В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/844/24

Провадження № 1-кп/348/263/24

26 липня 2024 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Надвірна кримінальне провадження №0000057 від 14.03.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Битків Надвірнянського району, Івано-Франківської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, який має на утриманні одну неповнолітню дитину, який депутатом не обирався, раніше судимого вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12.06.2024 за ст. 126-1, ч.1 ст. 125 КК України на підставі ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі та звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо своєї тещі ОСОБА_6 , що призвело до фізичних та психологічних страждань і погіршення якості життя потерпілої.

Кримінальне правопорушення вчинено ним при наступних обставинах.

Судом встановлено, що 16.10.2022, 14.07.2023, 28.07.2023, 05.09.2023 та 13.03.2024 обвинувачений ОСОБА_5 , діючи умисно, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», систематично вчиняв фізичне та психологічне насильство щодо своєї тещі ОСОБА_4 за місцем їхнього спільного проживання в АДРЕСА_2 , що призвело до фізичних та психологічних страждань останньої та погіршення якості її життя.

Так, 16.10.2022 близько 20 год. обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи в житловому будинку по АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї тещі ОСОБА_4 словесний конфлікт, в ході якого кинув мобільний телефон, який тримав в руках, в обличчя потерпілої ОСОБА_4 , в результаті чого останній було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синця та садна лівої орбітальної ділянки, які згідно висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень.

14.07.2023 близько 14 год. та близько 23 год. обвинувачений ОСОБА_5 за місцем спільного проживання в АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї тещі ОСОБА_4 . умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурної лайки, погроз фізичної розправи.

28.07.2023 близько 17 год.обвинувачений ОСОБА_5 за місцем спільного проживання в АДРЕСА_2 , знову вчинив відносно своєї тещі ОСОБА_4 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурної лайки.

05.09.2023 близько 17 год. обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем проживання в АДРЕСА_2 , в ході конфлікту почав висловлювати в сторону своєї тещі ОСОБА_4 словесні образи, погрози та нецензурну лексику, після чого повибивав вікна в житловому будинку за вказаною адресою, чим вчинив щодо неї домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру.

За вказаними фактами домашнього насильства вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12.06.2024 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1, ч.1 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання у виді 1 року позбавлення волі і на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Разом з тим, ОСОБА_5 відповідних висновків для себе не зробив та в ході судового розгляду кримінального провадження щодо нього знову вчинив відносно своєї тещі ОСОБА_4 домашнє насильство.

Так, 13.03.2024 близько 12.00 год. обвинувачений ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та бажаючи їх настання, за місцем проживання своєї тещі ОСОБА_4 в АДРЕСА_2 , в ході словесного конфлікту, приклавши значної сили штовхнув своєю правою рукою в ділянку грудної клітки потерпілої ОСОБА_4 , внаслідок чого вона впала правою частиною стегна на дерев`яне крісло, що знаходилося в кімнаті будинку, та отримала тілесні ушкодження у вигляді синця правого стегна, що згідно висновку судово-медичного експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Такі протиправні, систематичні дії обвинуваченого ОСОБА_5 призвели до фізичних та психологічних страждань потерпілої ОСОБА_4 і погіршення якості її життя, що виразилося у погіршенні психо-емоційного стану останньої, втраті позитивних емоцій, посиленні негативних переживань та емоційної напруженості.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення при вищевикладених обставинах визнав повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті підтвердив, визнав, що наробив дурниць, попросив вибачення у потерпілої та обіцяв у подальшому подібного не скоювати та потерпілу не чіпати, просив його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_4 зазначила, що пробачає обвинуваченого, однак просить заборонити обвинуваченому наближатися до її будинку, просить щоби він залишив її у спокої.

Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та зважаючи на те, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового процесу, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи викладене, суд, заслухавши обвинуваченого, думку потерпілої, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю.

При цьому, суд вважає, що дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо своєї тещі, що призвело до фізичних та психологічних страждань і погіршення якості життя потерпілої.

Висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій, сторонами не оспорюються.

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винуватого. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Згідно ст. 67 КК України, обставинами, що обтяжують покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення повторно, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину.

Також суд враховує обставини вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, спосіб вчинення і його мотиви, форму вини, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, на обліках у лікаря психіатра не перебуває, однак, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, а також те, що обвинувачений раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів проти життя та здоров`я особи, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та знову вчинив умисний злочин поти життя та здоров`я особи.

Отже, з урахуванням викладених обставин суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання у межах санкції ст. 126-1 КК України у виді пробаційного нагляду з покладенням обов`язків відповідно до ст. 59-1 КК України.

Відповідно до вимог ст. 91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, зокрема, направлення для проходження програми для кривдників або пробаційної програми.

Враховуючи, що ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення насильства щодо потерпілої, протиправні дії вчиняв протягом тривалого часу, вчиняв вказані дії в стані алкогольного сп`яніння, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя, наявності негативних переживань у потерпілої, суд дійшов висновку, що до обвинуваченого, як до особи, яка вчинила домашнє насильство необхідно застосувати обмежувальний захід у вигляді заборони перебувати у місці спільного проживання з ОСОБА_4 , в житловому будинку по АДРЕСА_2 та направлення для проходження програми для кривдників.

З огляду на положення п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2023 «Про практику призначення судами кримінального покарання» вирок Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12.06.2024 за ст. 126-1, ч.1 ст. 125 КК України у справі № 348/3134/23 та вирок у даному кримінальному провадження слід виконувати самостійно.

На думку суду дане покарання є необхідним і достатнім для перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, справедливим у співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і що цілком відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.

Судові витрати по справі відсутні.

Речові докази у справі відсутні.

Міра запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні обвинуваченому ОСОБА_5 не обиралася та підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити покарання у виді пробаційного нагляду строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем проживання;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною программою.

На підставі ч. 2 ст. 76, п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_5 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників на строк 3 (три) місяці та заборонити перебувати у місці спільного проживання з ОСОБА_4 в житловому будинку по АДРЕСА_2 .

Вирок Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12.06.2024 у справі № 348/3134/23 - виконувати окремо.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1