У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000170 прокурора Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про арешт майна в межах кримінального провадження №0000170, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 12.04.2024 року.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що на території Тячівського району Закарпатської області, групою осіб, за попередньою змовою, здійснюється незаконний без дозвільний видобуток корисних копалин загальнодержавного значення в особливо великих розмірах, внаслідок чого спричинено тяжкі наслідки державним інтересам.

Прокурор вказує, що група осіб, до складу якої входять: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що є кінцевим бенефіціаром, засновником та власником ТОВ «Транс-буд-сервіс+», а також ТЗОВ «ВІТЕКС ТРАНС БУД», за попередньою змовою, в групі з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є директором ТОВ «Транс-буд-сервіс+», організували незаконне видобування корисної копалини піщано-гравійної суміші з прибережної захисної смуги та русла річки Тересва між селищем Тересва та АДРЕСА_1 , а саме на відстані 500 (п`ятсот) метрів вверх по течії вказаної річки від залізничного мосту між селом Бедевля та селищем Тересва, Тячівського району Закарпатської області (геолокація: 48.0044160, 23.6794140).

До вказаної незаконної діяльності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залучили інших осіб, як з числа працівників очолюваних ними товариств, які за вказівками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 керуючи наданим останніми їм транспортними засобами, для видобування корисної копалини, вантажівки та спецтехніка, безпосередньо здійснюють таке видобування, перевезення на місце складування, а саме земельну ділянку з кадастровим номером: :03:002:0027, площею: 1.6369 кв. м. В подальшому, з вказаної земельної ділянки незаконно добута корисна копалина загальнодержавного значення, а саме піщано-гравійна суміш, реалізовується місцевому населенню за грошові кошти.

Окрім цього, під час проведених НСРД було встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 домовились з посадовими особами Бедевлянської ОТГ, що за адреса: АДРЕСА_1 , про ремонт доріг в АДРЕСА_1 та на ремонт доріг використовують незаконно видобуту піщано-гравійну суміш, а також з посадовими особами Тересвянської ОТГ, що за адресою: АДРЕСА_2 , про ремонт доріг в АДРЕСА_1 , та на ремонт доріг використовують незаконно видобуту піщано-гравійну суміш.

Зазначає, що 26.09.2024 на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.09.2024 було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , де було виявлено та вилучено записник з чорновими записами, що поміщений до спец пакету НПУ №WAR1879468; грошові кошти, а саме 600 купюр номіналом по 500 гривень на загальну суму 300 000 гривень, які поміщено до спец, пакету НПУ № WAR 1879467.

З огляду на викладене виникла необхідність у зверненні до слідчого суді із клопотанням про накладення арешту на вищевказані грошові кошти та записник, так як вказане майно має значення в якості речових доказів у даному кримінальному провадженні, а тому прокурор просить накласти арешт на такі.

Не погоджуючись із заявленим клопотанням, представником власника майна адвокатом ОСОБА_7 подано клопотання про відмову у задоволенні такого.

У поданому клопотанні вказує, що вилучені грошові кошти за місцем проживання ОСОБА_6 , належать ОСОБА_8 , про що вона повідомляла працівників поліції під час обшуку. Наголошує, що законним власником вилучених грошових коштів є саме ОСОБА_8 , яка є третьою особою у кримінальному проваджені, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася та не має жодного відношення до даного провадження. Наголошує, що дозвіл на вилучення даних грошових коштів ухвалою слідчого судді не надавалось. Додатково надав довідки про доходи ОСОБА_8 . Тому, просив у задоволенні клопотання відмовити.

Прокурор у судове засідання не з`явився та подав заяву, згідно якої просив клопотання задоволити та розглянути без його участі.

ОСОБА_6 та ОСОБА_8 не скористалися правом на участь у судовому засіданні та їх представник адвокат ОСОБА_7 подав заяву, згідно якої просив провести розгляд клопотання без їх участі та відмовити у задоволенні такого.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Витягом з ЄРДР підтверджено, що СУ ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000170 від 12.04.2024 року, попередня правова кваліфікація ч. 3 ст. 240 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що 26.09.2024 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено записник з чорновими записами, що поміщений до спец пакету НПУ №WAR1879468; грошові кошти, а саме 600 купюр номіналом по 500 гривень на загальну суму 300 000 гривень, які поміщено до спец. пакету НПУ №WAR 1879467.

Постановою слідчого від 27.09.2024 вищевказані грошові кошти та записник визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Таким чином, арешт може бути накладено на майно у вигляді речей, документів (в тому числі цінних паперів, грошей (у будь якій валюті готівкою або безготівковому вигляді), на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, корпоративні права.

Частиною 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів, що вилучений 26.09.2024 року в ході проведення обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , записник з чорновими записами має значення речового доказу у кримінальному проваджені, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому клопотання підлягає до задоволення в цій частині.

Що стосується вимог клопотання прокурора в частині накладення арешту на грошові кошти на загальну суму 300 000 гривень, слідчий суддя виходить з наступного.

Слідчий суддя зазначає, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Із змісту поданих заперечень на клопотання прокурора вбачається, що вищевказані грошові кошти перебувають у особистому володінні ОСОБА_8 , яка є старостою с. Біловарці Бедевлянської ОТГ, вони не є грошовими коштами, здобутими злочинним шляхом внаслідок вчинення кримінального правопорушення, яке досліджується у межах даного кримінального провадження.

Слідчим суддею також проаналізовано довідку про доходи ОСОБА_8 №973 від 27.09.2024 та довідку з ПФУ, згідно якої ОСОБА_8 отримує пенсію як законний представник неповнолітньої дитини по втраті годувальника.

За такого, органом досудового розслідування не доведено, що вищевказані грошові кошти, про арешт яких ставиться питання, мають значення речового доказу в даному кримінальному провадженні у розумінні ст. 98 КПК України, належать особі, дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання якого було надано дозвіл, підлягають конфіскації чи спеціальній конфіскації.

Крім того, клопотання та додані до нього матеріали не містять будь-яких відомостей на обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання, про який ідеться в клопотанні прокурора, завдяки чому може бути виконане завдання арешту майна, визначеного ст. 170 КПК України, для виконання якого останній звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту.

З огляду на наведене, подане клопотання підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідної частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на записник з чорновими записами, що поміщений до спец пакету НПУ №WAR1879468

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1