Справа № 740/1593/22
Провадження № 1-в/740/283/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2024 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області у складі:головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині подання заступника начальника Ніжинського РВ ФДУ «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_3 про приведення судового рішення у відповідність з діючим законодавством відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Томмот, РФ, громадянки України, не заміжньої, з вищою освітою, не працюючої, в силу ст. 89 КК України не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженої вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 02.11.2022,

за участі сторін: прокурора ОСОБА_5 , представника органу пробації ОСОБА_6 , засудженої ОСОБА_4

встановив:

до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області 08.10.2024 надійшло подання заступника начальника Ніжинського РВ ФДУ «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_3 про приведення судового рішення у відповідність з діючим законодавством відносно ОСОБА_4 у відповідність у зв`язку із набранням чинності Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Клопотання обґрунтовано тим, що вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_4 засуджена за ч.1 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.4 ст.185 КК України, до 5 років позбавлення волі, звільнена від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 3 роки.

У зв`язку з набуттям чинності Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», частина вчинених ОСОБА_4 діянь кваліфікується як адміністративне правопорушення.

У судовому засіданні представник пробації підтримав подання, просив його задовольнити.

Засуджена ОСОБА_4 просила задовольнити подання.

Прокурор щодо задоволення клопотання не заперечував.

Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, суд встановив наступне.

Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 02.11.2022 ОСОБА_4 було засуджено за ч.1 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.4 ст.185 КК України, до 5 років позбавлення волі, звільнена від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 3 роки.

Пунктом 13 ч.1 ст.537 КПК України встановлено, що під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання покарань.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX (далі Закон № 3886-IX), який набув чинності 09.08.2024, внесено зміни до ст.51 (Дрібне викрадення чужого майна) Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За ст.51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 ст.5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеної у постанові від 07.10.2024 (справа № 278/1566/21) Закон № 3886-IХ, яким внесено зміни до ст.51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважались кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП. Зміни, внесені цим законом мають зворотну силу в часі.

Відповідно до приписів ч.1 ст.32 КК України при вчиненні двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу наявна така кваліфікуюча ознака як повторність.

Судом встановлено, що вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_4 засуджена за ч.1 ст.185 КК України, а саме за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що належить ТОВ «РУШ», за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, за закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, що належить ТОВ «РУШ» та за ч.4 ст.185 КК України, за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та в умовах воєнного стану.

Відповідно до змісту зазначеного вироку, ОСОБА_4 у 2022 році вчинила декілька епізодів таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме: 10.01.2022 на загальну суму 3 557 грн 47 коп; 10.01.2022 на загальну суму 3 796 грн 18 коп; 26.05.2022 на загальну суму 1 310 грн 63 коп.

Статтею 537 КПК України встановлений вичерпний перелік питань, які має право вирішувати суд під час виконання вироків. Зокрема п.13 ч.1 цієї статті передбачено, що суд має право вирішувати питання про звільнення від покарання у зв`язку з декриміналізацією діяння. При цьому, суд звертає увагу, що покарання призначається за конкретною частиною та статтею КК України. Відповідно засуджену особу можна звільнити від покарання за конкретною частиною та статтею КК України, а не за окремим епізодом, який входить до складу кримінального правопорушення.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, оскільки відсутні підстави для застосування норм ч.2 ст.74 КК України, а також ту обставину, що приведення у відповідність до закону вироку не передбачено нормами КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 533, 537, 539 КПК України, суд

постановив:

відмовити у задоволенні подання.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1