Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7905/24
Номер провадження 1-кс/711/2087/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

власника майна - підозрюваного ОСОБА_4

представника власника майна - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження №0000220 від 06.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

08.10.2024 до провадження слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання сторони кримінального провадження заступника начальника ВР ЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження №0000220 від 06.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.10.2024 клопотання заступника начальника ВР ЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження №0000220 від 06.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України повернуто прокуророві та встановлено строк в сімдесят дві години з моменту отримання ухвали для усунення недоліків, перелічених в мотивувальній частині цієї ухвали.

Підставами для повернення клопотання слідчого стало те, що в судовому засіданні було встановлено, що до матеріалів клопотання слідчого про арешт майна не долучено копії повідомлення про підозру ОСОБА_4 про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, що позбавило слідчого суддю під час розгляду клопотання про арешт майна перевірити її обґрунтованість та наявність підстав для накладення арешту на майно останнього, в тому числі з метою забезпечення конфіскації майна, а також в клопотанні про накладення арешту на майно зазначено про необхідність накладення арешту на мобільний телефон «Iphone» з IMEI НОМЕР_1 та НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 , вилучений в ході проведення 03.10.2024 особистого обшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведеного під час затримання останнього в порядку ст. 208 КПК України, який визнано речовим доказом згідно до постанови про визнання речовим доказом у даному кримінальному провадженні, про те згідно даних протоколу затримання ОСОБА_4 від 03.10.2024 встановлено, що в ході проведення особистого обшуку останнього було виявлено та вилучено мобільний телефон «Iphone» з IMEI НОМЕР_1 та НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_4 , що свідчило про невідповідність клопотання про накладення арешту на майно доданим до нього додаткам, та було порушенням вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, щодо зазначення переліку і виду майна, що належить арештувати.

14.10.2024 на виконання зазначеної вище ухвали слідчого судді прокурор відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 подав клопотання про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження №0000220 від 06.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Ініціатор клопотання зазначає, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000220 від 06.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Так, на виконання доручень слідчого в порядку ст.ст. 40,41 КПК України, в ході проведення оперативно-розшукових заходів, працівниками УСБУ в Черкаській області з отриманих оперативних джерел, опитування осіб, які співпрацюють з правоохоронними органами на конфіденційній основі, встановлено, що група осіб, використовуючи листи від військових частин про потребу у транспортних засобах, ввозить з країн Європейського Союзу на територію України транспортні засоби в якості гуманітарної допомоги, однак фактично їх до підрозділів ЗСУ не передають, а з метою отримання прибутку здійснюють їх продаж стороннім особам, не пов`язаними з Силами оборони України на території АДРЕСА_1 .

Зокрема встановлено, що ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , 03.10.2024 приблизно о 10 годині 54 хвилині, на прилеглій території приміщень майстерні по ремонту легкових автомобілів та магазину «Автозапчастини», що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , зустрілися з ОСОБА_8 , який здійснював пошук транспортних засобів для власних потреб, де надали до огляду три автомобілі, а саме: автомобіль марки «Volkswagen TOURAN», ідентифікаційний номер транспортного засобу: НОМЕР_5 , 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 , автомобіль марки «Mercedes Bens», ідентифікаційний номер транспортного засобу: НОМЕР_7 , 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_8 та автомобіль марки «BMW Х5», ідентифікаційний номер транспортного засобу: НОМЕР_9 , 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_10 , та повідомили про можливість продажу зазначених транспортних засобів за 14 000 доларів США, з подальшою можливістю оформлення та складання документів для оформлення вказаних транспортних засобів. Після чого ОСОБА_8 , який діяв під контролем правоохоронних органів, погодився на їх пропозицію, щодо продажу автомобілів марки «Volkswagen TOURAN», «Mercedes Bens» та «BMW Х5» за узгоджену суму в розмірі 14 000 доларів США та останні домовились про повторну зустріч з метою передачі грошових коштів за придбання вищевказаних транспортних засобів.

В подальшому, того ж дня близько 16 год. 44 хв., на виконання свого злочинного умислу, направленого на продаж зазначених транспортних засобів, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , під час повторної зустрічі на прилеглій території приміщень майстерні по ремонту легкових автомобілів та магазину «Автозапчастини», що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , з ОСОБА_8 , який діяв під контролем працівників правоохоронних органів, надали для повторного огляду три автомобілі, а саме: автомобіль марки «Volkswagen TOURAN», ідентифікаційний номер транспортного засобу: НОМЕР_5 , 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 , автомобіль марки «Mercedes Bens», ідентифікаційний номер транспортного засобу: НОМЕР_7 , 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_8 та автомобіль марки «BMW Х5», ідентифікаційний номер транспортного засобу: НОМЕР_9 , 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_10 , з можливістю перевірки вказаних транспортних засобів на технічну справність під час руху, та узгодивши подальші дії, щодо оформлення документів, та на виконання свого злочинного умислу спрямованого на отримання прибутку, шляхом продажу автотранспортних засобів, ввезених на територію України як гуманітарної допомоги, вказав ОСОБА_8 , передати грошові кошти в сумі 14 000 долларів США в якості оплати за придбання вищевказаних транспортних засобів довіреній особі, а саме гр. ОСОБА_10 , який за вказівкою ОСОБА_4 , мав перевірити грошові кошти надані ОСОБА_8 в якості оплати за придбані транспортні засоби, з метою підтвердження справжності купюр грошових коштів. Після чого, за вказівкою ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , разом з ОСОБА_10 направився до Черкаського обласного відділення № 177 ТОВ «МФК Аверс» за адресою: Черкаська область, Черкаський район, м. Сміла, вул. Незалежності, 67-А, де і передав грошові кошти як оплату вартості придбання вказаних транспортних засобів гр. ОСОБА_10 .

03.10.2024 ОСОБА_4 затримано на підставі ст. 208 КПК України за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

04.10.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, а саме у продажі товарів гуманітарної допомоги, з метою отримання прибутку, вчинених за попередньою змовою групою осіб, у значному розмірі, під час воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

03.10.2024 за адресою: АДРЕСА_2 , під час проведення особистого обшуку ОСОБА_4 , виявлено та вилучено: мобільний телефон «Iphone» з IMEI НОМЕР_1 та НОМЕР_2 з сім-картою за абонентським номером НОМЕР_4 , та грошові кошти в сумі 7 520 грн.

В ході проведення досудового розслідування, згідно до постанови заступника начальника ВР ЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 від 04.10.2024 виявлений та вилучений в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_4 затриманого в порядку ст. 208 КПК України, мобільний телефон «Iphone» з IMEI НОМЕР_1 та НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 визнано речовим доказом, так як він має істотне значення для матеріалів кримінального провадження, має значення для проведення подальших необхідних слідчих (розшукових) дій, зокрема на вказаному мобільному телефоні із зазначеною сім картою, може зберігатися інформація пов`язана із продажем гуманітарної допомоги у вигляді транспортних засобів, зокрема інформація стосовно обставин ввезення на митну територію України транспортних засобів в якості гуманітарної допомоги, а також може зберігатись листування із іншими особами причетними ( ОСОБА_9 ) до вчинення злочину та покупцями транспортних засобів та відповідно отримана інформація та відомості можуть бути використані як доказ причетності особи (осіб) до вчинення кримінального правопорушення, доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно достовірних даних протоколу затримання ОСОБА_4 від 03.10.2024 встановлено, що в ході проведення особистого обшуку останнього було виявлено та вилучено: мобільний телефон «Iphone» з IMEI НОМЕР_1 та НОМЕР_2 з сім-картою за абонентським номером НОМЕР_4 , який поміщено та запаковано до сейф пакету № WAR1074435, та грошові кошти грошові кошти в сумі 7 520 грн., що поміщені до сейф пакету № 7377393.

В зв`язку з невідповідністю даних та допущенням технічної помилки (описки) в постанові заступника начальника ВР ЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 04.10.2024 в кримінальному провадженні №0000220 від 06.06.2024, 11.10.2024 старшим слідчим ВР ЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_11 винесено постанову про уточнення даних по кримінальному провадженні №0000220 від 06.06.2024, згідно до якої виправлено технічну описку по тексту в постанові про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 04.10.2024 в частині номеру сім карти, що знаходиться в мобільному телефоні «Iphone» з IMEI НОМЕР_1 та НОМЕР_2 .

Таким, чином виявлений та вилучений 03.10.2024 в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_4 затриманого в порядку ст. 208 КПК України, мобільний телефон «Iphone» з IMEI НОМЕР_1 та НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_4 , який містить інформацію, що становить інтерес в досудовому розслідуванні, та який повинний бути підданий дослідженню у відповідності до передбаченої на те процедури та який визнано речовим доказом, оскільки він має істотне значення для матеріалів кримінального провадження, має значення для проведення подальших необхідних слідчих (розшукових) дій, зокрема на вказаному мобільному телефоні із зазначеною сім картою, може зберігатися інформація пов`язана із продажем гуманітарної допомоги у вигляді транспортних засобів, зокрема інформація стосовно обставин ввезення на митну територію України транспортних засобів в якості гуманітарної допомоги, а також може зберігатись листування із іншими особами причетними ( ОСОБА_9 ) до вчинення злочину та покупцями транспортних засобів та відповідно отримана інформація та відомості можуть бути використані як доказ причетності особи (осіб) до вчинення кримінального правопорушення, доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому для проведення необхідних слідчих (розшукових) дій в кримінальному провадженні виникла потреба в забороні відчуження, розпорядження та користування вказаним мобільним телефоном, так як їх незастосування може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Також, грошові кошти в сумі 7 520 грн., що були виявлені та вилучені 03.10.2024 в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_4 , та які визнані речовим доказом, згідно до постанови заступника начальника ВР ЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 про визнання речовими доказами від 04.10.2024, можуть бути отримані злочинним шляхом в результаті продажу гуманітарної допомоги у вигляді транспортних засобів та можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки в ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 здійснював продаж гуманітарної допомоги у вигляді транспортних засобів з метою отримання незаконного прибутку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що виявлений та вилучений в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведеного під час затримання останнього в порядку ст. 208 КПК України, мобільний телефон «Iphone» з IMEI НОМЕР_1 та НОМЕР_2 з сім-картою за абонентським номером НОМЕР_4 , та грошові кошти в сумі 7 520 грн., мають значення речових доказів, так як можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому для проведення необхідних слідчих дій в кримінальному провадженні виникла потреба в забороні відчуження, розпорядження та користування мобільним телефоном та грошовими коштами, так як їх незастосування може призвести до їх приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Крім того прокурор зазначає, що вилучений мобільний телефон «Iphone» з IMEI НОМЕР_1 та НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_4 , та грошові кошти в загальній сумі 7 520 гривень підлягають конфіскації відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Санкцією злочину, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

На підставі вищевикладеного, з метою забезпечення кримінального провадження, належного зберігання речових доказів та в подальшому розгляду питання про їх долю чи конфіскацію в дохід держави, прокурор звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про арешт майна в повному обсязі та просив задоволити його з підстав викладених у клопотанні та доданих до нього доказів. Додатково вказав, що у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України. 03.10.2024 під час затримання ОСОБА_4 було проведено особистий обшук останнього, в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон «Iphone» з IMEI НОМЕР_1 та НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_4 , та грошові кошти в загальній сумі 7 520 гривень, які постановою слідчого визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні. Так, вилучений в ході проведення особистого обшуку підозрюваного мобільний телефон із сім-карткою може містити відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, тому відповідно до ст. 98 КПК України вони є речовим доказами. Також, відповідають критеріям ст. 98 КПК України, грошові кошти, які можуть бути отримані злочинним шляхом в результаті продажу гуманітарної допомоги у вигляді транспортних засобів. Крім того, в разі доведеності законного походження грошових коштів в сумі 7500 грн., вони та вилучений мобільний телефон із сім-карткою, як особисте майно підозрюваного ОСОБА_4 , можуть бути конфісковані у разі визнання останнього винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, зважаючи, що санкція даної статті передбачає додатковий вид покарання у вигляді конфіскації майна. Тому, також з цією метою необхідно накласти арешт на вилучені в ході особистого обшуку підозрюваного мобільний телефон та грошові кошти.

Представник власника майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на мобільний телефон та грошові кошти ОСОБА_4 , вказуючи на необґрунтованість клопотання та не доведення, що вказані речі відповідають критеріям ст. 98 КПК України. При цьому, зазначав, що оголошена ОСОБА_4 підозра невмотивована та не обгрунтована, жодного доказу на підтвердження отримання грошових коштів органом досудового розслідування не надано. Додатково вказав, що грошові кошти не були предметом договору купівлі-продажу, отриманні у законний спосіб, тому вони не є об`єктом злочину, не містять жодної інформації щодо обставин, які встановлюються органом досудового розслідування, а тому мають бути негайно повернуті ОСОБА_4 . Щодо мобільного телефону з сім-карткою, зауважував про те, що в ньому відсутні відомості, які мають значення для даного досудового розслідування. Жодних перешкод в здійсненні огляду наявної в ньому інформації його підзахисний не чинить, оскільки телефон розблокований і слідчий може провести його огляд. Винесення постанови про визнання вилучених речей та грошових коштів речовими доказами у кримінальному провадженні не може бути підставою для накладення арешту, а тому клопотання прокурора, на переконання адвоката, не підлягає задоволенню.

Власник майна підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000220 від 06.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

У рамках даного кримінального провадження, 04.10.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України продаж товарів гуманітарної допомоги, з метою отримання прибутку, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, у значному розмірі, під час воєнного стану.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, яке, згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого санкцією статті передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

03.10.2024 в період часу з 20 год. 49 хв. до 21 год. 21 хв., під час затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, було проведено особистий обшук останнього в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон «Iphone» з IMEI НОМЕР_1 та НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_4 та грошові кошти в загальній сумі 7 520 гривень.

Постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 04.10.2024, заступником начальника ВР ЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 речі та предмети, вилучені в ході проведення особистого обшуку за ОСОБА_9 , а саме мобільний телефон «Iphone» з IMEI НОМЕР_1 та НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 , та грошові кошти в загальній сумі 7 520 гривень, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000220 від 06.06.2024, оскільки в мобільному телефоні може зберігатись інформація, яка має значення для кримінального провадження, а грошові кошти можуть бути набуті кримінально-протиправним шляхом, в результаті продажу гуманітарної допомоги у вигляді транспортних засобів.

Постановою старшого слідчого ВР ЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_11 від 11.10.2024 у зв`язку з невідповідністю даних та допущенням технічної помилки (описки) в постанові заступника начальника ВР ЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 04.10.2024 в кримінальному провадженні №0000220 від 06.06.2024, - виправлено технічну описку по тексту в постанові про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 04.10.2024 в частині номеру сім карти, що знаходиться в мобільному телефоні «Iphone» з IMEI НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , а саме зазначено вірно з сім-картою НОМЕР_4 .

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч.1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Зі змісту ч. 2 ст. 167 КПК України вбачається, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може бути здійснене під час обшуку та огляду, що передбачено ч. 2 ст. 168 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як встановлено в судовому засіданні, вказане в клопотанні майно було вилучене 03.10.2024 під час проведення особистого обшуку ОСОБА_4 клопотання про арешт майна направлено до суду 04.10.2024, тобто в межах строку, передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; конфіскації майна як виду покарання.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Відповідно до ч. 10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч.1 ст. 98 КПК України, - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

При обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (ч. 7 ст. 236 КПК України).

Відповідно до ч. 9 ст. 236 КПК України, другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.

Отже, судом встановлено, що вилучені 03.10.2024 під час проведення 03.10.2024 особистого обшуку ОСОБА_4 , проведеного під час затримання останнього в порядку ст. 208 КПК України, речі: мобільний телефон «Iphone» з IMEI НОМЕР_1 та НОМЕР_2 з сім-картою за абонентським номером НОМЕР_4 та грошові кошти в сумі 7 520 грн, - є речовими доказами у даному кримінальному провадженні та відповідають вимогам ст. 98 КПК України, оскільки мають значення для проведення подальших слідчих дій шляхом їх дослідження, в тому числі із залученням відповідних спеціалістів, та можуть бути об`єктами кримінально протиправних дій та які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Крім того, детальний огляд та аналіз вилученого мобільного телефону з сім-карткою, що могли бути використані як засоби вчинення кримінального правопорушення, що розслідується органом досудового розслідування, надасть можливість з`ясувати всі обставини кримінальних правопорушень. Щодо вилучених грошових коштів, то з урахуванням правової кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, яке інкриміновано в провину ОСОБА_4 , обставин його вчинення та діяльності ймовірно причетних осіб, кошти могли бути об`єктами кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що вказане тимчасово вилучене майно є об`єктами, які могли бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегти на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, чи набуті кримінально протиправним шляхом, а тому з огляду на існування сукупності розумних підозр вважати, що інформація, яка міститься у вказаних речах, може бути використана як доказ під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, що забезпечить виконання завдань кримінального провадження, визначених ст.ст. 2, 98, 170 КПК України.

Разом з тим, слідчий суддя зауважує, що наявність чи відсутність інформації, що має значення для кримінального провадження на вилученому мобільному телефону з сім-карткою буде оцінено органом досудового розслідування чи слідчим суддею вже після проведення огляду зазначеного пристрою, у рамках вказаного кримінального провадження чи під час розгляду клопотання про скасування арешту майна.

Крім того, слідчий суддя вважає, що походження виявлених та вилучених грошових коштів підлягає ретельній перевірці під час досудового розслідування даного кримінального провадження.

Відтак, на даній стадії досудового розслідування наявні підстави для накладення арешту на вилучене в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_4 майно з метою збереження речових доказів.

Слідчий суддя визнає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, та слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, слідчий суддя з метою забезпечення дієвості досудового розслідування, запобігання можливості приховування та зникнення майна та збереження речових доказів, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, вважає наявними підстави для задоволення клопотання щодо накладення арешту на вилучене в ході проведення 03.10.2024 особистого обшуку ОСОБА_4 , проведеного в ході затримання останнього в порядку ст. 208 КПК України, майно з метою збереження речового доказу, а саме на: мобільний телефон «Iphone» з IMEI НОМЕР_1 та НОМЕР_2 з сім-картою за абонентським номером НОМЕР_4 ; та грошові кошти в сумі 7 520 грн.

Крім того, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що у даному випадку, саме не накладення арешту на мобільний телефон «Iphone» з IMEI НОМЕР_1 та НОМЕР_2 з сім-картою за абонентським номером НОМЕР_4 ; та грошові кошти в сумі 7 520 грн, які належать підозрюваному ОСОБА_4 може призвести до подальшого їх відчуження, що суперечить завданням кримінального провадження та унеможливить застосування покарання у виді конфіскації майна, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 369-2 КК України, у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та винесення обвинувального вироку.

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене вище, слідчий суддя приходить до висновку що клопотання слідчого слід задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження №0000220 від 06.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України задоволити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні, внесеному 06.06.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000220, з метою збереження речових доказів та забезпечення конфіскації майна як виду покарання, на майно, вилучене в ході проведення 03.10.2024 особистого обшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведеного під час затримання останнього в порядку ст. 208 КПК України, а саме на:

-мобільний телефон «Iphone» з IMEI НОМЕР_1 та НОМЕР_2 з сім-картою за абонентським номером НОМЕР_4 ;

-грошові кошти в сумі 7 520 (сім тисяч п`ятсот двадцять) грн.

Заборонити відчужувати, розпоряджатись та користуватись вищевказаним майном до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвалу суду вручити прокурору, власнику майна та його представнику.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1