Провадження № 1-кп/638/1811/24
УХВАЛА

Іменем України

15 серпня 2024 року м. Харків

Дзержинський райсуд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0000779 від 07 червня 2024 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в:

13 серпня 2024 року до Дзержинського районного суду м. Харкова з Ізюмської окружної прокуратури Харківської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000779 від 07 червня 2024 року, щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалою суду від 14 серпня 2024 року призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні.

В підготовчому судовому засіданні учасники кримінального провадження проти призначення справи до судового розгляду не заперечували.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого та захисника, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Дзержинському районному суду м. Харкова.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснюється суддею одноособово, крім випадків, передбачених частинами другою, третьою та дванадцятою цієї статті.

Таким чином, суд вважає за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Окрім того, прокурором в судовому засіданні заявлено клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 діб з визначенням застави у розмірі 60560 грн, яке мотивоване тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, раніше неодноразово судимий, ризики, передбачені п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлені під час застосування запобіжного заходу, продовжують існувати, а їх настанню неможливо запобігти більш м`яким запобіжним заходом.

Обвинувачений та його захисник просили змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КК України, саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке вчинене повторно, в умовах воєнного стану, викрадення вогнепальної зброї, бойових припасів, незаконне придбання, носіння, зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу, незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 червня 2024 року застосовано відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів тобто до 19 серпня 2024 року.

Підставою для застосування запобіжного заходу була наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.15 ч.4 ст.185, ч. 4 ст. 185 КК України, та наявністю ризиків передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме спроби підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Станом на день проведення судового засідання суду не надано достатніх належних доказів усунення ризиків, які були підставою для обрання запобіжного заходу, а також обставин, які перешкоджають триманню обвинуваченого під вартою.

Залишається достатньо підстав вважати, що ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, продовжують існувати з огляду на таке.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КК України, які є тяжкими злочинами, за вчинення яких передбачено покарання на строк до 8 років позбавлення волі, а отже очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховування від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_4 ..

Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що він офіційно не працевлаштований, неодружений, осіб на утриманні не має, на диспансерному обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансері не перебуває, раніше неодноразово судимий, інкриміновані злочини вчинено в період іспитового строку.

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватими у вчиненні злочинів, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

Суд зазначає, що в даному випадку суворість покарання, передбаченого за злочин, за вчинення якого обвинувачується ОСОБА_4 , в сукупності з даними про його особу, зокрема відсутність міцних соціальних зв`язків та наявність непогашених судимостей, а також іншими обставинами кримінальних правопорушень, які вчинені в умовах воєнного стану, є достатньо суттєвим елементом при оцінюванні ризику його переховування та інших ризиків.

Також, залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, з метою зміни їх показань. Про існування ризику впливу на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, свідчить також процедура отримання показань у кримінальному провадженні, оскільки суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України). Таким чином, ризик впливу на свідків та потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом. Отже, ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні підтверджується тим, що останні ще не допитані у судовому засіданні.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення існує поза розумним сумнівом, оскільки ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став, знову обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти власності, вчиненому в умовах воєнного стану, до того ж під час іспитового строку. Вказане свідчить про схильність останнього до вчинення злочинів, а враховуючи дані про особу обвинуваченого, зокрема відсутність офіційного місця роботи та заробітку, може свідчити про те, що злочинна діяльність є джерелом його доходу.

Судом вивчалась можливість застосування щодо ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаних ризиків. Однак, враховуючи реальне існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, особу обвинуваченого, суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, оскільки ризик вчинити інше кримінальне правопорушення та переховування від правоохоронних органів є настільки вагомими, що інший більш м`який запобіжний захід не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

З урахуванням усіх обставин справи, виходячи з того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, суд дійшов висновку, що ризики, які були встановлені слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу, продовжують існувати, і при цьому їх настанню неможливо запобігти застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Слідчим суддею Дзержинського районного суду м. Харкова при застосуванні запобіжного заходу ухвалою від 23 червня 2024 року було визначено суму застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605600,00 грн, виходячи з того, що застава в такому розмірі зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, та не є завідомо непомірною.

Суд вважає, що визначена при застосуванні запобіжного заходу на стадії досудового розслідування застава у виді 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб здатна забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, а тому визначає заставу у тому ж розмірі.

За сукупності таких обставин, приймаючи до уваги дані про обставини злочину, про особу обвинуваченого, суд вважає за доцільне продовжити щодо ОСОБА_4 запобіжний захід в вигляді тримання під вартою на максимальний строк 60 днів, тобто до 13 жовтня 2024 року включно із визначенням застави у розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60560,00 гривень.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 197, 314, 315, 331, 369-372, 376 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0000779 від 07 червня 2024 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КК України, на 23 серпея року о 09 годині 00 хвилин у приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова за адресою: м. Харків, пр. Перемоги, 52-В.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

Викликати учасників кримінального провадження в судове засідання.

Клопотання прокурора Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 діб - до 13 жовтня 2024 року.

Визначити суму застави у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на Депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області, протягом дії запобіжного заходу.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки строком до 14 січня 2024 року: прибувати до прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатись з місця проходження військової служби, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця проходження служби; утримуватися від спілкування із свідками з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 15 серпня 2024 року о 15 год 30 хв.

Суддя ОСОБА_1