У Х В А Л А

щодо застосування примусових заходів медичного характеру

16.10.2024 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі № 1 Жмеринського міськрайонного суду клопотання слідчого СВ Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бершадь Вінницької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, підопічного Жмеринського психоневрологічного будинку-інтернату по АДРЕСА_1 , раніше несудимого, який вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене частиною першою статті 122 КК України,

за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:

прокурора Вадима Боровського,

особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

представника особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

у с т а н о в и в :

Досудовим слідством установлено, що ОСОБА_4 , будучи підопічним Жмеринського психоневрологічного будинку-інтернату, розташованого по вул. Вячеслава Чорновола, 12 в м. Жмеринка Вінницької області , 30 квітня 2024 року 0 9-15 год, перебуваючи у туалеті вказаного будинку-інтернату, заподіяв підопічному цього ж закладу ОСОБА_10 середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми - перелому нижньої щелепи зліва, струсу головного мозку, забою м`яких тканин голови, а також закритої тупої травми грудної клітки.

Згідно з висновком судової психіатричної експертизи від 29 серпня 2024 року, ОСОБА_4 в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, і в теперішній час страждав і страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді параноідної шизофренії (F20.0). Він не міг і не можеусвідомлювати свої дії та керувати ними. Потребує застосування примусовихї заходів медичного характеруу вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Суспільно-небезпечне діяння, вчинене ОСОБА_4 , підпадає під ознаки злочину, передбаченого частиною першою статті 122 КК України - умисне тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримує. Просить застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечує факт нанесення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_10 . Не заперечує також щодо застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги. Однак заперечує щодо посиленого нагляду.

Захисник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_11 - підтримує позицію свого підзахисного.

Представник ОСОБА_4 - соціальний працівник Жмеринського психоневрологічного будинку-інтернату ОСОБА_12 - підтверджує факт конфлікту між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 . Просить вирішити клопотання на розгляд суду.

Потерпілий ОСОБА_10 пояснює, що ОСОБА_4 його ударив два рази, після чого він втратив свідомість.

Представник потерпілого - директор Жмеринського психоневрологічного будинку-інтернату ОСОБА_13 - клопотання підтримує. Пояснює, що ОСОБА_4 неодноразово наносив тілесні ушкодження підопічним інтернату, на нього скаржились і працівники закладу. Вважає, що тип лікарні для ОСОБА_4 повинен бути посилений.

Вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого частиною першою статті 122 КК України, підтверджується також матеріалами кримінального провадження:

витягом з ЄРДР про реєстрацію події; протоколом прийняття заяви від потерпілого, довідкою з лікарні про тілесні ушкодження потерпілого, довідками про перебування ОСОБА_4 і ОСОБА_10 у будинку-інтернаті, протоколами проведення слідчих експериментів з ОСОБА_4 , потерпілим та свідком, висновком експерта по тілесним ушкодженням ОСОБА_10 , рішенням суду від 19 жовтня 2015 року про визнання ОСОБА_4 недієздатним, довідкою про перебування його на лікуванні у Вінницькій обласній психіатричній лікарні.

Згідно з висновком № 425 судово-психіатричної експертизи від 29 липня 2024 року, в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, і у теперішній час, ОСОБА_4 страждав і страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді параноїдної шизофренії (F20.0). За своїм психічним станом не міг і не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді стаціонарного примусового лікування в психіатричній лікарні.

Згідно зі статтею 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Статтею 94 КК України та статтею 19 Закону України "Про психіатричну допомогу" визначено, що примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами, і залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру:

1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку;

2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом;

3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом;

4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.

Частиною четвертою статті 94 КК України передбачено, що госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах посиленого нагляду.

Суд вважає, що ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке хоча і не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, але він потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах посиленого нагляду, так як вчинив таке діяння, посягаючи на здоров`я потерпілого.

Керуючись статтями 19, 94 КК України, на підставі статей 512, 513 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого СВ Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бершадь Вінницької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, підопічного Жмеринського психоневрологічного будинку-інтернату по АДРЕСА_1 , раніше несудимого, який вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене частиною першою статті 122 КК України, - примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

На ухвалу може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду на протязі п`ятнадцяти днів через Жмеринський міськрайонний суд.

Повний текст ухвали складений 18 жовтня 2024 року.

Суддя ОСОБА_14