УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м.Житомира ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянув клопотання слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подане в кримінальному провадженні № 0002884 від 15.09.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 162, ч.2 ст. 146, ч.4 ст. 189 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з клопотанням про застосовування щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В клопотанні вказано, що у провадженні СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0002884 від 15.09.2024, за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений слідством час, день та місці, однак не пізніше 16 години 00 хвилин 13 вересня 2024 року, раніше знайомі ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , достовірно знаючи про запроваджений на території України воєнний стан, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, вступили у попередню змову, спрямовану на вимогу передачі майна, належного ОСОБА_8 , тобто до вчинення злочину, усвідомлюючи протиправність, караність своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, домовившись про спільне його вчинення, прийшли до ОСОБА_8 за адресою його проживання, а саме до подвір`я будинку АДРЕСА_1 .

У вказаний день, час та місці, та за вказаних обставин ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, розподіливши між собою ролі, підійшли до ОСОБА_8 , який в цей час перебував у подвір`ї будинку за вищевказаною адресою, де ОСОБА_4 , за мовчазної згоди ОСОБА_7 , який знаходився поряд, почав вимагати повернення ніби-то раніше викраденого майна ОСОБА_8 , який цей факт заперечував, а саме: мобільного телефону та ланцюжка або повернення грошей на відшкодування завданої шкоди. На вимогу ОСОБА_4 ОСОБА_8 відповів, що йому з цього приводу нічого невідомо та призначив зустріч на 15.09.2024.

Так, не дочекавшись призначеної ОСОБА_8 , зустрічі 14.09.2024 близько 21 год 55 хв. ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , діючи спільно, умисно, за попередньою домовленістю групою осіб, приїхали на автомобілі марки «Alfa Romeo» д.н.з НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 приїхали до місця проживання ОСОБА_8 , що за адресою: АДРЕСА_1 .

В цей же день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник спільний протиправний умисел, спрямований на незаконне проникнення до житла ОСОБА_8 . З метою реалізації раніше спланованих та узгоджених злочинних дій, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , діючи умисно, протиправно, за попередньою змовою групою осіб, з метою приховання своїх особистостей, одягнули заздалегідь заготовлені балаклави та постукали у вхідні двері квартири АДРЕСА_2 . На стук в двері, сестра ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , яка проживала разом із ним, відчинила вхідні двері до квартири. В цей час ОСОБА_4 та ОСОБА_7 з метою подальшого незаконного проникнення до приміщення зазначеної квартири, руками відштовхнули ОСОБА_9 від входу, таким чином застосувавши насильство відносно неї, і у такий спосіб, діючи всупереч ст. 30 Конституції України, що гарантує кожному громадянину право на недоторканість житла, протиправно, тобто без добровільної згоди власника, забігли до приміщення зазначеної квартири, там самим здійснили незаконне проникнення до житла ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

В подальшому, продовжуючи спільний злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном ОСОБА_8 , шляхом вимагання повернення ніби-то викраденого останнім мобільного телефону та ювелірних виробів, в одній із кімнат квартири за вищевказаною адресою, виявили ОСОБА_8 .

Надалі ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , з метою подолання опору ОСОБА_8 повалили його на підлогу та, використовуючи заздалегідь заготовлені кайданки, одягнули їх на руки ОСОБА_8 , після чого примусово, проти його волі, викрали його з квартири. В подальшому, застосувавши заздалегідь заготовлений перцевий балон «Ко FOB» ОСОБА_4 та ОСОБА_7 приснули ним в очі ОСОБА_8 , спричинивши таким чином останньому фізичного болю, та затягнули його до салону автомобіля марки «Alfa Romeo» д.н.з НОМЕР_1 на заднє сидіння. Одразу після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , діючи умисно, протиправно, утримуючи ОСОБА_8 проти його волі у вищезазначеному автомобілі, повезли його у невідомому для нього напрямку до гаражного кооперативу «Маяк», що за адресою: м. Житомир, 1-ий проїзд Польового Майдану, 2.

Утримуючи ОСОБА_8 , під час руху у вказаному автомобілі, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою домовленістю, продовжуючи свої злочинні дії, із застосуванням фізичного насильства відносно ОСОБА_8 , порушуючи гарантовані положеннями ст.ст. 29, 33 Конституції України і ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» права і свободи останнього на недоторканість особи та свободу пересування, проти його волі відвезли ОСОБА_8 на зазначеному автомобілі під керуванням ОСОБА_4 до гаражного боксу № НОМЕР_2 , розташованого на території гаражного кооперативу «Маяк», що за адресою: АДРЕСА_3 , куди приїхали приблизно о 22 годині 00 хвилин. Прибувши за вказаною адресою, приблизно о 22 годині 05 хвилин ОСОБА_4 та ОСОБА_7 вивели ОСОБА_8 із салону автомобіля марки «Alfa Romeo» д.н.з НОМЕР_1 , після чого, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах запровадженого на території України воєнного стану, почали наносити одночасно вдвох хаотичні удари ногами по голові і тулубу потерпілого, висуваючи вимогу щодо повернення ніби-то раніше викраденого останнім майна, таким чином, застосовуючи відносно ОСОБА_8 насильство, яке є небезпечним для його життя та здоров`я, спричинивши ОСОБА_8 тілесні ушкодження у виді лінійного перелому кісток носа, девіації носової перетинки праворуч, садна правої виличної ділянки, больового синдрому, яке продовжували до приїзду працівників поліції, які припинили їх протиправні дії.

Своїми умисними діями, що виразились у вимозі передачі чужого майна (вимаганні), вчиненій за попередньою змовою групою осіб, поєднаній із насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Своїми умисними діями, що виразились у незаконному проникненні до житла, вчиненому за попередньою змовою групою осіб із застосуванням насильства, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 162 КК України.

Своїми умисними діями, що виразились у незаконному викраденні людини, вчиненій за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням потерпілому фізичних страждань, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

14.09.2024 о 23 годині 05 хвилин (фактичний час затримання) ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

15.09.2024 ОСОБА_4 , в порядку ст. 278 КПК України, вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України

Слідчий посилається на наявність ризиків, які полягають у можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, та просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий, прокурор клопотання підтримали, просили задовольнити. Прокурор зазначила про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу з огляду на характер суспільно небезпечних діянь, характеризуючих даних особи підозрюваного, який притягувався до кримінальної відповідальності.

Підозрюваний, захисник заперечували з приводу заявленого клопотання.

Захиснику просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, що дозволятиме відслідковувати місцезнаходження особи у будь-який момент. Звертав увагу, що наведені за змістом клопотання ризики застосовано через термін «може», що, у свою чергу, не узгоджується з вимогами Кримінального процесуального кодексу України в розрізі переконливості доводів, на які повинна спиратись сторона обвинувачення. На думку захисника, відповідні процесуальні ризики будь-якими належними доказами не підтверджено.

Учасник додав, що всі свідки по кримінальному провадженню допитані, а відтак можливість будь-якого впливу на таких осіб, за умови попередження їх про настання кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві показання, є лише припущенням слідчого. За час досудового розслідування не намагались здійснити вплив на свідків також і рідні, знайомі підозрюваного.

Захисник зауважив на неможливості фактичного переховування від органу досудового розслідування або суду в умовах введеного військового стану, коли виїзд за кордон в силу законодавчо внесених змін є обмеженими, а охорона правопорядку є посиленою.

Одночасно, посилаючись на положення ст. 89 КК України, яка визначає строки погашення судимості, захисник просив не брати до уваги відомості про притягнення особи до кримінальної відповідальності, оскільки згідно вимог закону відповідна особа є не судимою, а в разі задоволення клопотання та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатній для відвернення вставлених процесуальних ризиків.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За положеннями п.п. 1-4 ч.1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, що грунтується на доданих до клопотаннях матеріалах, оцінку яким надано слідчим суддею за окремими, а також сукупним взаємним охопленням.

Слідчим суддею встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

До вказаного висновку слідчий суддя приходить з огляду на тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, характер дій, які виявляють відповідні кримінальні правопорушення, відсутність у підозрюваного утриманців, а також з урахуванням наявних відомостей щодо попереднього притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Слідчий суддя погоджується з доводами прокурора з приводу того, що сам характер діянь, які за об`єктивною стороною відповідних кримінальних правопорушень є результатом ретельно спланованих та підготовлених намірів та фактично полягають у примушуванні особи до вчинення дій із застосуванням насильства, за суб`єктивної схильності особи на достатньому за ймовірністю настання рівні обумовлюють відповідні ризики.

Є необхідним додати, що відомості з приводу попереднього притягнення особи до кримінальної відповідальності оцінюються слідчим суддею в розрізі встановлення репутації підозрюваного та не є предметом дослідження в питанні обрахунку строків погашення судимостей.

Отже, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить дотримання належної процесуальної поведінки особи, інші запобіжні заходи для запобігання вищенаведеним ризикам, у тому числі із визначенням розміру застави, є недостатніми.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання.

Керуючись вимогами ст. ст. 176-178, 183, 184, 194 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з часу фактичного затримання.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою встановити до 12.11.2024 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді в повному обсязі буде виготовлена 19.09.2024 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1