Ухвала

Іменем України

12.11.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

адвокатки ОСОБА_4

представника медичного закладу - лікаря - психіатра ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні, в залі суду заяву голови ЛПК Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_6 , який діє за наказом генерального директора Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» № 152-Л від 23.10.2023 на предмет продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом хворому:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, особі з інвалідністю І групи без терміново, без реєстрації місця проживання, який скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України,-

встановив:

Голова ЛПК Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_6 , який діє за наказом генерального директора Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» № 152-Л від 23.10.2023, звернувся із письмовою заявою на предмет продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом хворому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обґрунтовуючи заяву покликається на те, що у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» з 12.12.2018р. до даного часу перебуває ОСОБА_7 , до якого згідно Ухвали Ківерцівського районного суду Волинської області від 19.11.2018р. застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

В жовтні 2016р. пацієнт, перебуваючи у хворобливому стані, скоїв суспільно небезпечне діяння - наніс множинні удари руками та ногами по голові та гострим предметом у ліву половину грудної клітки ОСОБА_8 , що призвело до смерті останнього.

Двічі проходив комплексну судово-психіатричну експертизу, проведену судово-психіатричними експертами 5-го відділення КНП ЛОР ЛОКПЛ. В результаті проведеної експертизи (Висновок судово-психіатричного експерта N? 51 від 20.04.2016р.) комісія дійшла висновку, що: «На даний час, ОСОБА_7 страждає тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності у формі дисоціативного розладу, псевдодементний синдром, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. До виходу із хворобливого стану потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом».

Проходив судово-психіатричну експертизу (Висновок судово-психіатричного експерта №166 від 22.11.2017р.), в результаті якої комісія прийшла до висновку: «на даний час, ОСОБА_7 страждає хронічним психічним захворюванням у формі органічного розладу особистості та поведінки внаслідок ураження головного мозку змішаного генезу із вираженим психоорганічним синдромом за типом Корсаківського, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Враховуючи ступінь вираженості та стійкість клінічних проявів можна припустити, що виявлене психічне захворювання у ОСОБА_7 розгорталось впродовж останніх кількох років. Під час інкримінованих йому дій, ОСОБА_7 також страждав хронічним психічним захворюванням у формі органічного розладу особистості та поведінки внаслідок ураження головного мозку змішаного ґенезу із вираженим психоорганічним синдромом за типом Корсаківського, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом, ОСОБА_7 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом».

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 10.06.16р. були застосовані примусові заходи медичного характеру з поміщенням до психіатричної лікарні з суворим наглядом. 3 03.08.2016р. по 20.09.2017р. перебував на стаціонарному лікуванні у ДЗ «УПЛСН МОЗ України». 20.09.17р. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова примусові заходи були припинені. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 26.01.2018р. було застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом. У Волинській обласній психіатричній лікарні №2 смт Олика ОСОБА_7 перебував з 26.03.2018р. по 12.12.2018р. Згідно Ухвали Ківерцівського районного суду Волинської області від 19.11.2018р. щодо гр. ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 було змінено вид примусових заходів медичного характеру з відділення з посиленим наглядом на відділення із звичайним наглядом по місцю проживання. 12.12.2018р. переведений для подальшого лікування до 23-го відділення, де і перебуває по даний час.

Протягом перебування в нашому закладі ОСОБА_7 неодноразово оглядався комісіями лікарів-психіатрів, які приходили до висновку про необхідність продовження застосування примусових заходів медичного характеру зі звичайним наглядом.

Ухвалами Франківського районного суду від 07.08.2019р., 16.12.2019р., 16.07.2020р., 22.01.2021р., 02.07.2021р., 16.11.2021р., 05.05.2022р., 11.11.2022р., 06.09.2023р., 15.01.2024р., 26.04.2024р. примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом було продовжено.

Внаслідок проведеного комплексного лікування (нейролептики (Аміназин, Кветирон, Галоперидол, Арипразол, Трифтазин, ОСОБА_9 ), нормотиміки ( ОСОБА_10 ), засоби, що застосовуються при деменції (Тингрекс, Мемокс), Ноотропи (Аміналон, Армадин), Протипаркінсонічні (Амантадин)), реабілітаційні заходи: перегляд телепередач, читання періодичної преси, прогулянки в прогулянковому дворику у супроводі медперсоналу. Психічний стан хворого без значимої динаміки: На перший план виступають ознаки ретро-антероградної амнезії та вираженого інтелектуально-мнестичного зниження. На момент огляду активно антисоціальних тенденцій не виявляє. Свідомість ясна. Доступний малоінформативному мовному контакту. Мова з частими персевераціями, брутальна. Під час розмови швидко виснажується, афектується. Режиму перебування дотримується формально. Орієнтований у власній особі, просторі вірно, грубо орієнтований в часі. Емоційно лабільний, дисфоричний, Схильний до афективного відреагування. Увага важко перемикається, фіксована на задоволенні елементарних побутових потреб, узалежнень. Пам?ять порушена, здебільшого на події минулого із псевдоремінісценціями та конфабуляторними включеннями. Мислення сповільнене за темпом, в?язке, тугорухоме, тривожно забарвлене. Продуктивну симптоматику на момент огляду заперечує, та поведінково ознак наявності не виявляє. У відділенні час проводить бездіяльно, відсторонено, періодично проявляє дратівливість у спілкуванні з іншими хворими та медичним персоналом. Критика до свого стану відсутня. Будує нереальні плани на майбутнє. Сон та апетит достатні. Враховуючи потенційну небезпеку для оточуючих та неможливість самостійно забезпечити основні життєві потреби, потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру зі звичайним наглядом.

На підставі ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» 11.10.2024р. гр. ОСОБА_7 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів (Висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру №239 від 11.10.2024р.), що прийшла до висновку: « ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на даний час страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді органічного розладу особистості та поведінки внаслідок ураження головного мозку змішаного генезу за типом Корсаківського синдрому з вираженим інтелектуально-мнестичним зниженням. Враховуючи потенційну небезпеку для оточуючих та неможливість самостійно забезпечити основні життєві потреби, потребує подальшого застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом».

Захисник особи, відносно якої розглядається питання про продовження примусових заходів медичного характеру, адвокат ОСОБА_4 просила змінити стаціонарне лікування на амбулаторне, оскільки її підзахисний з поданою заявою не погоджується.

У судовому засіданні хворий ОСОБА_7 зазначив, що в нього з головою все добре, він розуміє для чого йому таблетки, проте на уточнюючі питання головуючого щодо своїх анкетних даних чітких відповідей надати не міг.

Лікуючий лікар у судовому засіданні заяву підтримав, просив таку задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні з доводами заявника та його представників погодився, просив суд задовольнити заяву.

Заслухавши доводи заявників, думку інших учасників судового процесу, дослідивши матеріали судового провадження, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити.

Так, судом встановлено, що у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» з 12.12.2018р. до даного часу перебуває ОСОБА_7 , до якого згідно Ухвали Ківерцівського районного суду Волинської області від 19.11.2018р. застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

11.10.2024р. гр. ОСОБА_7 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів (Висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру №239 від 11.10.2024р.), яка прийшла до висновку: « ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на даний час страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді органічного розладу особистості та поведінки внаслідок ураження головного мозку змішаного генезу за типом Корсаківського синдрому з вираженим інтелектуально-мнестичним зниженням. Враховуючи потенційну небезпеку для оточуючих та неможливість самостійно забезпечити основні життєві потреби, потребує подальшого застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом».

Відповідно до змісту статті 95 КК України та статті 19 ЗУ "Про психіатричну допомогу", примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Заявником до заяви долучені відповідні медичні документи, які свідчать про те, що ОСОБА_7 потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, що підтверджено зокрема в процесі судового засідання.

Дослідивши надані суду письмову заяву з додатками, з`ясувавши питання, передбачені ст. 512-514 КПК України, заслухавши пояснення лікуючого лікаря, пояснення хворого, думку адвоката та висновок прокурора, суд приходить до переконання, що заяву слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись статями 17,19 Закону України «Про надання психіатричної допомоги», статями 92 - 95 КК України та статтями 369 - 372, 376, 512, 514 КПК України,-

постановив:

Заяву задоволити.

Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом хворому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.115 КК України.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошнено об 08 год. 15 хв. 18.11.2024 року в залі судового засідання Франківського районного суду м. Львова.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з часу виготовлення повного її тексту до Львівського апеляційного суду через суд, що постановив ухвалу.

Суддя ОСОБА_11