ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/9227/24 Слідчий суддя ОСОБА_1
1-кс/953/7375/24 Доповідач ОСОБА_2
Апеляційне провадження № 11-сс/818/1174/24
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 06 жовтня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001560 від 30 листопада 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 28, частиною 1 статті 114-1, частинами 3, 4 статті 358 КК України,

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 06 жовтня 2024 року клопотання старшого слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 задоволено, застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 02.12.2024 включно, без визначення розміру застави. Захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 , не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу від 06.10.2024 скасувати, постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити, застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі, передбаченому пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України. Апеляційні вимоги захисник мотивує тим, що в діях ОСОБА_7 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 28 частиною 1 статті 114-1 КПК України. Підозрюваний не вчиняв жодних дій, спрямованих на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань. Переважній більшості осіб вже була встановлена група інвалідності і вони зверталися або для її підтвердження або для отримання її безстроково. Ряд осіб, які отримали/підтвердили групу інвалідності, взагалі не скористалися правом на відстрочку, що вбачається з інформації заступника начальника ГВ ЗНД Управління СБУ в Харківській області від 09.09.2024. У зв`язку із наведеним, на переконання захисника, обгрунтована підозра відсутня. Жоден із ризиків, на які посилається сторона обвинувачення, не знайшов свого підтвердження. Тяжкість інкримінованого злочину не доводить існування ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування чи суду. Захисник зазначає, що підозрюваний має постійне місце проживання, раніше не судимий, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягався, є соціально адаптованим, має постійне місце роботи, вищу освіту, проживає з дружиною та дитиною, має гарну репутацію, постійне джерело доходу, тобто має міцні та соціальні зв`язки. В даному випадку є всі підстави для застосування до підзахисного застави. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисників, які підтримали апеляційні вимоги та просили їх задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку. Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Відповідно до частини 6 статті 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті. Відповідно до абзацу 8 частини 4 статті 182 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, СВ Управління СБ України в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001560 від 30.11.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 28, частиною 1 статті 114-1, частиною 3 статті 332, частиною 3 статті 27 частиною 1 статті 366, частиною 5 статті 27 частиною 1 статті 114-1, частинами 3, 4 статті 358 КК України.

04 жовтня 2024 року ОСОБА_7 затриманий співробітниками правоохоронних органів у порядку статей 208, 615 КПК України та цього ж дня ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 28, частиною 1 статті 114-1, частинами 3, 4 статті 358 КК України. Застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, слідчий суддя, оцінюючи сукупність обставин, а саме: наданих органом досудового розслідування доказів на підтвердження наявності обґрунтованої підозри, достатніх підстав вважати, що існують ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених пунктами 1, 2, 5 частини 1 статті 177 КПК України, дійшов мотивованого висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони не забезпечать здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків на даному етапі досудового розслідування. Одночасно слідчий суддя не встановив наявності ризику, передбаченого пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України, оскільки органом досудового розслідування не надано доказів того, що у вказаному кримінальному провадженні були допитані свідки.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками слідчого судді та вважає, що порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам статей 193-194, 196 КПК України, пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Матеріали, надані слідчим в обґрунтування поданого клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 28, частиною 1 статті 114-1, частинами 3, 4 статті 358 КК України. При цьому, апеляційні доводи сторони захисту щодо необгрунтованості пред`явленої підозри та відсутності в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 28, частиною 1 статті 114-1 КК України є передчасними. Вирішуючи питання про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя перевіряє наявність обгрунтованої підозри та не надає оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості та достатності, оскільки це є завданням судового розгляду у випадку закінчення досудового розслідування шляхом складання та направлення обвинувального акту до суду.

Згідно усталеної практики ЄСПЛ «обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими вона обґрунтовується, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зокрема обгрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 28, частиною 1 статті 114-1, частинами 3, 4 статті 358 КК України підтверджується даними протоколів за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій (огляд і виїмка кореспонденції), даними протоколів за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій (зняття інформації з тронних комунікаційних мереж), даними протоколів за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій (візуальне спостереження), даними протоколів за результатами ведення негласних слідчих (розшукових) дій (обстеження публічно недоступних місць житла іншого володіння особи), даними протоколів за результатами проведення негласних слідчих розшукових дій (зняття інформації з електронних інформаційних систем), іншими матеріалами, наданими слідчим. Суд апеляційної інстанції, перевіряючи ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, позбавлений можливості наперед надавати оцінку зібраним доказам з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинуватою у вчиненні злочину, перевіряти наявність складу кримінального правопорушення. Матеріали, надані слідчим в обґрунтування поданого клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням тяжкості інкримінованого злочину та обставин, викладених у повідомленні про підозру, об`єктивно свідчать про наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 5 частини 1 статті 177 КПК України, які виключають на даний час можливість застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу чи визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Апеляційні доводи захисника не спростовують висновків слідчого судді щодо наявних ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 5 частини 1 статті 177 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_7 відповідно до змісту повідомленої йому підозри, органом досудового розслідування підозрюється у тому, що будучи лікарем-неврологом, завідуючим Міжрайонної Слобідської МСЕК КЗОЗ «Обласний центр МСЕ» вчиняв дії, спрямовані на створення реальних перешкод законній діяльності ЗСУ та іншим військовим формуванням, в частині їх обов`язку з підтримання належної мобілізаційної готовності, тобто сприяння особам призовного віку ухиленню від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, шляхом забезпечення надання кінцевих недостовірних документів вказаним особам про нібито проходження ними МСЕК та отримання за їх наслідком медичних документів для подальшого отримання особою статусу інваліда.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, вчинити дії щодо знищення, приховування, спотворення будь-яких речей та документів або продовжити кримінальне правопорушення, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_7 підозрюється на даний час у вчиненні тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, в період воєнного стану, досудове розслідування триває, не всі документи знайдені та вилучені. Як зазначено у клопотанні слідчого, стороною обвинувачення вживаються додаткові заходи щодо встановлення вичерпного переліку предметів, речей та документів, на яких збереглися сліди злочинної діяльності підозрюваного.

Сторона захисту хоч і посилається в апеляційній скарзі на міцність соціальних зв`язків підозрюваного, який має постійне місце проживання, родину, однак з урахуванням змісту повідомленої ОСОБА_7 підозри, такі обставини не є достатньою гарантією його належної процесуальної поведінки у випадку застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Щодо невизначення слідчим суддею застави, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до частини 4 статті 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України. Із наведених приписів Кодексу випливає, що законодавець закріпив дискрецію слідчого судді, суду під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за частиною шостою статті 176 Кодексу не визначати або визначати розмір застави, з урахуванням підстав та обставин, установлених статтями 177, 178 Кодексу.

З огляду на ступінь суспільної небезпеки одного з інкримінованих підозрюваному злочинів, враховуючи запровадження в Україні правового режиму воєнного стану, фактичні обставини, що на даний час встановлені органом досудового розслідування, слідчий суддя прийняв законне та обґрунтоване рішення про невизначення ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу - застави. Судом апеляційної інстанції не встановлено достатніх підстав для задоволення апеляційних вимог захисника підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не встановлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи захисника не є достатніми для її скасування та застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 06 жовтня 2024 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий :

Судді: