Справа № 296/6211/24
УХВАЛА

Іменем України

11 липня 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3

представника власника майна ОСОБА_4

представника власника майна ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 , поданого в межах кримінального провадження № 0000156 від 11.03.2024 про накладення арешту на майно

В С Т А Н О В И В :

Слідчий за погодженням прокурора звернувся до суду із вказаним клопотанням в обґрунтування якого зазначив, що слідчим управлінням ГУНП в Житомирській області в складі групи слідчих здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000156 від 11.03.2024 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 та інші невстановлені слідством особи 13.03.2024 під приводом гуманітарної допомоги здійснили ввіз автомобіля марки «HYUNDAI SANTA FE», VIN- НОМЕР_1 : НОМЕР_2 , до Благодійної організації « ІНФОРМАЦІЯ_1 »», та невстановленим слідством час та місці автомобіль «SSANGYONG REXTON», VIN-code: НОМЕР_3 , до Благодійної організації « ІНФОРМАЦІЯ_2 »», «HYUNDAI SANTA FE», VIN-code: НОМЕР_4 , до Благодійної організації « ІНФОРМАЦІЯ_1 »», «CHEVROLET CAPTIVA», VIN-code: НОМЕР_5 , до Благодійної організації « ІНФОРМАЦІЯ_2 »», для потреб ЗСУ.

Однак, не зважаючи на обов`язок безоплатної передачі таких товарів, ОСОБА_5 здійснив їх продаж ОСОБА_7 за грошові кошти, в результаті отримавши прибуток на загальну суму 16400 доларів США, що в перерахунку на гривні за курсом НБУ станом на 04.07.2024 становить 668 300,00 гривень.

04.07.2024, після проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту слідчим СУ ГУНП в Житомирській області у порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якому у відповідності до вимогу ст.ст.276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

З метою недопущення знищення або спотворення майна, яке має значення речових доказів у кримінальному провадженні, безпосереднього переслідування особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, ефективного документування злочинної діяльності фігурантів провадження, а також встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України 04.07.2024 прийнято рішення про проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки обстановка, що склалася, носила характер невідкладності, а зволікання в часі могло призвести до знищення наявних доказів.

Під час обшуку виявлено та вилучено речі, які належать ОСОБА_5 : банківська карта № НОМЕР_6 ; чорнові записи на 1 арк. із марками автомобілів та до сум; які упаковано до спецпакету №PSP 3239083; грошові кошти в сумі 230 Євро, 5000 доларів США, 1100 Євро, які упаковано до спецпакету №PSP 3239084.

Постановою слідчого вилучені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки останні могли використовуватися для здійснення кримінально-протиправно діяльності, а, отже, бути знаряддям вчинення злочину, залишити на собі його сліди.

У зв`язку з наведеним, орган досудового розслідування вбачає необхідність в накладені арешту на майно.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав викладених в ньому.

Представники власника майна в судовому засіданні заперечили щодо клопотання, зазначили, що грошові кошти не мають відношення до кримінального провадження, оскільки належать дитині, а при первинному огляді не можна встановити фіктивність документів, тому просили відмовити у задоволенні клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя враховує наступне.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його пошкодження, знищення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Ч. 10 ст. 170 КПК України: арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України (ч.1 ст. 26 КПК України).

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання задовольнити частково, а саме: накласти арешт на чорнові записи на 1 арк. із марками автомобілів та до сум, які упаковано до спецпакету №PSP 3239083.

Однак, суд відмовляє у накладенні арешту на грошові кошти в сумі 230 Євро, 5000 доларів США, 1100 Євро, які упаковано до спецпакету №PSP 3239084, оскільки слідчим не обгрунтовано, що вказані кошти мають відношення до вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи, що вказані кошти були вилучені за місцем проживання ОСОБА_5 .

Що стосується накладення арешту на банківську карту, то слід зазначити, що нормами КПК України не передбачено накладення арешту на пластикові банківські картки, які є лише інструментом для доступу до банківських рахунків. Тому, банківська картка № НОМЕР_6 не має ознак, передбачених ст. 98 КПК України, тому підстав для накладення на неї арешту має.

Враховуючи викладене, клопотання підлягає частковому задоволенню.

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користування, відчуження та розпорядження наступними предметами: чорновими записами на 1 арк. із марками автомобілів та до сум, які упаковано до спецпакету №PSP 3239083;

У задоволенні решти клопотання відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання, про скасування арешту повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядатиметься слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1