УХВАЛА

9 липня 2024 року

м. Київ

справа № 185/7875/21

провадження № 51-3396 км 22

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 на вирок Дніпровського апеляційного суду від 30 травня 2024 року,

установила:

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд судового рішення у касаційному порядку.

Перевіривши подану касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що при зверненні не було додержано положень пунктів 4, 5 ч. 2, ч. 6 цієї статті.

Згідно з положеннями закону в касаційній скарзі має бути зазначено правове обґрунтування заявлених скаржником вимог, сформульованих з урахуванням ст. 436 КПК.

Цього не було враховано при зверненні до суду касаційної інстанції.

У поданій скарзі її автор просить скасувати вирок суду апеляційної інстанції. Однак, не погоджуючись із висновками згаданого суду, скаржник не наводить обґрунтування допущення при здійсненні апеляційного провадження таких порушень норм права, котрі з огляду на положення статей 370, 404, 405, 412, 420 КПК є істотними і тягнуть за собою обов`язкове скасування оспорюваного рішення. Натомість у скарзі міститься посилання на неповноту апеляційного розгляду, що згідно зі ст. 433 цього Кодексу не є предметом перевірки в порядку касаційної процедури.

Водночас, як убачається зі змісту скарги, суть позиції захисника зводиться до того, що призначене засудженій покарання, яке належить відбувати реально, є надмірно суворим. Між тим у силу приписів ч. 2 ст. 437 вказаного Кодексу обвинувальний вирок може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіший захід примусу.

Разом із цим у поданій скарзі не викладено обґрунтування саме явної несправедливості призначеного засудженій покарання, як це передбачено ст. 414 КПК, зважаючи також на імперативність приписів ст. 439 цього Кодексу (новий розгляд справи після скасування судового рішення судом касаційної інстанції).

Крім того, при скеруванні скарги через підсистему «Електронний кабінет» було залишено поза увагою, що її функціонування у Касаційному кримінальному суді Верховного Суду здійснюється з урахуванням вимог процесуального законодавства. Відповідно до ст. 35 КПК, у разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, передбачених цим Кодексом, надати доказ надсилання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам провадження копій наданих документів.

Частиною 6 ст. 427 КПК передбачено, що до касаційної скарги додаються її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження. Ця вимога не поширюється на засудженого, який тримається під вартою.

Тому захисник зобов`язаний надати відповідні копії з додатками для надіслання іншим учасникам провадження або докази надсилання їх згаданим учасникам.

Недодержання ст. 427 КПК перешкоджає відкриттю касаційного провадження.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів

постановила:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 на вирок Дніпровського апеляційного суду від 30 травня 2024 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків упродовж п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_6