Провадження № 1-в/592/332/24
УХВАЛА

09 липня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , розглянувши клопотання адміністрації ДУ «Сумський слідчий ізолятор» відносно засудженого ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

Адміністрація ДУ «Сумський слідчий ізолятор» подала клопотання відносно виконання покарання щодо засудженого ОСОБА_4 . Просить привести у відповідність вирок Шосткінського міськрайонного суду Сумської області від 03.04.2023, об`єднавши з вироком Япільського районного суду Сумської області від 23.12.2021 та уточнити період зарахування за вироком Ямпільського Районного суду Сумської області від 11.11.2021.

Одночасно повідомляє, що засуджений знаходиться у слідчому ізоляторі згідно ухвали Зарічного районного суду м.Суми від 19.04.2024 для участі у розгляді у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні засуджений повідомив, що йому визначено відбувати покарання у Темнівській виправній колонії №100 Харківської області. Натепер перебуває у слідчому ізоляторі у зв`язку з розглядом кримінальної справи Зарічним районним судом м.Суми.

Прокурор при розгляду клопотання поклався на розсуд суду.

При вирішенні внесеного клопотання слід керуватися наступними положеннями закону.

За загальними засадами кримінального провадження не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених КПК України, за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних чи інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, громадянства, освіти, роду занять, а також за мовними або іншими ознаками. У випадках і порядку, передбачених цим Кодексом, певні категорії осіб (неповнолітні, іноземці, особи з розумовими і фізичними вадами тощо) під час кримінального провадження користуються додатковими гарантіями.(ст.10 КПК України)

Кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.(ч.1 ст. 21 КПК України)

Процесуальний закон визначає, що судочинство здійснюється судом згідно правил визначеним КПК України (ч.1 ст. 30 КПК України). Поряд з цим закон визначає поняття територіальної, інстанціїної та предметної підсудності судів при розгляді кримінальних проваджень (ст.ст.32 - 33-1 КПК України). Також закон передбачає, дії суду для направлення кримінальних проваджень за підсудністю (ст. 34 КПК України).

Згідно з ч. 1 і ч. 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Наведені положення закону вказують на те, що сторони кримінального провадження мають звертатися до суду у спосіб визначений законом. При цьому не у будь-який суд на їх розсуд, а з урахуванням підсудності, зокрема територіальної. Суд відповідно має право вирішувати лише ті питання які віднесені до його повноважень. Одночасно суд має вирішити питання щодо підсудності поданого процесуального документу.

Законом передбачено вирішення судом питань у порядку виконання вироків які набрали законної сили.

Зі змісту клопотання адміністрації вбачається, що на розгляд суду внесено клопотання передбачене щодо виконання декількох вироків відносно засудженого, тобто передбачене п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України.

Згідно з положеннями п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Аналізуючи наведений зміст положень закону вбачається, що на стадії виконання вироку саме суд за місцем відбування покарання має право вирішувати клопотання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

З наведених норм вбачається, що законом визначено суд який має повноваження розглядати такі подання. Тобто повноваження для розгляду зазначених подань віднесено не до усіх судів, а лише до суду до територіальної юрисдикції якого належить місце де засуджений відбуває покарання.

Визначення місця відбування покарання у виді позбавлення волі врегульовано ст. 86 КВК України. Так згідно з положеннями ст. 86 КВК України засуджені до позбавлення волі відбувають покарання у колоніях.

Натомість згідно з положеннями ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» слідчий ізолятор є установою попереднього ув`язнення. Метою попереднього ув`язнення є запобігання можливому ухиленню особи, взятої під варту, від органів досудового розслідування та суду, перешкоджанню кримінальному провадженню або зайняттю злочинною діяльністю, а також забезпечення виконання вироку та видачі особи (екстрадиції) або її транзитного перевезення.(ст.2 Закону)

Таким чином з наведених положень законів вбачається, що слідчий ізолятор не є установою де засуджений відбуває покарання. Належним місцем відбування покарання є відповідна установа виконання покарання (колонія). У зв`язку з цим для засудженого не можна вважати, що він відбуває покарання у слідчому ізоляторі.

З наведеного у сукупності вбачається, що до повноважень Ковпаківського районного суду м.Суми не належить розгляд питань про застосування покарання за наявності кількох вироків, щодо осіб які тимчасово перебувають у слідчому ізоляторі.

Наведені норми закону не встановлюють дій суду у тому разі коли клопотання подане з порушенням наведеної підсудності. Аналізуючи зміст ст. 539 КПК України слід дійти висновку, що суд може постановити ухвалу якої задовольнити клопотання або відмовити у його задоволенні. Відтак слід відмовити у задоволенні клопотання.

Окрім того слід звернути уваги, що призначення покарання за сукупністю злочинів та вироків врегульовано положеннями ст.ст. 70, 71 КК України.

Зокрема наведеними нормами передбачено зарахування у строк покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком.

Поряд з цим згідно ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

Наведені норми закону застосовуються судом при призначенні покарання за вчинення злочину, тобто після закінчення судового розгляду.

Засуджений повідомив, що відносно нього розглядається справа Зарічним районним судом м.Суми. З огляду на зазначені положення ст.ст. 70, 71 КК України, суд при остаточному призначенні покарання має врахувати відбуте покарання, але це вже відноситься до повноважень Зарічного районного суду м.Суми.

Узагальнюючи наведене вбачається, що подане клопотання не належить до розгляду Ковпаківським районним судом м.Суми. Адміністрація слідчого ізолятору не має прав на подачу клопотання саме до Ковпаківського районного суду м.Суми. Таким чином вбачається, що клопотання не відповідає вимогам п. 11 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України.

Ураховуючи наведене у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання адміністрації ДУ «Сумський слідчий ізолятор» відносно засудженого ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1