11.10.24 Справа № 469/1438/24
1-кп/469/298/24
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(резолютивна частина)
11 жовтня 2024 року с-ще Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_3 ( в режимі відеоконференцзв"язку)
обвинувачений ОСОБА_4 (в режимі відеоконференцзв"язку)
захисник ОСОБА_5 (в режимі відеоконференцзв"язку)
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Терешківці Горохівського району Волинської області, громадянина України, освіта середня, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 29 липня 2021 року вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області за ч.2 ст. 187, ч.1 ст. 345, ч.1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна, проходив військову службу за контрактом на посаді стрільця третього стрілецького спеціалізованого відділення першого стрілецького спеціалізованого взводу першої стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону 154 окремої механізованої бригади (військова частина НОМЕР_1 ), у військовому званні "солдат",
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,-
встановив :
Обвинувальний акт в основному складено відповідно до вимог КПК України, вимоги територіальної підсудності дотримано, угод про визнання винуватості чи про примирення до суду не надійшло, підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акта прокурору не встановлено, тому є достатні підстави для призначення судового розгляду відповідно до ст.316 КПК України.
Дату судового розгляду суд визначає з урахуванням існуючого навантаження судді та графіку раніше призначених судових засідань.
Прокурор надала клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою тривалістю 60 діб, обгрунтоване тим, що ОСОБА_4 обвинувачується в умисному тяжкому злочині проти встановленого порядку несення військової служби, вчиненому в умовах воєнного стану, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п"яти до десяти років, а тому існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від суду у зв"язку з тяжкістю покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, у тому числі можливість виїзду обвинуваченого на непідконтрольну територію України, що пов"язане також і з відсутністю у обвинуваченого сталих соціальних зв"язків; незаконного впливу на свідків, які на даний час не допитані судом; можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, так як обвинувачений самовільно залишив місце несення служби, раніше неодноразово судимий, зарекомендував себе як недисциплінований військовослужбовець, має певні навички, пов"язані з набутим ним військовим досвідом.
Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора заперечували з підстав відсутності необхідності застосування запобіжного заходу.
На підставі ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.
Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, тобто у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, за що законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п"яти до десяти років.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.
Зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, наявність у обвинуваченого декількох непогашених судимостей за вчинення тяжкого та особливо тяжкого умисних злочинів, характеру кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , зокрема, в частині невиконання обов"язків щодо несення військової служби під час дії воєнного стану, відсутності у обвинуваченого сталих соціальних зв"язків (сім"ї, утриманців), суд приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості переховування від органів досудового розслідування або суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, які вбачаються з обставин, зазначених прокурором.
Посилаючись на існування ризику впливу на свідків, прокурор не зазначив, щодо яких саме свідків існує такий ризик, не виклав відповідні обставини, а тому таке посилання є необгрунтованим і недоведеним.
Суд не має приймати рішення на підставі припущень, а тому не вбачає існування ризику впливу обвинуваченого на свідків.
На підставі ч.8 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.
Тому за наявності встановлених ризиків суд не має підстав для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно з абзацом восьмим ч.4 ст.183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.
Виходячи з викладених у клопотанні обставин справи, характеру встановлених ризиків, наявності у обвинуваченого декількох судимостей, у тому числі за тяжкий та особливо тяжкий злочини, суд вважає за можливе не визначати обвинуваченому розмір застави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.182, 183, 194, 196, 314-316, 369, 372 КПК України, суд -
постановив :
Призначити судовий розгляд кримінального провадження у відкритому судовому засіданні о 15.00 год. 04 грудня 2024 року за участю прокурора, обвинуваченого, захисника.
Справу розглядати суддею одноособово.
Клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.
Продовжити строк застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на шістдесят діб до 09 грудня 2024 року.
Ухвала в частині застосування запобіжного заходу діє до 09 грудня 2024 року та може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення; у іншій частині ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги за результатами розгляду кримінального провадження.

Суддя: