УХВАЛА

Іменем України

30.10.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянув у кримінальному провадженні №0003356, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, клопотання слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП України в Житомирській області ОСОБА_3 , про арешт майна та додані до клопотання матеріали,-

ВСТАНОВИВ:

У клопотанні слідчий зазначив, що слідчим відділом Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирський області здійснюється досудове розслідування матеріалів кримінального провадження, відомості про яке внесено 25.09.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003356, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.10.2024 близько 02:35 год., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_1 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, підірвав у вказаному місці невстановлений предмет вибухово-осколкової дії.

28.10.2024 в період часу з 03:35 по 05:15 у ході проведення огляду місця події на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , та межує з будинком АДРЕСА_2 за участю інспектора ВВТС ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 , залученої в якості спеціаліста, виявлено та вилучено металеві залишки різної форми з нерівними рваними краями ззовні схожі на залишки гранати Ф1. Тому виникає необхідність у подальшому дослідженні вилученого майна, а саме призначенні по кримінальному провадженню судової вибухово-технічної експертизи, проведення якої доручити експертам Житомирського НДЕКЦ МВС,

28 жовтня 2024 року постановою слідчого металеві залишки різної форми з нерівними рваними краями ззовні схожі на залишки гранати Ф1 визнано речовим доказом.

В обгрунтування заявленого клопотання вказано, що з метою запобігання можливості приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також можливості використання, як доказів відомостей, що містяться в даних речах та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цього майна, слідчий просить накласти арешт на вилучене майно з метою недопущення його відчуження, розпорядження та користування.

В судове засідання слідчий та власник майна не з?явилися, що не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру, щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи правову підставу для арешту майна та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, оцінену співмірність між рівнем заходів процесуального обтяження та потребами досудового розслідування, слідчим суддею встановлена достатня переконливість наведених у клопотанні ґрунтувань щодо необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Виходячи з вищенаведеного, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на металеві залишки різної форми з нерівними рваними краями ззовні схожі на залишки гранати Ф1, які було вилучено у ході проведення огляду місця події на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , та межує з будинком АДРЕСА_2 з метою запобігання приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження речових доказів, тобто забезпечення їх збереження в межах кримінального провадження за №0003356, без можливості володільця та інших осіб відчужувати, користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1