підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

11.протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення;

12.протоколом огляду місця події;

13.протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 ;

14.протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ;

15.протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_7 .

16.протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

17.протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

18.висновком судової трасологічної експертизи №СЕ-19/104-24/25120-Д від 18.06.2024;

19.протоколом огляду відеозапису;

20.іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- про наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що він підозрюється у скоєнні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 5 років та враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, у досудового розслідування є достатні підстави вважати, що підозрюваний, усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинене кримінальне правопорушення з метою уникнення відповідальності за вчинене, буде переховуватись від досудового розслідування та суду. Таким чином, у досудового розслідування є неспростовні реальні підстави вважати, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний буде переховуватись від досудового розслідування та суду з метою уникнути відповідальності за скоєне;

- про наявність ризику передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_4 , знаходячись на свободі, може незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки останньому відомо їх анкетні данні та місце мешкання;

- про наявність ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_4 , схильний до вчинення злочинів, оскільки відносно останнього 30.03.2023 скеровано обвинувальний акт до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, міцних соціальних зв`язків та родини не має. Таким чином, у досудового розслідування є неспростовні підстави вважати, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення;

Враховуючи сукупність вищевикладених обставин, суспільну небезпеку в діях підозрюваного, приходжу до висновку, що в разі застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваного ОСОБА_4 таких як: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, існує реальна загроза переховування її від органів досудового розслідування та суду; незаконний вплив на свідків, потерпілого, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, не призведуть до забезпечення нормальної поведінки підозрюваного та виконанню процесуальних рішень у кримінальному провадженні. Вказані ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є обґрунтованими, а враховуючи те, що такі запобіжні заходи як: - особисте зобов`язання; - застава; - домашній арешт; не зможуть перешкоджати підозрюваному уникнути від органу досудового розслідування, оскільки базуються лише на суб`єктивному відношенні підозрюваного до необхідності виконання покладених на нього обов`язків, а - особиста порука не може бути застосована до ОСОБА_4 з урахуванням відсутності осіб, які заслуговують на довіру.

Тобто є обґрунтовані підстави вважати, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти переліченим вище ризикам під час судового розгляду кримінального провадження №0000744.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5, параграф 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Наявність судимості у особи з урахуванням правових позицій ЄСПЛ (п.34 Рішення ЄСПЛ «Сельчук проти Турції», п.9 рішення ЄСПЛ «Мацнеттер проти Австрії») свідчить про можливість вчинення іншого кримінального правопорушення.

Відповідно вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Зокрема, згідно вказаного рішення, при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

З огляду на зазначене, вважаю, що до ОСОБА_4 не може бути застосовано інший менш суворий запобіжний захід згідно п.п. 1-4 ч. 1 ст. 176 КПК України, бо він не зможе забезпечити виконання процесуальних обов`язків передбачених чинним законодавством та забезпечити можливість виконання процесуальних рішень, у тому числі вирок суду, що підтверджується вищезазначеним.

Окрім цього, відповідно до положень ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

У відповідності до положень ч.ч.4, 5 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається у межах, зокрема, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вирішуючи питання щодо визначення розміру застави, який буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що у даному випадку необхідно визначити розмір застави, - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 06 вересня 2024 року включно, обчислюючи строк запобіжного заходу з 10 липня 2024 року.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн. 00 коп.

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 будуть покладені наступні обов`язки:

?прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

?не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

?утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілим по справі;

?здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі внесення застави та невиконання таких обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала набирає чинності негайно.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

10.07.2024