Провадження №11-кп/824/4434/2024 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 22 травня 2024 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, неофіційно працюючого неофіційно будівельником, маючого на утриманні неповнолітню дитину,зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 31.05.2017 року, Святошинським районним судом м. Києва за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 393 КК України, до 5 років 6 місяців позбавлення волі; 27.11.2017 року, Святошинським районним судом м. Києва за ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; 07.12.2017 року, Подільським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; 16.05.2018 року, Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, до 5 років 6 місяців позбавлення волі; 05.12.2022 року, Святошинським районним судом м. Києва за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на 1 (один) рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.; 26.12.2022 Святошинським районним судом м. Києва за ч.1 ст. 309 КК України, до покарання у виді обмеження волі на 1 (один) рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік; 18.04.2024 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України, до штрафу у розмірі 34000 гривень,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.309 КК України та призначено йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Згідно ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 05.12.2022, із розрахунку відповідно до ст. 72 КК України, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі та частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 26.12.2022, із розрахунку відповідно до ст. 72 КК України, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, та призначено остаточне покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Ухвалено вирок Святошинського районного суду м. Києва від 18.04.2024 року згідно ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно.

Цим же вироком вирішено питання речових доказів, процесуальних витрат,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку суду І-ї інстанції, ОСОБА_7 07.08.2023 приблизно о 15 годині 20 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 у невстановленої досудовим розслідуванням особи, за грошові кошти у розмірі 50 (п`ятдесят) гривень, незаконно придбав 1 (один) поліетиленовий пакет з вмістом двох пігулок.

Усвідомлюючи, що в пакеті з полімерного матеріалу знаходиться наркотичний засіб метадон, обіг якого обмежено ОСОБА_7 , маючи злочинний намір спрямований на незаконне придбання та зберігання без мети збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон, поклав його до внутрішньої кишені куртки, в яку був одягнений, таким чином придбав та став зберігати, при собі без мети збуту, для особистого вживання.

В той же день, 07.08.2023, приблизно о 15 годині 40 хвилин, ОСОБА_7 знаходячись за адресою: АДРЕСА_4 був зупинений працівниками поліції, та в подальшому в період часу з 16 години 55 хвилин до 17 години 27 хвилин, на законну вимогу яких, у присутності двох понятих, із внутрішньої кишені куртки передав для огляду поліетиленовий пакет з вмістом двох пігулок білого кольору які відповідно до висновку експерта Київського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/111-23/41558-НЗПРАП від 06.09.2023, у наданій на дослідження таблетці білого кольору масою 0,50г виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон). Маса метадону (фенадону) в таблетці становить 0,022г.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити та призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді штрафу.

Такі вимоги мотивує тим, що призначене покарання є явно несправедливим через суворість, невідповідним ступеню тяжкості скоєного та особі обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку вимог апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти апеляційних вимог, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 309 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються.

Доводи апеляційної скарги захисника про невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість, колегія суддів вважає неперконливими.

Так, відповідно до положень ст.ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Вказаних вимог закону, місцевим судом дотримано в повній мірі.

Так, призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції в повній мірі врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про його особу, який раніше неодноразово судимий, працює неофіційно, одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнав щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд визнав, що необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді позбавлення волі в мінімальній межі, визначеній санкцією ч. 2 ст. 309 КК України, з чим погоджується колегія суддів.

На переконання колегії суддів, призначене судом покарання повністю відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 , перевиховання та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Доводи захисника щодо можливості призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі, колегія суддів вважає неспроможними, з огляду на те, що обвинувачений неодноразово засуджувався за вчинення умисних кримінальних правопорушень до покарання у виді позбавлення волі, від відбування якого був звільнений на підставі ст. 75 КК України, в той же час, обвинувачений ОСОБА_7 висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, продовжив свою злочинну діяльність.

Посилання в апеляційній скарзі на можливість призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду матеріалів кримінального провадження, оскільки даних, які б підтверджували, що обвинувачений хоча і неофіційно, але працевлаштований, має стабільний дохід, з якого зможе сплачувати штраф, до суду апеляційної інстанції надано не було.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_7 засуджений вироком Святошинського районного суду м. Києва від 18.04.2024 року до покарання у виді штрафу, проте, інформація про сплату визначеног7о штрафу чи часткову його сплату, до апеляційного суду надана не була.

Таким чином, доводами апеляційної скарги не спростовуються висновки суду першої інстанції.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів не виявлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, що підстави для скасування вироку суду першої інстанції відсутні, а тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а вирок суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок Святошинського районного суду м. Києва від 22 травня 2024 року щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 309 КК України - без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: