ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

м. Фастів Київська область 11 листопада 2024 року

Слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю скаржника ОСОБА_3 ,

за участю ст.слідчого СВ Фастівського РУП ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000270 від 23.05.2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з скаргою на постанову про закриття кримінального провадження посилаючись на те, що постановою старшого слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Фастівського РУП ОСОБА_4 20.08.2024 року закрито кримінальне провадження № 0000270 від 23.05.2017 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України. Копію даної постанови отримано 31.10.2024 року. З даною постановою скаржник не згідна та вважає її необгрунтоаною. Зазначає, що обґрунтовуючи доводи про закриття кримінального провадження слідчий зазначив, що в результаті проведення досудового розслідування не здобуто доказів які б свідчили про те, що в діях працівників реабілітаційного центру «Стоп Залежність» наявні ознаки злочину, передбаченого ст.146 КК України, оскільки відповідно до Договору № 150 щодо проходження реабілітації від 16.03.2015 року, письмової згоди на перебування у центрі останній добровільно не надавав. Вважає, що проведене досудове розслідування є неповним, необ`єктивним та упередженим. Просила скасувати постанову про закриття кримінального провадження № 0000270, яка була винесена слідчим 20.08.2024 року.

В судовому засіданні скаржник вимоги скарги підтримала та просила їх задовольнити з підстав зазначених в скарзі.

В судовому засіданні слідчий просив в задоволені скарги відмовити, вважає в даному кримінальному провадженні були проведені всі слідчі, розшукові дії на збирання доказів та встановлено про відсутність складу кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.146 КК України.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали скарги, матеріали кримінального провадження № 0000270 від 23.05.2017 року прихожу до наступного.

Відповідно до норм ст. 303 КПК України законодавець передбачив виключний перелік рішень та дій слідчого і прокурора, які можуть бути оскарженні на стадії досудового розслідування в тому числі і рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

У відповідності до п. 3 ч.1 ст. 303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження на досудовому розслідуванні може бути оскаржене заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

В провадженні СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області перебувало кримінальне провадження № 0000270 від 23.05.2017 року, правова кваліфікація за ч.3 ст.146 КК України.

Скаржник ОСОБА_3 є потерпілою у даному кримінальному провадженні, тобто належним носієм права на оскарження постанови слідчого про закриття вказаного кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчиненні дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Постановою старшого слідчого СВ Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 від 20 серпня 2024 року закрито кримінальне провадження № 0000270 від 23.05.2017 року. Копію постанови скаржником отримано 24.10.2024 року.

Отже, враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження пропущений заявником з поважних причин та підлягає поновленню.

Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 20.08.2024 року, яка є предметом скарги вбачається, що СВ Фастівського РУП здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000270 від 23.05.2017 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 146 КК України по зверненню ОСОБА_3 щодо незаконно позбавлення її сина ОСОБА_5 волі у реабілітаційному центрі Стоп залежність за адресою: АДРЕСА_1 , що спричинило тяжкі наслідки для останнього.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Глава 26 КПК України, регулює питання оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.

Слід звернути увагу, що ЄСПЛ щодо здійснення ефективного досудового розслідування кримінальних поводжень, у п. 259 «Карабет та інші проти України», зазначив, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.

Відповідно п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя - суддя першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК України порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів, а також у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні пдлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування підлягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ст. 284 КПК України передбачено підстави до закриття кримінального провадження.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

Постанова прокурора та слідчого про закриття провадження у кримінальній справі повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

За сенсом ч. 5 ст. 110 КПК України обґрунтованість рішення (постанови), яке прийняли прокурор та слідчий, повинна знайти вираження в його мотивуванні.

Мотивування постанови про закриття кримінального провадження виражається в детальному викладенні тих обставин, які є підставами до закриття розслідування та наведення необхідних доказів, що підтверджують наявність таких підстав.

З матеріалів кримінального провадження № 0000270 від 23.05.2017 року (3 том.) вбачається, що Ухвалою Колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду від 03 серпня 2022 року скасовано постанову про закриття кримінального провадження № 0000270 від 23.05.2017 року.

У вказаній ухвалі колегія судової палати зазначила про те, що слідчий не повно та не об`активно дослідив всі обставини справи. Не у повній мірі були перевірені під час досудового розслідування обставини, які були зазначені у заяві ОСОБА_3 .

З огляду матеріалів кримінального провадження вбачається, що після скасування постанови про закриття кримінального провадження № 0000270 від 23.05.2017 року Київським апеляційним судом, слідчим не було проведено жодних слідчих дій по усуненню недоліків які були зазначені у вказаній ухвалі.

Вказані обставини в сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що висновок слідчого про закриття кримінального провадження є передчасним, а постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст.303,304,309,376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Постанову слідчого СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 від 20.08.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000270 від 23.05.2017 року скасувати.

Ухвала в порядку ст.309 КПК України оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошений 14.11.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1