Провадження № 1-кс/686/6297/24
29 липня 2024 року м. Хмельницький
Прокурор відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке 24.06.2024 р., вилучене під час проведення у період часу з 07 год. 42 хв. до 08 год. 23 хв., обшуку в будинку АДРЕСА_1 , було тимчасово вилучено у ОСОБА_4 , а саме на: мобільний телефон «ZTE Blade L210», імеі: НОМЕР_1 , імеі:2: НОМЕР_2 , синього кольору, в чохлі чорного кольору; мобільний телефон «Samsung Galaxy А04», імеі1: НОМЕР_3 , імеі2: НОМЕР_4 , синього кольору, в чохлі червоного кольору, із сім-картою мобільного оператора «Київстар» з № НОМЕР_5 ; мобільний телефон «Хіаоші Redmi 6А», імеі: НОМЕР_6 , імеі2: НОМЕР_7 , чорного кольору; флеш-носій «SP», об`ємом 4 Gb, поміщені до сейф-пакету №CRI 1198832.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що невстановлена особа з січня по квітень 2024 року, перебуваючи на території Хмельницької області, в період воєнного стану в Україні, шахрайським шляхом, зловживаючи довірою, заволоділа грошовими коштами у сумі 8700 доларів США, належними гр. ОСОБА_5 , чим заподіяла останній значної матеріальної шкоди.
Так, 14.06.2024 на адресу слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області, надійшла заява від громадянки ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_4 шляхом зловживання довірою, заволоділа грошовими коштами в сумі 8700 доларів США, які належать заявниці, чим заподіяла останній значної матеріальної шкоди.
14.06.2024 у період часу з 07 год. 42 хв. до 08 год. 23 хв., на підставі ухвали слідчого судді , проведено обшук в будинку АДРЕСА_1 , було тимчасово вилучено у ОСОБА_4 , а саме на: мобільний телефон «ZTE Blade L210», імеі: НОМЕР_1 , імеі:2: НОМЕР_2 , синього кольору, в чохлі чорного кольору; мобільний телефон «Samsung Galaxy А04», імеі1: НОМЕР_3 , імеі2: НОМЕР_4 , синього кольору, в чохлі червоного кольору, із сім-картою мобільного оператора «Київстар» з № НОМЕР_5 ; мобільний телефон «Хіаоші Redmi 6А», імеі: НОМЕР_6 , імеі2: НОМЕР_7 , чорного кольору; флеш-носій «SP», об`ємом 4 Gb, поміщені до сейф-пакету №CRI 1198832.
Прокурор просить накласти арешт на зазначені речі з метою їх збереження як речових доказів.
Відповідно до ч.2 ст. 131 КПК України, одним із заходів кримінального провадження є арешт майна.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
На підставі п.п. 1, 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Згідно із ч.1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися або розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тобто, застосування інституту тимчасового вилучення майна можливе відносно підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно і лише до вирішення питання про арешт такого майна або до його повернення, що свідчить про конкретне визначення законодавцем можливої наступної долі тимчасово вилученого майна.
За положеннями ч.2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
При цьому можливість застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на тимчасового вилучене майно безальтернативно нерозривно пов`язане із перебуванням такого майна у зазначеному правовому статусі.
Випадки припинення тимчасового вилучення майна передбачені в ст.169 КПК України, де вказано, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених ч.5 ст.171 та ч.6 ст.173цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
Зокрема, при вирішенні питання про накладення арешту на майно, для прийняття законного та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, що має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.
Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема, законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).
У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що має існувати розумна пропорційність між заходами і метою, заради якої їх застосовано (рішення у справі «Літґоу та інші проти Сполученого Королівства»).
Справедливий баланс має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини.
Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе індивідуальний і надмірний тягар (рішення у справі «Брумареску, Трегубенко проти України»). Судам належить з`ясувати, чи дотримано справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу і вимогами захисту основних прав громадян (рішення у справах «Спорронг і Льонрот проти Швеції», «Іатрідіс проти Греції»).
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Звертаючись до слідчого судді із клопотанням про арешт, прокурор не довів та у клопотанні не зазначив підстав та мети збереження цього майна у розпорядженні сторони обвинувачення.
Відсутні у клопотанні та долучених до нього матеріалах відомості і про те, що на записувальних пристроях телефонів містяться відомості та інформація яка має значення для кримінального провадження щодо розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, а самі по собі телефони як речі матеріального світу містять ознаки речових доказів.
Положеннями п. 3 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Тлумачення ч.1 ст.169 КПК України та статті 100 КПК України дає підстави для висновку, що саме законному володільцю може бути повернуто тимчасово вилучене майно, якщо воно не вилучене з обігу чи обіг його не обмежений.
А тому мобільний телефон «ZTE Blade L210», імеі: НОМЕР_1 , імеі:2: НОМЕР_2 , синього кольору, в чохлі чорного кольору; мобільний телефон «Samsung Galaxy А04», імеі1: НОМЕР_3 , імеі2: НОМЕР_4 , синього кольору, в чохлі червоного кольору, із сім-картою мобільного оператора «Київстар» з № НОМЕР_5 ; мобільний телефон «Хіаоші Redmi 6А», імеі: НОМЕР_6 , імеі2: НОМЕР_7 , чорного кольору; флеш-носій «SP», об`ємом 4 Gb, поміщені до сейф-пакету №CRI 1198832мають бути повернуті його власнику.
За таких обставин, відсутні підстави для задоволення клопотання.
Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Слідчий суддя