Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/579/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2024 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Кропивницькому Кіровоградської області, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 липня 2024 року.

Цією ухвалою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Олександрія Кіровоградської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, -

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк 60 днів, з 04.07.2024 року до 01.09.2024 року.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 липня 2024 року, щодо ОСОБА_5 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк 60 днів, з 04.07.2024 року до 01.09.2024 року.

Рішення суду мотивоване тим, що підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 є наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків з метою уникнення покарання, вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_5 , офіційно не працює, не має постійного місця проживання, неофіційні заробітки мають непостійний характер та не забезпечують належне отримання. У обвинуваченого не має сім"ї, а отже відсутні міцні соціальні зв`язки, які можуть стримувати особу від втечі.

Враховуючи ризики, що були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_5 , під час досудового розслідування, які не відпали і не зменшилися, суд першої інстанції дійшов висновку про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 липня 2024 року, постановити ухвалу, якою застосувати до нього запобіжний захід непов`язаний з триманням під вартою.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що прокурор не довів ризики передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказує, що він не може впливати на свідків, оскільки вони вже допитані та дали показання.

Також зазначає, що немає наміру вчиняти нові кримінальні правопорушення, оскільки має офіційне джерело доходу та постійне місце проживання.

Прокурор, обвинувачений та його захисник, клопотань про участь сторін під час розгляду апеляційної скарги не заявляли, тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 422-1 КПК України, апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До закінчення продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Розглядаючи клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд першої інстанції повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції відносно наявності ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у вигляді тримання під вартою відпала, не встановлено.

Згідно матеріалів кримінального провадження, у провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження, внесене 27.01.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000141, стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч . 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 01.07.2024 обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05.07.2024.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів обвинуваченому ОСОБА_5 , обґрунтовуючи наявність ризиків переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків з метою уникнення покарання, вчиняти нові кримінальні правопорушення

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні двох кримінальних правопорушень у сфері злочинів проти власності, а саме: 1 епізод у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, 1 епізод у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та 1 кримінальному правопорушенні у сфері злочинів проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян, а саме: викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: рапортом чергової частини Олександрійського РВП № 1727 від 26.01.2024 за фактом звернення ОСОБА_6 ; протоколом прийняття заяви від ОСОБА_6 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; рапортом чергової частини Олександрійського РВП № 8575; рапортом слідчого СВ Олександрійського РВП; рапортом чергової частини Олександрійського РВП № 9970; заявою ОСОБА_9 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 ; рапортом о/у СКП; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколами про визнання речовими доказами коробки з-під мобільного телефону та мобільним телефон «Motorola G32 6/128 gb»; рахунок-фактура про приймання мобільного телефону «Xiaomi Redmi Note 12 Pro 5G Midnight Black 6/128 Gb» до ломбарду; інформація про рух коштів та про клієнта потерпілого ОСОБА_6 з АТ КБ «Приватбанк»; висновком експерта судової товарознавчої експертизи № 796 від 28.02.2024.

Згідно із ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З метою запобігання вказаних ризиків, суд першої інстанції задовольнив клопотання прокурора та продовжив строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, виходячи з положень ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, місцевий суд дійшов обгрунтованого висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити, обвинуваченому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого не може перевищувати двох місяців.

Колегія суддів погоджується з вішення суду що підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 є наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків з метою уникнення покарання, вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Також, колегія суддів враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 , офіційно не працює, не має постійного місця проживання, неофіційні заробітки мають непостійний характер та не забезпечують належне отримання. У обвинуваченого не має сім"ї, а отже відсутні міцні соціальні зв`язки, які можуть стримувати особу від втечі.

Враховуючи наведене, колегія суддів визнає за реальну можливість ОСОБА_5 переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків з метою уникнення покарання, вчиняти нові кримінальні правопорушення, у разі зміни на більш м`який, ніж обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Як під час розгляду справи місцевим судом, так і під час апеляційного розгляду не отримано відомостей, які б свідчили про неможливість тримання ОСОБА_5 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зважаючи на наявність суспільного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

З урахуванням наведеного, безпідставними є доводи обвинуваченого ОСОБА_5 про відсутність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та необґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо недостатності більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам та забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Посилання апелянта на те, що він не може впливати на свідків, оскільки вони вже допитані та дали показання та відсутність наміру вчиняти нові кримінальні правопорушення, не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Інших доводів щодо незаконності рішення суду в апеляційній скарзі не наведено.

З огляду на викладене, рішення місцевого суду є законним та обґрунтованим, ухвалене у відповідності до вимог закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді судом першої інстанції питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали, колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, а ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 199, 331, 395, 405, 406, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 липня 2024 року, якою стосовно ОСОБА_5 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк 60 днів, з 04.07.2024 року до 01.09.2024 року залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4