Справа № 991/6074/24
Провадження №11-сс/991/545/24
Слідчий суддя: ОСОБА_1
Головуючий суддя: ОСОБА_2
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року м. Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_2 ,

Суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22.07.2024 про відмову у задоволенні її скарги на бездіяльність уповноваженої особи Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, що полягала у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИЛА:

1. Зміст оскаржуваного судового рішення

і встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22.07.2024 відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи САП щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою.

Слідчий суддя встановив, що 27.06.2024 ОСОБА_6 подала до САП заяву про вчинення Міністром внутрішніх справ ОСОБА_7 , Головою Служби безпеки України ОСОБА_8 , Генеральним прокурором України ОСОБА_9 , директором Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_10 та директором Державного бюро розслідувань ОСОБА_11 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ст. 367 та ст. 368-2 КК. За результатами розгляду цього повідомлення САП не розпочало досудове розслідування, оскільки викладені у ньому твердження не містять об`єктивних даних, які дійсно можуть свідчити про наявність ознак кримінальних корупційних правопорушень, що належать до підслідності НАБУ.

Дослідивши заяву, слідчий суддя встановив, що у ній відсутні обставини, які можуть свідчити про вчинення зазначеними у ній особами кримінальних правопорушень та не містить будь-яких вагомих обставин, тобто інформації про події чи факти, які викликали якісь наслідки чи вплинули на щось, не зазначено часу, коли вони відбулися, чи місця, де вони відбулися, існування яких обґрунтовує необхідність внесення відомостей до ЄРДР.

Також слідчий суддя врахував пояснення представника САП, в яких зазначено, що з огляду на посилання у заяві ОСОБА_6 на кримінальне провадження № 0000127, процесуальне керівництво у якому здійснюється органами прокуратури Київської області, таку заяву скеровано до Київської обласної прокуратури для перевірки зазначених у ній обставин.

Відтак, за переконанням слідчого судді, підстави для висновків про бездіяльність уповноваженої особи САП відсутні.

2. Вимоги апеляційної скарги

і узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 в апеляційній скарзі ставить вимогу про її скасування та постановлення нової, якою її скаргу на бездіяльність посадових осіб САП, що полягає у невнесенні відомостей в ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення, слід задовольнити.

Зазначає, що в діях керівника СБУ ОСОБА_8 , керівника НАБУ ОСОБА_10 , Міністра внутрішніх справ ОСОБА_7 , Генерального прокурора України ОСОБА_9 та директора Державного бюро розслідувань ОСОБА_11 наявні склади злочинів, що передбачені ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367 КК, які виразились в ігноруванні ними факту нехтування забудовниками міста Вишгорода будівельних норм та правил. Повідомляє, що нею було ініційовано кримінальне провадження щодо голови міста Вишгород ОСОБА_12 за № 0000127, яке розслідується слідчими ДБР.

3. Позиції учасників судового провадження.

ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримала доводи своєї апеляційної скарги, яку прохала задовольнити.

Представники НАБУ та САП належним чином повідомлені про дату та час апеляційного розгляду, у судове засідання не прибули, причини неявки не повідомили (а.п. 128-129), у зв`язку з чим, враховуючи положення ч.4 ст.405 КПК України, апеляційний розгляд проведено за їх відсутності.

4. Мотиви суду.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення ОСОБА_6 , перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Порядок внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань визначений у статті 214 КПК України.

Так, ч. 1 ст. 214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. При цьому, в реєстрі, серед іншого, згідно з п.4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України, зазначається короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Аналогічні вимоги закріплені у Положенні про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженому Наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298.

Частина 2 Глави 1 Розділу ІІ вказаного Положення закріплює, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема - мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Із зазначеного вище слідує, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення.

Відмінністю письмової заяви чи повідомлення про злочин від будь-якого іншого звернення є викладення в такій заяві об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак відповідного злочину. Якщо таких даних немає, то відповідні відомості не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як вбачається із тексту заяви від 27.06.2024, ОСОБА_6 вказує на здійснення забудови міста Вишгород Київської області із порушенням державних будівельних норм, впритул до водойм, за наслідком чого за останні 40 років у місті не будується соціальна інфраструктура. Скаржник зазначає про неналежне, на її погляд, здійснення Державним бюро розслідувань ініційованого нею кримінального провадження № 0000127 відносно мера міста ОСОБА_12 . А тому вважає, що в діях керівника СБУ ОСОБА_8 , керівника НАБУ ОСОБА_10 , Міністра внутрішніх справ ОСОБА_7 , Генерального прокурора України ОСОБА_9 та директора Державного бюро розслідувань ОСОБА_11 наявні склади злочинів, що передбачені ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367 КК, що виразились в ігноруванні зазначеної бездіяльності.

Дослідивши зазначені доводи, колегія суддів дійшла висновку, що заява ОСОБА_6 не містить тих необхідних відомостей, які б могли бути підставами для початку досудового розслідування щодо вказаних нею осіб. Ймовірне недотримання державних будівельних норм та правил певними особами, а також незгода апелянта із відсутністю у місті соціальної інфраструктури (дитячих садочків, шкіл, кінотеатрів, ринків, зон відпочинку) не створює склад злочину в діях керівників правоохоронних органів, про які зазначає автор скарги. Виказана ОСОБА_6 незгода зі строками та порядком здійснення досудового розслідування передбачає окремий механізм оскарження такої дії, бездіяльності орану досудового розслідування, що визначений у ст. 303 КПК України. Самостійне визначення апелянтом правової кваліфікації за статтями, що підслідні НАБУ та САП, не може автоматично свідчити про факт вчинення кримінального правопорушення саме в наслідок зловживання службовим становищем та бути безумовною підставою для внесення таких відомостей до ЄРДР. Надані ОСОБА_6 , матеріали (копії статей з засобів масової інформації та її листування із державними органами) не свідчать про вчинення керівництвом СБУ, НАБУ, МВС, ДБР та Генеральним прокурором кримінальних правопорушень, про які зазначено в її заяві.

Крім того, наявні в матеріалах скарги пояснення представника САП, в яких зазначено, що з огляду на посилання у заяві ОСОБА_6 на кримінальне провадження № 0000127, процесуальне керівництво у якому здійснюється органами прокуратури Київської області, таку заяву скеровано до Київської обласної прокуратури для перевірки зазначених у ній обставин, спростовують твердження ОСОБА_6 про бездіяльність посадових осіб САП.

А тому колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді щодо відсутності в заяві ОСОБА_6 обов`язкових ознак кримінальних правопорушень, в тому числі тих, про які вказує заявник та які відповідали б складам злочинів, передбачених ст.ст. 364, 367 КК України.

5. Висновки суду

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

В силу вимог п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів, дотримуючись вимог ст.404 КПК України, оцінивши у сукупності матеріали апеляційного провадження та співставивши їх із доводами апелянта, дійшла висновку, що ухвала слідчого судді від 22.07.2024 відповідає вимогам законності, обґрунтованості та вмотивованості, а апеляційна скарга не містить доводів, які б могли переконати колегію суддів у протилежному, у зв`язку з чим задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 532 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22.07.2024 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4