Справа № 932/5911/24
Провадження № 1-кс/932/1941/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0002382 від 13.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0002382 від 13.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, в якому останній просить, накласти арешт на вилучені під час особистого обшуку затриманої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , речові докази, шляхом позбавлення права на відчуження, користування та розпорядження, а саме:

- Мобільний телефон марки «Redmi» «9С NFC» у корпусі чорної кольору, з Imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 сімкартою НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , який вилучався в спец, пакет №PSP2121991;

- Ланцюжок з металу білого кольору, який вилучався в спец, пакет №WAR1201914.

В обґрунтування свого клопотання зазначає, що слідчим СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002382 від 13.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Центральної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області.

Досудовим розслідуванням встановлено, 13.07.2024, приблизно о 16:00 год., ОСОБА_5 , перебувала разом із малознайомим ОСОБА_6 неподалік від будинку АДРЕСА_1 .

У цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, у зв`язку з чим остання визначила об`єктом свого злочинного посягання майно ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон марки «Redmi 9С NFC», Imeі1: НОМЕР_5 , вартістю 5000 грн., та ланцюжок срібний вартістю 10000,00 грн.

Перебуваючи у тому ж місці, в той же день та час, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел на відкрите викрадення майна потерпілого ОСОБА_7 в умовах воєнного стану, достовірно усвідомлюючи, що навколо неї перебувають сторонні особи, а саме - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , яким помітні неправомірні дії останньої, діючи відкрито для вищеперелічених, але таємно для потерпілого, сіла на коліна останнього, та користуючись відсутністю уваги з його боку, зняла з шиї срібний ланцюжок, вартістю 10000, 00 гривень, та витягнула з сумки останнього мобільний телефон марки «Redmi 9С NFC», imeil: НОМЕР_5 , вартістю 5000 грн. При цьому, сторонні особи, а саме - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , яким були помітні неправомірні дії ОСОБА_5 , розпочали вимагати від неї повернення майна потерпілому ОСОБА_7 , однак на вимоги вищевказаних осіб та потерпілого, який на той час вже виявив відсутність належного йому майна, стосовно повернення майна ОСОБА_5 не реагувала та з місця вчинення кримінального правопорушення втекла з викраденим майном, яким розпорядилася на власний розсуд, спричинивши при цьому ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 15000,00 грн.

Також, ОСОБА_5 на час вчинення вказаного злочину було відомо, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, який офіційно оприлюднено у встановленому законом порядку, на всій території України введено воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022 року строком на 30 діб.

Крім того, ОСОБА_5 на час вчинення вказаного злочину було відомо, що Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №259/2022, від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 №573/2022, від 07.11.2022 №757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 року №254/2023, від 26.07.2023 року №451/2023, від 06.11.2023 року №734/2023, від 05.02.2024 №49/2024, від 06.05.2024 №271/2024, які офіційно оприлюднені у встановленому законом порядку, продовжено строк дії воєнного стану в Україні, у тому числі такий воєнний стан діяв і у день вчинення вказаного кримінального правопорушення.

За підозрою у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, 13.07.2024 об 16 годині 40 хвилин, в порядку ст. 208 КПК України, було затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та в ході обшуку якої було виявлено та вилучено:

- Мобільний телефон марки «Redmi» «9С NFC» у корпусі чорного кольору, з Imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 з сімкартою НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , який вилучався в спец, пакет №PSP2121991;

- Ланцюжок з металу білого кольору, який вилучався в спец, пакет №WAR1201914.

Вищевказані виявлені та вилучені речі, згідно ст. ст. 98, 100 КПК України визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, з наступних підстав: вони мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, які можуть бути знищенні, спотворенні задля уникнення кримінальної відповідальності особи, та безпосередньо які належать потерпілому.

З урахуванням викладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів та досягнення дієвості, виникла необхідність у вжитті заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на зазначені вище речі, у вигляді позбавлення права на користування, відчуження, розпорядження ними.

Крім того, в разі не застосування заходів забезпечення кримінальне провадження у вигляді заборони користування, розпорядження (відчужені реалізації) майна та його можливе подальше незаконне відчуження а володіння ним, позбавить орган досудового можливості проведення об`єктивного та всебічного розслідування по кримінальному провадженню.

На підставі викладеного, а також враховуючи, що вищезазначене майно тимчасово було вилучене, слідчий звернувся до суду з цим клопотанням.

У судове засідання слідчий не з`явився. Про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, надав заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, вважаю можливим розглянути клопотання за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього докази, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно із ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Поряд з цим, статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Арешт майна, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0002382, відомості про яке внесені до ЄРДР 13.07.2024року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

13.07.2024 слідчим СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області в ході затримання в порядку ст. 208 КПК України проведено обшук затриманої, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено:

- Мобільний телефон марки «Redmi» «9С NFC» у корпусі чорної кольору, з Imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 сімкартою НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , який вилучався в спец, пакет №PSP2121991;

- Ланцюжок з металу білого кольору, який вилучався в спец, пакет №WAR1201914.

В разі не застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді заборони користування, розпорядження (відчуження, реалізації) майна та його можливе подальше незаконне відчуження або володіння ним, позбавить орган досудового можливості проведення об`єктивного та всебічного розслідування у даному кримінальному провадженні.

З наведених вище підстав, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що зазначене майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та без їх арешту та вилучення існує реальна загроза зміни слідової інформації, яка наявна на них на теперішній час, крім того необхідно провести ряд невідкладних слідчих (розшукових) та процесуальний дій, в тому числі експертних досліджень, для встановлення об`єктивної істини по кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає за доцільне накласти арешт на майно, вказане у клопотанні.

Слідчий суддя враховує наявність правових підстав для накладання арешту, можливість використання вказаного речового доказу у кримінальному провадженні. Приймаючи до уваги, що вищевказані речі, можуть бути використані, як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, тому з метою збереження цього речового доказу та досягнення дієвості кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання, тому воно підлягає задоволенню.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Оскільки вилучене майно необхідно зберігати в тому вигляді, в якому вони були вилучені, а також для забезпечення дієвості повного та всебічного розслідування злочину та проведення ряду відповідних експертиз, вважаю, що існують підстави для заборони користування, відчуження та розпорядження майном.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 131, 170-173, 309, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0002382 від 13.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на вилучене в ході особистого обшуку, в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, а саме:

- Мобільний телефон марки «Redmi» «9С NFC» у корпусі чорної кольору, з Imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 сімкартою НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , який вилучався в спец, пакет №PSP2121991;

- Ланцюжок з металу білого кольору, який вилучався в спец, пакет № НОМЕР_6 , - шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

Копію ухвали направити прокурору, слідчому та власнику майна.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором. Копія ухвали надсилається слідчому, прокурору, підозрюваному, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_10