Справа № 541/3528/24
№ провадження 1-кп/541/335/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2024 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 20 вересня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000254за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргород Полтавської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця за контрактом З ТВУЗ Держспецзв`язку на посаді охоронника взводу охорони (четвертого) Відділу охорони, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:

Відповідно до витягу з наказу начальника 3 територіального Одеського вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 14 січня 2022 року № 3-ОС молодшого сержанта ОСОБА_5 призначено на посаду охоронника взводу охорони (четвертого) Відділу охорони.

Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують сержанта ОСОБА_5 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

У відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 125 та ст. 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV (зі змінами), ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 № 551-XIV, сержант ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше.

Проте, сержант ОСОБА_5 , нехтуючи вказаними нормами чинного законодавства, вчинив кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи за наступних обставин.

19 вересня 2024 року близько 12 год 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи поряд з альтанкою на території бару «Робін Гуд», що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , під час сварки зі своєю колишньою співмешканкою ОСОБА_4 , яка виникла на ґрунті неприязних відносин, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, пов`язаних з домашнім насильством, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, у присутності малолітньої дитини наніс ОСОБА_4 два почергових удари кистю правою руки, зжатою в кулак, у ділянку лобу та лівого ока, тим самим довів свій протиправний умисел до кінця.

У результаті умисних та протиправних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_4 згідно висновку судово-медичного експерта Миргородської філії ДСУ «Полтавське ОБСМЕ» Міністерства охорони здоров`я України від 24 вересня 2024 року № 538 завдані тілесні ушкодження у вигляді: синця, що розташований в нижній повіці лівого ока, та садна, що розташоване в лобній ділянці праворуч, які по ступеню тяжкості як у своїй сукупності, так і кожне окремо відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний судом обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, факти, викладені в обвинувальному акті, підтвердив, у скоєному розкаявся, зазначив, що наразі зробив для себе відповідні висновки.

Потерпіла під час судового розгляду пояснила, що на даний час вони з обвинуваченим примирилися, просила не призначати останньому суворе покарання.

Таким чином, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 не оспорює фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, вірно розуміє зміст обставин провадження, відсутні сумніви в добровільності його позиції, тобто визнання обвинуваченим вини не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, при цьому судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиція є добровільною та істинною та їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують його особу, суд прийшов до переконання, що своїми діями ОСОБА_5 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення за обставин, викладених у вироку, та його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України як умисні легкі тілесні ушкодження.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого; активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, що обтяжують покарання, передбаченими ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою обвинувачений перебуває у сімейних відносинах; вчинення кримінального правопорушення у присутності дитини.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке у відповідності зі ст. 12 КК України віднесено до проступків, конкретні обставини провадження, дані про особу ОСОБА_5 ,який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та за місцем проходження служби, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, його відношення до скоєного, щире каяття, думку потерпілої, яка не наполягала на суворій мірі покарання, та приходить до висновку про доцільність призначення покарання, необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки саме це покарання найбільш відповідатиме меті його призначення відповідно до ст. 50 КК України.

Підстав для обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого суд не встановив.

Матеріальну шкоду кримінальним правопорушенням не завдано.

Цивільний позов заявлено не було.

Процесуальні витрати та речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирати.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

СуддяОСОБА_1