Справа № 569/2372/23
У Х В А Л А

12 червня 2024 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника клопотання адвоката ОСОБА_3 , прокурора рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в м. Рівне клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив скасувати арешт накладений ухвалою Рівненського апеляційного суду від 28.03.2024 в рамках кримінального провадження №0000130, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2, 3 ст. 307 , ч.1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 311 КК України, на майно, вилучене в ході проведення 14.02.2024 обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 , а саме на кошти в сумі 1 471 000 гривень, 18 050 доларів США та 6 450 євро.

Вказав, що 14.02.2024 в ході обшуку квартири АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_6 було вилучено грошові кошти 1 471 000 гривень, 18 050 доларів США та 6 450 євро.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 28.03.2024, накладено арешт на вищевказані грошові кошти, шляхом заборони відчужувати зазначене майно до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні та/або скасування арешту.

Право власності на вищевказану квартиру належить ОСОБА_5 . Вилучені грошові кошти є її особистою власністю, законність походження яких підтверджується виписками банківських рахунків, отриманням заробітної плати за місцем її роботи, веденням спільного бізнесу з 1993 року, отриманням у спадок батьківських грошових коштів та розпискою від 0,6.01.2024 про отримання у позику коштів у ОСОБА_7 .

Колегією суддів Рівненського апеляційного суду в ухвалі від 28.03.2024 помилково зазначено, про обов`язок нотаріального посвідчення розписки від 06.01.2024, за якою ОСОБА_5 отримала у ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 975 грн, адже цивільне законодавство не вимагає нотаріального посвідчення таких правочинів. Розписка від 06.01.2024 не визнавалась в судовому порядку недійсною, а тому в силу ст.78 ЦПК України є належним, допустимим та достовірним доказом належності останній грошових коштів.

Крім цього, ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 12.02.2024 про надання дозволу на проведення обшуку в квартирі за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою; АДРЕСА_1 , дозвіл на вилучення грошових коштів не надавався.

Рівненський апеляційних суд в своїй ухвалі зазначив, що вилучені грошові кошти є речовими доказами у кримінальному провадженні, проте така постанова в матеріалах досудового розслідування відсутня.

Покликаючись на наведене, що органом досудового розслідування не надано належних та допустимих доказів, що вилучені за вищевказаних обставин грошові кошти належать ОСОБА_6 , і вони є об`єктом протиправних дій, доводить, що накладений арешт є недоцільним.

Прокурор ОСОБА_4 клопотання заперечив, просив відмовити в його задоволенні, покликаючись на висновки, викладені в ухвалі Рівненського апеляційного суду від 28.03.2024.

Дослідивши клопотання та додані матеріали, заслухавши представник заявника клопотання та прокурора, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Рівненським РУП ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000130 від 09.01.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2, 3 ст. 307, ч.1 ст. 263, ч. 2 ст.309, ч. 3 ст. 311 КК України.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 12.02.2024 надано дозвіл на проведення обшуку у належній ОСОБА_5 квартирі АДРЕСА_2 , за місце проживання ОСОБА_6 , з метою виявлення та вилучення наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, тощо, ..а також грошових коштів, отриманих від незаконного збуту наркотиків та психотропів, а також предметів, обіг яких заборонений.

14.02.2024 у ході проведення обшуку у квартирі АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_6 , було виявлено та вилучено кошти в сумі 1 471 000 грн., 18 050 доларів США та 6 450 євро.

14.02.2024 ОСОБА_6 затримано в порядку ст.. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Останньому, 14.02.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 3 ст. 307, ч.3 ст.311 КК України.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду від 28.03.2024, накладено арешт на майно, вилучене в ході проведення 14.02.2024 обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 , а саме на кошти в сумі 1 471 000 (один мільйон чотириста сімдесят одна тисяча) гривень, 18 050 (вісімнадцять тисяч п`ятдесят) доларів США та 6 450 (шість тисяч чотириста п`ятдесят) євро, шляхом заборони відчужувати зазначене майно до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні та/або скасування арешту.

Приймаючи рішення про арешт майна, Рівненський апеляційний суд, покликаючись на положення ст..ст. 170, 98 КПК України, в ухвалі вказав, що постановою слідчого СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області від 14.02.2024 вилучені кошти були визнані речовим доказом у даному кримінальному провадженні; що санкціями частин 2, 3 ст. 307 КК України, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 передбачено додаткове покарання у виді конфіскації майна. Тому, у разі ухвалення обвинувального вироку, стосовно вказаних коштів може бути застосована конфіскація, що також свідчить про необхідність застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження; долучені ОСОБА_5 та її представником документи, у тому числі, виписки з банківських рахунків, витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі, установчі документи тощо, не доводять законності походження вилучених у ході обшуку коштів, адже не підтверджують отримання останньою чи її родичами доходів у такому розмірі; При цьому, як пояснила ОСОБА_5 апеляційному суду, на даний час вона не працює, а заробітна плата за її попереднім місцем роботи становила близько 12-15 тисяч грн. і доказів на підтвердження належності саме їй вилучених коштів у національній та іноземних валютах надати не змогла; Також колегія суддів критично ставиться до наявної в матеріалах справи розписки про отримання ОСОБА_5 в борг у ОСОБА_7 коштів у розмірі 975 000 грн., оскільки вказана боргова розписка не завірена нотаріально, та за відсутності інших доказів, не може беззаперечно свідчити про наявність зазначених у ній обставин; Окрім того, матеріали клопотання та встановлені в ході апеляційного розгляду обставини, свідчать про факт проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 .

До підозрюваного ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту саме за вказаною адресою як місцем його постійного проживання.

Вищенаведене, спростовує твердження ОСОБА_5 викладені у клопотанні, та доводи її представника в судовому засіданні щодо належності останній грошових коштів вилучених в ході проведення обшуку. Жодних інших, нових доказів на підтвердження цього, під час розгляду клопотання не подано.

Згадана ухвала слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 12.02.2024 про надання дозволу на проведення обшуку у належній ОСОБА_5 квартирі АДРЕСА_2 , за місце проживання ОСОБА_6 , спростовує доводи заявника клопотання, що дозвіл на вилучення грошових коштів не надавався.

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене, висновки викладені в ухвалі Рівненського апеляційного суду від 28.03.2024, а також положення ст. 174 КПК України, яке передбачає скасування арешту майна, якщо особа доведе, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, обставини вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, про відсутність підстав для скасування арешту майна, тому клопотання до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту накладеного ухвалою Рівненського апеляційного суду від 28.03.2024 в рамках кримінального провадження №0000130, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2, 3 ст. 307 , ч.1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 311 КК України, на майно, вилучене в ході проведення 14.02.2024 обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 , а саме на грошові кошти в сумі 1 471 000 гривень, 18 050 доларів США та 6 450 євро, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1