Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 1п-200/05
Провадження № 1-в/553/267/2024
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07.10.2024м. м. Полтава

Ленінський районний суд м. в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИЛА:

Представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернулась до суду із клопотанням про скасування арешту на майно, в якому просить скасувати арешт накладений Прокуратурою Полтавської області на підставі постанови 99720009 від 10.08.1999 року на земельну ділянку площею 0.1 га, кадастровий номер :08:004:0276, що розташована в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження: 1762406 від 15.03.2005 року.

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 на праві приватної власності є власником земельної ділянки площею 0.1 га, кадастровий номер :08:004:0276, що розташована в АДРЕСА_1 . Право власності набуте на підставі рішення про передачу земельної ділянки у власність, серія та номер 108, виданий 28.12.1993 Терешківською сільською радою народних депутатів, державний акт на право приватної власності на землю ІІ-ПЛ № 052072. В травні 2024 року, ОСОБА_3 звернувся до нотаріуса, яка повідомила, що на зазначену земельну ділянку накладено арешт Прокуратурою Полтавської області на підставі постанови 99720009 від 10.08.1999 року, реєстраційний номер обтяження: 1762406 від 15.03.2005 року.

Станом на сьогоднішній день кримінальне провадження (кримінальну справу) в межах якого було накладено арешт на майно ОСОБА_3 відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Полтави від 11.03.2005 у справі №1п200/05 по обвинуваченню ОСОБА_3 закрито внаслідок зміни обстановки.

Суд першої інстанції закриваючи кримінальне провадження не вирішив питання про скасування арешту, обтяження у вигляді арешту майна належному гр. ОСОБА_3 на праві власності створює перешкоди у здійсненні права володіння, користування та розпорядження майном. Враховуючи, що наданий час відпала потреба в накладеному арешті, просить скасувати арешт накладений на зазначене майно.

У судове засідання заявник та його представник не з`явились, про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. Представник заявника надала суду заяву про розгляд справи без її та заявника участі. Вимоги заяви підтримала та просила задовольнити.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення вимог заяви не заперечував.

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0.1 га, кадастровий номер :08:004:0276, що розташована в АДРЕСА_1 . Право власності набуте на підставі рішення про передачу земельної ділянки у власність, серія та номер 108, виданий 28.12.1993 Терешківською сільською радою народних депутатів, державний акт на право приватної власності на землю ІІ-ПЛ № 052072 (а.с. 34-38)

Листом голови Ленінського районного суду м. Полтави, повідомлено, що матеріали кримінальної справи 1п-1/05 знищені у зв`язку з закінченням терміну зберігання. Одночасно було надано копію постанови від 11.03.2005 по справі №1п-1/05.

Як вбачається з копії постанови Ленінського районного суду м. Полтави від 11.03.2005 кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_3 , у вчиненні злочину передбаченого ст. 118 КК України провадженням закрито внаслідок зміни обстановки. При винесенні рішення, не вирішено питання накладених в рамках даного кримінального провадження арештів.

29.08.2024 за вих. № 1п-200/05/47598/2024 Ленінським районним судом м. Полтави було направлено запит до Полтавської обласної прокуратури про надання матеріалів кримінального провадження № 1п-200/05 з метою належного розгляду зазначеного клопотання.

Згідно з листом начальника управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 16.09.2024 №09/1-64809/1-2819-24, термін зберігання наглядового провадження у кримінальній справі № 99720009 закінчився, у зв`язку з чим, вказані документи відсутні. Крім того, вказано, що обласна прокуратура не заперечує проти зняття арешту з земельної ділянки з кадастровим номером :08:004:0276, який накладено в ході розслідування кримінальної справи № 99720009 (а.с. 57).

Згідно копії відомостей про обтяження , прокуратурою Полтавської області на підставі постанови 99720009 від 10.08.1999 року було накладено арешт на земельну ділянку площею 0.1 га, кадастровий номер :08:004:0276, що розташована в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження: 1762406 від 15.03.2005 року (а.с. 29).

У відповідності до положень ст. 5 КПК України, процесуальне рішення приймається судом згідно з положеннями КПК України, чинними на момент початку виконання процесуальної дії або прийняття такого рішення.

Так, з 20 листопада 2012 року набрав чинності Кримінальний процесуальний кодекс України 2012 року, а тому з дня набрання його чинності, Кримінально-процесуальний кодекс України з наступними змінами в редакції 1960 року не діє.

Згідно до п. 9 Перехідних положень КПК України (в редакції 2012 року) запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до Інформаційного листа ВССУ № 1735/0/4-12 від 26.11.2012 року «Про деякі питання застосування розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України» роз`яснено судам, що запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до набрання чинності КПК, продовжують свою дію у порядку КПК 1960 року. Зміна, скасування чи припинення (окрім продовження) таких запобіжних заходів, арешту майна, відсторонення від посади, незважаючи на набуття чинності новим процесуальним законом (тобто 20 листопада 2012 року чи пізніше), відбувається згідно з п. 9 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК у порядку, передбаченому КПК 1960 року.

Після надходження кримінальної справи до суду питання щодо скасування арешту може бути вирішено судом в порядку, передбаченому ст.ст. 248, 282 КПК України в редакції 1960 або при постановленні вироку, відповідно до ст. 324 КПК України в редакції 1960.

Отже, питання про скасування арешту майна, який накладений в межах кримінальної справи, що вирішена в порядку КПК України 1960 ухваленням судового рішення, вирішується судом, що постановив це рішення в порядку, визначеному ст. ст. 409, 411 КПК України в редакції 1960.

Відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України в редакції 1960 питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, вирішуються судом, який постановив вирок.

Арешт майна має тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Після припинення кримінальної справи відповідне втручання у право власності фактично набуває свавільного характеру, й заінтересована особа правомірно розраховує на його припинення. Такі правомірні очікування ґрунтуються на закріпленому у статті 3 Конституції України, статті 13 Конвенції головному обов`язку держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність, утверджувати й забезпечувати права і свободи та надавати людині ефективний засіб їх юридичного захисту.

Положеннями ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод від 20.03.1952 року встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп.49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

За таких обставин, враховуючи розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, беручи до уваги той факт, що кримінальне провадження, в межах якого накладено арешт, закрите, підстави, що були причиною накладення арешту відпали, а накладення арешту на майно, належне ОСОБА_3 , створює обмеження у реалізації основоположних прав та свобод, які гарантуються Конституцією України та є найвищою соціальною цінністю, суд приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7-1, 11-1, 125, 126, 409, 411 КПК України 1960 року, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений Прокуратурою Полтавської області на підставі постанови 99720009 від 10.08.1999 року на земельну ділянку площею 0.1 га, кадастровий номер :08:004:0276, що розташована в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження: 1762406 від 15.03.2005 року.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 15 діб з дня її проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_1