Провадження № 1-кс/686/5720/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , перевіривши матеріали клопотання прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0001061,

встановив:

04.07.2024 р. прокурор відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_2 , за допомогою поштового зв`язку (дата поштового відправлення 03.07.2024 р.), звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучене у ОСОБА_3 , в ході проведення, у період часу з 07 год. 28 хв. по 09 год. 39 хв. 03.07.2024 р., у домоволодінні АДРЕСА_1 , обшуку (дозвіл на проведення якого надавався саме за місцем проживання ОСОБА_4 ), а саме на: газовий котел марки «Airfel», серійний номер №667742Т122511Н; газовий котел марки «Protherm» моделі «Jauar», серійний номер № НОМЕР_1 ; газовий котел марки «Airfel», серійний номер № НОМЕР_2 ; газовий котел марки «Protherm» моделі «Jauar», серійний номер № НОМЕР_3 ; газовий котел марки «Baymak» моделі «BYM SE-24», серійний номер № НОМЕР_4 ; газовий котел марки «Airfel», серійний номер № НОМЕР_5 ; газовий котел марки «Protherm» моделі «Jauar», серійний номер № НОМЕР_6 ; газовий котел марки «Rada Eco Duo CS 24», серійний номер № НОМЕР_7 ; газовий котел марки «Sime», серійний номер № НОМЕР_8 .

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Зі змісту ч.3 ст.170 КПК України, вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Вказаним вимогам закону подане прокурором клопотання не відповідає.

Так, у поданому клопотанні прокурор не аргументує достатнім чином, які підстави, мета та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна у вказаному кримінальному провадженні наявні, відсутнє обґрунтування того, яке значення мають вилучені речі, на які просить накласти арешт прокурор, як речові докази для встановлення обставин, з тих, що відповідно до ст.91 КПК України підлягають доказуванню саме у кримінальному провадженні № 0001061, а відтак, яка необхідність у накладенні арешту саме на це майно. В цьому контексті наявність постанови слідчого про визнання майна речовими доказами, в якій також відсутня аргументація щодо висвітлення ознак речових доказів, не є визначальним юридичним фактом для оцінки відповідності речей вимогам ст.98 КПК України. Окрім того, слідчий суддя звертає увагу й на ту обставину, що у клопотанні прокурора йдеться про те, що речі, на які є необхідність накласти арешт, з поміж іншого, й з метою подальшої конфіскації майна, є предметом кримінальних правопорушень, разом з тим, ні зміст клопотання, ні надані слідчому судді до клопотання матеріали, не вказують на те, що вищеозначені газові котли є саме тими котлами, які були викрадені у потерпілих (яких прокурор не зазначає). Звертає у клопотанні прокурор увагу й на те, що не накладення арешту на вилучене майно (фактично невідомого походження газові котли), може призвести до знищення слідів кримінального правопорушення, якими, на думку прокурора, є інформація про телефонні з`єднання.

Окрім накладення арешту на вищеозначене майно, прокурор у прохальній частині свого клопотання фактично просить вирішити питання про вилучення майна у власника майна або його володільця та про поміщення такого майна на зберігання до спеціальних приміщень ГУНП в Хмельницькій області або до інших юридичних осіб, однак, поза увагою прокурора залишилась та обставина, що в ініційованому ним клопотанні вже йдеться саме про вилучене майно, місце зберігання якого вже визначено у відповідній постанові слідчого.

Також, не зазначає прокурор у клопотанні, на чиє саме майно він просить накласти арешт (кому належать вилучені речі), хоча мав би зазначити конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Також, не зазначає прокурор у клопотанні, на чиє саме майно він просить накласти арешт та позбавити ОСОБА_4 (в якого майно не вилучалось) або будь-кого іншого можливості відчужувати, розпоряджатися та використовувати це майно (кому саме належать вилучені у ОСОБА_3 речі), хоча мав би зазначити конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном, з долученням копій документів, на підтвердження вказаної обставини.

Крім того, матеріали поданого клопотання не свідчать, що на сьогоднішній день означені газові котли містять на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та що ці речі мають бути об`єктом експертних досліджень (не долучено постанов про призначення будь-яких експертиз). Зокрема, до клопотання прокурором долучено лише витяг з ЄРДР (на 8 арк.), а також копії: ухвали слідчого судді, якою надавався дозвіл на проведення обшуку (на 3 арк.); протоколу обшуку (на 8 арк.); постанови про визнання речових доказів (на 1 арк.), інших документів, якими б прокурор міг обґрунтувати свої доводи, до клопотання долучено не було. В тому числі, не долучає до свого клопотання прокурор будь-яких документів, які б підтверджували факт належності певним особам домоволодіння, на території якого проводився обшук, що позбавляє слідчого суддю можливості перевірити законність вилучення майна під час обшуку, який, очевидно, проводився за місцем проживання іншої особи, ніж та, яка була зазначена в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку.

З урахуванням тієї обставини, що у мотивувальній частині поданого прокурором клопотання йдеться про необхідність накладення арешту на майно з метою забезпечення конфіскації майна (без наведення конкретних фактів і доказів, які б свідчили про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим або юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження, таким майном), до клопотання не долучено документів, які б надали можливість слідчому судді пересвідчитись у тому, що певній особі було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого може бути призначене покарання у вигляді конфіскації майна або ж застосована спеціальна конфіскація, і що така підозра є обґрунтованою.

Не наведено у клопотанні прокурора й про існування обставин, передбачених ч.3 ст.132 КПК України. У клопотанні йдеться, що є необхідність в арешті майна, з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування цим майном, однак, в чому полягає ця необхідність, прокурор у клопотанні не зазначає.

Крім того, у відповідності до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Однак, матеріали поданого прокурором клопотання не містять контактних даних осіб, яким належить майно, на яке просить накласти арешт прокурор, що позбавляє слідчого суддю можливості повідомити цих осіб про час і місце розгляду справи у передбачений законом строк.

Вказані недоліки позбавляють слідчого суддю можливості вирішити питання про накладення арешту та мають бути усунуті прокурором, із зазначенням у розрізі кожного вилученого предмету його ознак речових доказів, визначених ст.98 КПК України, значення для кримінального провадження, мети накладення арешту, визначеної ст.170 КПК України, обставин, передбачених ч.3 ст.132 КПК України, та на чиє майно він просить накласти арешт, з долученням документів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, клопотання прокурора підлягає поверненню ініціатору для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.171, 172 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0001061, - повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя