Справа № 132/2057/24
Ухвала

Іменем України

28 жовтня 2024 року місто КАЛИНІВКА

Калинівський районний суд Вінницької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілої особи ОСОБА_4 , обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та їх захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Калинівка Хмільницького району Вінницької області, клопотання прокурора Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000207 від 29 травня 2024 року, відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння,

ВСТАНОВИВ:

28.06.2024 року до Калинівського районного суду Вінницької області з Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000207 від 29 травня 2024 року, відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.06.2024 року, визначено склад суду з розгляду обвинувального акту, головуючого суддю ОСОБА_11 .

Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_11 від 01.07.2024 року, кримінальне провадження призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

В підготовчому судовому засіданні 28.10.2024 року прокурор Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_8 заявила клопотання про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000207 від 29.05.2024 року, відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу /частина третя статті 479-2 КПК України/.

На виконання вимог процесуального закону, судом роз`яснено обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 положення статті 479-2 КПК України, а саме те, що суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зазначили, що їм положення ст.479-2 КПК України зрозумілі, та вони не заперечують проти закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Захисник обвинувачених адвокат ОСОБА_12 підтримав позицію своїх підзахисних.

Представник потерпілої особи ОСОБА_13 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора та закриття кримінального провадження.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_10 працюючи на посаді складача поїздів ТОВ «Вінницьке кар`єроуправління», за попередньою змовою з ОСОБА_9 , який працює на посаді машиніста тепловоза того ж товариства, будучи обізнаними, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, на території України з 24.02.2022 року був введений воєнний стан, дія якого продовжена на підставі Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану України» від 05.02.2024 року № 49/2024, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.02.2024 року № 3564-ІХ, з 05год.30хв. 14.02.2024 року строком на 90 діб, 29.03.2024 року о 18год.10хв., під час робочої зміни, рухаючись в тепловозі по залізничній колії, між населеними пунктами «Писарівка та Гулівці», достовірно знаючи про те, шо в тепловозі наявне дизельне паливо, попередньо домовившись між собою, вирішили вчинити його таємне викрадення. Реалізуючи цей умисел, ОСОБА_10 , ОСОБА_9 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, діючи узгоджено, знаючи, що на паливній системі знаходиться кран, з якого зливається за потреби паливо, та який був опломбований, не зриваючи пломбу, відкрили кран, та злили паливо в пластикові каністри, які заздалегідь підготували. Дані дії відбувались під час руху тепловоза, між населеними пунктами «Гулівці-Писарівка», в результаті яких вчинили крадіжку дизельного палива в кількості 40літ., що належить ТОВ «Вінницьке кар`єроуправління», вартість якого відповідно до висновку експерта № 2011/24-21 від 25.06.2024 року, станом на 29.03.2024 року, становила 2154грн.80коп. за 40літ., яким розпорядились на власний розсуд. Тим самим, своїми протиправними діями ОСОБА_10 , ОСОБА_9 завдали майнової шкоди ТОВ «Вінницьке кар`єроуправління» на суму 2154грн.80коп. Таким чином, ОСОБА_10 , ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Крім цього, ОСОБА_10 працюючи на посаді складача поїздів ТОВ «Вінницьке кар`єроуправління», за попередньою змовою з ОСОБА_9 , який працює на посаді машиніста тепловоза того ж товариства, будучи обізнаними, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, на території України з 24.02.2022 року був введений воєнний стан, дія якого продовжена на підставі Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану України» від 05.02.2024 року № 49/2024, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.02.2024 року № 3564-ІХ, з 05год.30хв. 14.02.2024 року строком на 90 діб, 05.04.2024 року о 19год.54хв. під час робочої зміни, рухаючись в тепловозі по залізничній колії, між населеними пунктами «Писарівка та Гулівці», достовірно знаючи про те, шо в тепловозі наявне дизельне паливо, попередньо домовившись між собою, вирішили вчинити його таємне викрадення. Реалізуючи цей умисел, ОСОБА_10 , ОСОБА_9 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, таємно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, діючи узгоджено, знаючи, що на паливній системі знаходиться кран, з якого зливається за потреби паливо, та який був опломбований, не зриваючи пломбу, відкрили кран, та злили паливо в пластикові каністри, які заздалегідь підготували. Дані дії відбувались під час руху тепловоза, між населеними пунктами «Гулівці-Писарівка», в результаті яких вчинили крадіжку дизельного палива в кількості 40літ., що належить ТОВ «Вінницьке кар`єроуправління», вартість якого відповідно до висновку експерта № 2011/24-21 від 25.06.2024 року, станом на 05.04.2024 року, становила 2161грн.20коп. за 40літ., яким розпорядились на власний розсуд. Тим самим, своїми протиправними діями ОСОБА_10 , ОСОБА_9 завдали майнової шкоди ТОВ «Вінницьке кар`єроуправління» на суму 2161грн.20коп. Таким чином, ОСОБА_10 , ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Крім цього, ОСОБА_10 працюючи на посаді складача поїздів ТОВ «Вінницьке кар`єроуправління», за попередньою змовою з ОСОБА_9 , який працює на посаді машиніста тепловоза того ж товариства, будучи обізнаними, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, на території України з 24.02.2022 року був введений воєнний стан, дія якого продовжена на підставі Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану України» від 05.02.2024 року № 49/2024, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.02.2024 року № 3564-ІХ, з 05год.30хв. 14.02.2024 року строком на 90 діб, 08.04.2024 року о 15год.40хв. під час робочої зміни, рухаючись в тепловозі по залізничній колії, між населеними пунктами «Писарівка та Гулівці», достовірно знаючи про те, шо в тепловозі наявне дизельне паливо, попередньо домовившись між собою, вирішили вчинити його таємне викрадення. Реалізуючи цей умисел, ОСОБА_10 , ОСОБА_9 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, таємно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, діючи узгоджено, знаючи, що на паливній системі знаходиться кран, з якого зливається за потреби паливо, та який був опломбований, не зриваючи пломбу, відкрили кран, та злили паливо в пластикові каністри, які заздалегідь підготували. Дані дії відбувались під час руху тепловоза, між населеними пунктами «Гулівці-Писарівка», в результаті яких вчинили крадіжку дизельного палива в кількості 40літ., що належить ТОВ «Вінницьке кар`єроуправління», вартість якого відповідно до висновку експерта № 2011/24-21 від 25.06.2024 року, станом на 08.04.2024 року, становила 2163грн.60коп. за 40літ., яким розпорядились на власний розсуд. Тим самим, своїми протиправними діями ОСОБА_10 , ОСОБА_9 завдали майнової шкоди ТОВ «Вінницьке кар`єроуправління» на суму 2163грн.60коп. Таким чином, ОСОБА_10 , ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Крім цього, ОСОБА_10 працюючи на посаді складача поїздів ТОВ «Вінницьке кар`єроуправління», за попередньою змовою з ОСОБА_9 , який працює на посаді машиніста тепловоза того ж товариства, будучи обізнаними, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, на території України з 24.02.2022 року був введений воєнний стан, дія якого продовжена на підставі Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану України» від 05.02.2024 року № 49/2024, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.02.2024 року № 3564-ІХ, з 05год.30хв. 14.02.2024 року строком на 90 діб, 17.04.2024 року (більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено), під час робочої зміни, рухаючись в тепловозі по залізничній колії, між населеними пунктами «Писарівка та Гулівці», достовірно знаючи про те, шо в тепловозі наявне дизельне паливо, попередньо домовившись між собою, вирішили вчинити його таємне викрадення. Реалізуючи цей умисел, ОСОБА_10 , ОСОБА_9 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, таємно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, діючи узгоджено, знаючи, що на паливній системі знаходиться кран, з якого зливається за потреби паливо, та який був опломбований, не зриваючи пломбу, відкрили кран, та злили паливо в пластикові каністри, які заздалегідь підготували. Дані дії відбувались під час руху тепловоза, між населеними пунктами «Гулівці-Писарівка», в результаті яких вчинили крадіжку дизельного палива в кількості 40літ., що належить ТОВ «Вінницьке кар`єроуправління», вартість якого відповідно до висновку експерта № 2011/24-21 від 25.06.2024 року, станом на 17.04.2024 року, становила 2177грн.60коп. за 40літ., яким розпорядились на власний розсуд. Тим самим, своїми протиправними діями ОСОБА_10 , ОСОБА_9 завдали майнової шкоди ТОВ «Вінницьке кар`єроуправління» на суму 2177грн.60коп. Таким чином, ОСОБА_10 , ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Частиною першою статті 2 КК України визначено, що підставою для кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких посилень відповідальності за дрібне викрадення чужого майна» від 18.07.2024 № 3886-IX.

Вказаним Законом внесені зміни до статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно з якими дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому положення частини третьої статті 3 КК України визначають, що зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно із частиною другою статті 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Частиною першою статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

За пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Як вже зазначалось, суд роз`яснив обвинуваченим положення статті 479-2 КПК України, їх право не надавати згоду на закриття кримінального провадження з підстав, визначених п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, наявність в них права за судовий розгляд на загальних підставах, в ході якого сторона обвинувачення буде зобов`язана довести обґрунтованість обвинувачення, а обвинувачені будуть мати всю сукупність прав, визначених Конституцією та КПК України. Судом роз`яснено обвинуваченим суть поняття «декриміналізація діяння», відмінність між закриттям з підстав декриміналізації та за відсутності події кримінального правопорушення, відмінність такого виду судового рішення від виправдувального вироку.

Обвинувачені надали суду добровільну згоду на закриття, зазначивши, що вказані положення їм зрозумілі.

Також при вирішенні клопотання, судом враховано правову позицію Об`єднаної палати Верховного Суду від 07.10.2024 року з вказаного питання. Так, Верховний Суд визначив, що частиною другою статті 51 КУпАП встановлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою статті 51 цього Кодексу, настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (НМДГ). Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становила від 0,5 до 2 НМДГ.

Як зазначив Верховний Суд, кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений статтею 51 КУпАП, а саме 2 НМДГ.

Положеннями частини першої статті 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина шоста статті 3 КК України).

Згідно з пунктом 5 підрозділу І Перехідних положень Податкового кодексу України (далі ПК), у разі, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК, з урахуванням норм абзацу першого підпункту 169.4.1 пункту 169.4 цієї статті платник податку має право на зменшення суми загального місячного оподатковуваного доходу, отримуваного від одного роботодавця у вигляді заробітної плати, на суму податкової соціальної пільги у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Тобто розмір податкової соціальної пільги в розумінні пункту 5 підрозділу І Перехідних положень ПК дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на один місяць працездатних осіб з 01 січня 2024 року становив 3028грн.00коп. Отже, розмір податкової соціальної пільги у 2024 році для кримінально-правової кваліфікації становив 1514грн.00коп.

Отже, для вирішення питання щодо наявності в діях ОСОБА_10 , ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення або ж складу адміністративного правопорушення необхідно визначити, чи перевищує вартість майна, що стало предметом посягання, 2 НМДГ, тобто 3028грн.00коп.

Згідно із обвинувальним актом ОСОБА_10 , ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні ряду однорідних кримінальних правопорушень (ч.4 ст.185 КК України), та вартість викраденого ними майна за кожним із епізодів, є меншою за розмір, з якого настає кримінальна відповідальність, а саме 3028грн.00коп.

Таким чином, наявність згоди обвинувачених в сукупності з наведеними нормами Конституції та КК України, висновками Об`єднаної палати Верховного Суду у наведеній вище постанові, є підставою для закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

У будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо. До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17.06.2020 року у справі № 598/1781/17 (провадження № 13-47кс20).

Речові докази відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 1135грн.92коп. згідно висновку експерта від 25.06.2024 року № 2011/24-21, необхідно компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

Вирішуючи питання щодо судових витрат у справі, суд керується вимогами ст.ст.124, 126 КПК України і постановою Верховного Суду від 07.10.2021 року, якою зроблено висновок щодо застосування норм права із зазначеного питання (справа № 584/800/20).

Так, Верховний Суд зазначив, що закриття провадження у зв`язку з декриміналізацією статті кримінального закону, за якою обвинувачувалась особа, є реабілітуючою обставиною, а тому процесуальні витрати мають бути віднесені на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.284, 371, 479-2 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000207 від 29 травня 2024 року, відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000207 від 29 травня 2024 року по обвинуваченню ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 1135грн.92коп. згідно висновку експерта від 25.06.2024 року № 2011/24-21, компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

Копію даної ухвали, після набрання нею законної сили, невідкладно направити до Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, для вирішення питання про притягнення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до адміністративної відповідальності за ст.51 КУпАП, за вчинення діяння, кримінальне провадження щодо яких закрито на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя