справа № 399/459/24
провадження № 1-кп/399/64/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2024 року смт Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Онуфріївка обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості від 02.07.2024 року, яка надійшла разом з обвинувальним актом та додатками у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000811 від 03.05.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Івашкове Верходніпровського району Дніпропетровської області, українки, громадянки України, одружена, офіційно непрацюючої, не маючої на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима, у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.4 ст. 185 КК України,-

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченої, адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

Указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на території України введено воєнний стан строком на 30 діб з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дію якого в подальшому було продовжено.

02 травня 2024 року, в вечірній час, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 перебуваючи разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 знаходилася в приміщенні житлового будинку останнього, розташованого по АДРЕСА_2 , де вони разом вживали алкогольні напої. Під час розпиття спиртного ОСОБА_7 внаслідок стану сп`яніння заснув у спальній кімнаті вказаного житлового будинку та у ОСОБА_3 винник умисел, направлений на таємне викрадення майна належного ОСОБА_7 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 підійшла до столу в приміщенні спальної кімнати житлового будинку по АДРЕСА_2 , та із вказаного столу на якому знаходилося майно потерпілого і в присутності але непомітно для ОСОБА_6 та ОСОБА_7 який спав, таємно викрала належний ОСОБА_7 мобільний телефон марки iPhone моделі 7 Plus вартістю з урахування зносу 4000 грн., із яким зникла з місця вчинення злочину та в подальшому розпорядилася викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинила кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану.

Між прокурором Світловодського відділу Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_8 , якому на підставі статей 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000811 від 03.05.2024 року та обвинуваченою ОСОБА_3 , у присутності захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 на підставі ст.ст. 52, 468-470, 472 КПК України, 02.07.2024 року укладена угода про визнання винуватості.

За змістом угоди про визнання винуватості 30.05.2024 року обвинуваченій ОСОБА_3 повідомлено про підозру про те, що вона підозрюється у вчиненні умисного злочину у сфері проти власності, а саме у таємному викрадені чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

В угоді наведені обставини вчинення кримінальних правопорушень.

В угоді зазначено, що згідно з матеріалами кримінального провадження ОСОБА_3 не судима, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, неповнолітніх та малолітніх дітей на утриманні не має, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, щиро кається у вчиненні злочинів, активно сприяла розкриттю злочинів, під час досудового розслідування беззастережно визнала свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачена ОСОБА_3 вину у пред`явленому обвинуваченні визнала повністю та беззастережно.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ч.4 ст. 185 КК України позбавлення волі на строк 5 років із застосуванням положень ст. 75 та ст. 76 КК України. Із запропонованим видом та мірою покарання згодна.

В угоді зазначено, що сторони розуміють, що при ухваленні вироку на підставі угоди судом відповідно до вимог ст.ст. 374, 475 КПК України буде прийнято рішення щодо речових доказів і документів; про відшкодування процесуальних витрат; заходів забезпечення кримінального провадження.

За змістом угоди ОСОБА_3 розуміє наслідки укладання та затвердження угоди передбачені ст. 473 КПК України. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Підозрювана ОСОБА_3 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 зазначила, що обвинувачення їй зрозуміле та свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України беззастережно визнала повністю, щиро розкаялася.

Зазначила, що кримінальне правопорушення нею скоєне за фактичних обставин викладених в обвинувальному акті та в угоді про визнання винуватості. Вона розуміє свої права, визначені в п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид та міру передбаченого угодою покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження судом угоди про визнання винуватості.

Також зазначила, що угоду про визнання винуватості з прокурором вона уклала добровільно, тобто її укладення не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, просила затвердити угоду. Обвинувачена розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України. Просила затвердити угоду.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що угода про визнання винуватості відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства України, просив затвердити угоду та винести відповідний вирок на підставі угоди з покаранням, яке було узгоджене сторонами в угоді. Також прокурором зазначено, що угода укладена добровільно, тобто її укладення не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченої, адвокат ОСОБА_5 , також просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, призначити узгоджене сторонами покарання. Зазначив, що дана угода цілком відповідає вимогам КПК України, була укладена між підозрюваною ОСОБА_3 та прокурором за його присутності. Істотні умови угоди були погоджені сторонами у присутності сторони захисту добровільно, без будь-якого тиску, вказана угода відповідає внутрішній волі обвинуваченого (підозрюваного на стадії досудового розслідування).

Обвинувачена не заперечувала щодо затвердження угоди судом.

Потерпілий ОСОБА_7 в підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Надав прокурору письмову згоду на укладення угоди між прокурором та підозрюваною ОСОБА_3 , в порядку визначеному ст.ст.468-469 КПК України. Претензій будь-якого характеру з приводу крадіжки належного йому майна, що мало місце 02.05.2024 не мав, так як працівниками поліції повернуто все викрадене у нього майно, заявляти цивільний позов до ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні, відмовився.

Суд, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, заслухавши прокурора, обвинувачену ОСОБА_3 та її захисника, дослідивши письмові матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що угода підлягає затвердженню виходячи з наступного.

Згідно з ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч.2, ч. 4 (п.1), ч. 5 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

В п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України, зазначено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Статтею 474 КПК України, визначено, що якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, то розгляд щодо угоди проводиться під час підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч.2 ст. 474 КПК України, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.

Згідно ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, який згідно зі ст.12 КК України, є тяжким злочином.

Судом у обвинуваченої з`ясовано, що вона цілком розуміє, що вона має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінальних правопорушень, у вчиненні якого її обвинувачують, а вона має права мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у т.ч. на отримання правової допомоги безоплатно, у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь; також судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє, усвідомлює, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження її права оскарження вироку, згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме, можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення їй наслідків укладення угоди; також відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України. Судом також з`ясовано у обвинуваченої, що вона цілком розуміє характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом. Наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, обвинуваченій зрозумілі.

Після наданих судом роз`яснень обвинувачена не заперечила проти затвердження угоди.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачена (підозрювана на стадії досудового розслідування) беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних в обвинувальному акті фактичних обставин; сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої, передбачені ст.473 КПК України. Вид та міра покарання погоджена сторонами в угоді передбачена санкцією ч.4 ст. 185 КК України, на яку обвинувачена погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст. ст. 65-67 КК України. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченої.

При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченої та встановлено, що вона зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Суд переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, не порушують законних прав та інтересів сторін.

Міра покарання, узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченої і відповідає вимогам та загальним засадам призначення покарання.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст.474 КПК України.

За умовами ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Відповідно до ч.2 ст. 75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до ч.ч.3-4 ст. 75 КК України, у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Враховуючи викладене, суд вважає, що угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та підозрюваною за участю її захисника необхідно затвердити, ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України так як вина її доведена повністю і її дії суд кваліфікує по ч.4 ст. 185 КК України, та призначити їй узгоджені сторонами вид та міру покарання, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 468-476 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 02.07.2024 року між прокурором Світловодського відділу Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_8 , якому на підставі статей 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000811 від 03.05.2024 року та обвинуваченою ОСОБА_3 , за участі захисника обвинуваченої, адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000811 від 03.05.2024 за ч.4 ст.185 КК України.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання - позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

- один DVD+r диск із відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_6 , та відеозаписом огляду місця події за участі ОСОБА_3 - зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- недопалки цигарок- передані на відповідальне зберігання до кімнати речових доказів СПД АДРЕСА_3 знищити;

- мобільний телефон марки Iphonе модель А 1661-переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити потерпілому.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вручити учасникам процесу копію вироку негайно, після його проголошення.

Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, направити копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя Онуфріївського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1