1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/9698/23 1-кп/335/419/2024
22 липня 2024 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, неодруженого, не маючого на утриманні будь-яких осіб, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, маючого на утриманні одну малолітню дитину, не працевлаштованому, який не має зареєстрованого місця проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-
Відповідно до ухвали судді від 23.11.2023 у даному кримінальному провадженні було призначено підготовче судове засідання на 07.12.2023.
Згідно ухвали суду від 07.12.2023 зазначене кримінальне провадження було об`єднане з кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України № 335/9698/23 (провадження № 335/419/2024), а також вирішено питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу як у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , так і щодо строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_6 до 04.02.2024 кожному окремо, призначено до судового розгляду.
Строк запобіжних заходів судом продовжувався.
Відносно обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ухвали суду від 22.03.2024 було продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, строком до 20.05.2024.
Відповідно до ухвали суду від 02.04.2024 змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 березня 2024 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосуванням електронних засобів контролю строком на два місяці, тобто до 02 липня 2024 року включно. Покладено на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: прибувати на виклики прокурора та суду за першою вимогою; не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_3 , без дозволу прокурора або суду цілодобово; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні. Звільнено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з-під варти в залі суду.
Відповідно до ухвали суду від 14.05.2024 клопотання прокурора про скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 та останнього звільнено з-під варти в залі суду і зобов`язано з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
20.05.2024 процесуальним керівником прокурором ОСОБА_3 надано суду копію Витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 (з основної діяльності) № 171 від 15.05.2024 про призвання та направлення для проходження військової служби під час мобілізації, в особливий період резервістів і військовозобов`язаних відповідно до поіменного списку резервістів і військовозобов`язаних, які призвані і відправлені в складі команди НОМЕР_1 солдата ОСОБА_5 , 1991 року народження.
В судове засідання в чергове не з`явився обвинувачений ОСОБА_6 відносно якого діяв запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до 02.07.2024. За період часу з 02.05.2024 по 01.06.2024 надходили з ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області матеріали щодо порушення останній мов перебування під дією запобіжного заходу.
Відповідно до ухвали суду від 14.05.2024 до ОСОБА_6 було застосовано примусовий привід у судове засідання, яке призначене на 30.05.2024. Ухвала суду не була виконана через відсутність обвинуваченого за місцем його проживання. Під час опитування сусідів було встановлено, що ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 тривалий час не мешкає.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про зупинення судового провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що 15.05.2024 він був призваний на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_6 та зарахований до складу військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, до моменту звільнення останнього з військової служби. Вважала, що дійсно є наявними підстави для зупинення провадження у відповідності до ст. 335 КПК України. Окремо, зазначила, що у зв`язку з цим буде за доцільне виділення матеріалів щодо ОСОБА_5 в окреме провадження.
Далі вказала на те, що оскільки обвинувачений ОСОБА_6 ухиляється від явки до суду чим перешкоджає своєчасному розгляду кримінального провадження, за місцем проживання відсутній, відносно нього привід не виконано, вважає за необхідне оголосити останнього у розшук.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо виділення матеріалів кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не заперечував. При цьому, вказав на те, що на його думку, наразі не має підстав для оголошення його підзахисного у розшук, просив надіслати останньому судовий виклик за місцем його проживання.
Потерпілі в судове засідання не з`явилися, про час і місце його проведення повідомлялися належним чином, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надавали.
Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного.
Щодо клопотання прокурора про виділення матеріалів кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 в окреме провадження та його зупинення у зв`язку з призовом останнього за мобілізацією суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 335 КПК України (зі змінами), у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб.
Визначення «особливого періоду» наведено у Законі України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII, відповідно до статті 1 якого:
мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано;
особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до статті 1 Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-ХІІ «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Статтею 64 Конституції України передбачена можливість введення в Україні воєнного або надзвичайного стану. При цьому можуть встановлюватися певні обмеження прав і свобод людини із зазначенням строку дії цих обмежень.
Згідно зі ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності. 24.02.2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стан», Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб. Воєнний стан неодноразово продовжувався, на час розгляду клопотання прокурора воєнний стан в Україні діє та не скасований.
Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.
Додатково суд звертає увагу на те, що у теорії права прийнято виділяти два типи правового регулювання: загальнодозвільний та спеціально-дозвільний.
Для кримінального процесуального права як галузі публічного права є характерним спеціально-дозвільний тип правового регулювання, в основі якого лежить формула: «дозволено лише те, що прямо передбачено законом» (на відміну від загальнодозвільного типу правового регулювання, в основу якого покладено формулу: «дозволено все, крім того, що прямо не заборонено»). Спеціально-дозвільний тип правового регулювання є характерним для публічних відносин та випливає з положень частини 2 статті 19 Конституції України.
Методом правового регулювання як невід`ємною складовою типу правового регулювання є специфічний спосіб юридичного впливу на відповідні суспільні відносини, який складається з трьох основних, первинних способів впливу на поведінку людей - дозволу, зобов`язання і заборони, що тісно взаємодіють і закріплені у правових нормах.
Дозвіл у кримінальному процесуальному праві закріплюється, як правило, за допомогою таких формулювань, як «має право», «вільний», «може», «вправі» і таке інше. Закріплення зобов?язань здійснюється, як правило, за допомогою таких формулювань, як «діє», «зобов`язаний», «повинен» і таке подібне. Покладення на учасників кримінального провадження обов`язків утримуватися від певних дій (заборона) закріплюється, як правило, за допомогою таких формулювань, як «заборонено», «не допускається», «не має права», «не вправі». Крім того, заборона може закріплюватися шляхом нормативного визначення кримінального процесуального правопорушення та встановлення санкції за його вчинення (наприклад, «при повторному порушенні обвинуваченим порядку судового засідання»).
Також слід зазначити, що у кримінальному процесуальному праві широко використовуються як імперативний (від лат. impero - наказувати, припис), так і диспозитивний (від лат. dispositio - вільне розпорядження, розсуд) метод правового регулювання. Проте, посадові особи органів, які ведуть кримінальне провадження, не є суб`єктами диспозитивності. Вони гарантують її дотримання.
Судова дискреція (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві, поняття якої неодноразово було предметом тлумачення Верховного Суду (наприклад, у справі № 634/609/15-к), охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. А отже, дискреційні повноваження, у даному випадку суду, не можуть розглядатися як прояв засади диспозитивності.
При використанні імперативного методу організації кримінальних процесуальних відносин права та обов`язки суб`єкта кримінального провадження виникають не завдяки його вільному розсуду та не за домовленістю з іншими суб`єктами, а за владним велінням закону, інакше кажучи, в силу публічного обов`язку перед державою.
Таким чином, норма ч. 1 ст. 335 КПК України передбачає три підстави для зупинення судового провадження: 1) ухилення від явки до суду, 2) психічна чи інша тяжка тривала хвороба, 3) проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.
При цьому лише застосування другої підстави є умовною і пов`язане з неможливістю участі у судовому провадженні. Дві інші підстави для суду першої інстанції є безумовними та безальтернативними (окрім здійснення спеціального судового провадження).
Відповідно до ч.1 ст. 318 КПК України судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку.
Відповідно ч.2 ст. 318 КПК України судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом. У судове засідання викликаються потерпілий та інші учасники кримінального провадження.
До матеріалів провадження було долучено копію Витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 (з основної діяльності) № 171 від 15.05.2024 про призвання та направлення для проходження військової служби під час мобілізації, в особливий період резервістів і військовозобов`язаних відповідно до поіменного списку резервістів і військовозобов`язаних, які призвані і відправлені в складі команди НОМЕР_1 солдата ОСОБА_5 , 1991 року народження.
Зважаючи на те, що участь обвинуваченого при розгляді судового провадження відносно нього на усіх стадіях судового провадження є обов`язковою, але обвинувачений ОСОБА_5 був призваний ІНФОРМАЦІЯ_6 по мобілізації 15.05.2024 до складу військової частини НОМЕР_1 , суд вважає за необхідне відповідно до ст. 335 КПК України зупинити судове провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 до його звільнення з військової служби.
Щодо клопотання прокурора про оголошення обвинуваченого ОСОБА_6 у розшук суд зазначає наступне.
Так, відповідно доч. 1 ст. 335 КПК України, у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.
Враховуючи вищевикладені обставини, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_6 не з`являється у судові засідання без поважних причин, самовільно залишив своє місце проживання перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом, тривалий час не перебуває за фактичним місцем проживання, будь-якої іншої інформації щодо його місця перебування встановити не виявилося за можливе, суд вважає, що клопотання прокурора про оголошення його розшуку підлягає задоволенню, а судове провадження відносно нього зупиненню.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 335, 369-372, 376 КПК України, суд, -
Клопотання прокурора ОСОБА_3 - задовольнити.
Обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, маючого на утриманні одну малолітню дитину, не працевлаштованому, який не має зареєстрованого місця проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - оголосити у розшук.
Після розшуку та встановлення фактичного місця проживання (перебування) обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , негайно до останнього застосувати примусовий привід та доставити його до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя для вручення повідомлення про дату, час та місце проведення судового засідання і участі в судовому засіданні.
Провадження по справі за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України у зв`язку з оголошенням обвинуваченого у розшук - зупинити.
Копію ухвали направити до Відділу поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області - для виконання в частині розшуку обвинуваченого ОСОБА_6 , до Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя - для належного контролю.
Про результати розшуку обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно повідомляти Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1