УХВАЛА

09 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 628/629/19

провадження № 51-4139ск24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 від 22 серпня 2024 року на судове рішення стосовно нього,

встановив:

ОСОБА_4 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, зміст якої викладено іноземною мовою, що не узгоджується з вимогами чинного законодавства з огляду на таке.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

За змістом приписів ч. 5 ст. 10, п. 4 ч. 1 ст. 92 Конституції України застосування мов в Україні гарантується Конституцією України та порядок застосування визначається виключно законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» єдиною державною (офіційною) мовою в Україні є українська мова.

Частиною 1 ст. 29 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) передбачено, зокрема, що кримінальне провадження здійснюється державною мовою.

За таких обставин, під час оскарження до касаційного суду судового рішення, скарга має бути викладена українською мовою чи в перекладі на державну мову.

Така позиція узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 вересня 2022 року (справа № 521/12324/18).

Крім того, перевіривши «заяву» ОСОБА_4 , яка за змістом є касаційною скаргою, на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання вимог цієї статті.

Так, усупереч п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга ОСОБА_4 не містить вимог до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися із положеннями ст. 436 КПК, частиною першою якої передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Таке обґрунтування має співвідноситися з приписами ч. 1 ст. 438 КПК, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); 3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Також Суд зауважує, що згідно з приписами ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Всупереч викладеному, ОСОБА_4 не вказав, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного ним судового рішення.

Крім того, п. 3 ч. 2 ст. 427 КПК передбачено, що в касаційній скарзі зазначається судове рішення, що оскаржується, а відповідно до ч. 5 вказаної статті до касаційної скарги додаються копії цих судових рішень.

Однак засуджений не дотримався вказаних положень закону, оскільки лише вказав, що просить переглянути рішення Харківського апеляційного суду. Водночас, у тексті скарги касатор не зазначив необхідні для ідентифікації судового рішення відомості, а саме вид такого рішення (вирок, ухвала), дату його ухвалення, та всупереч ч. 5 ст. 427 КПК не долучив копію цього рішення.

Наявність зазначених вище недоліків перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження, оскільки суд касаційної інстанції відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК переглядає судові рішення в межах касаційної скарги.

Крім того, касатору необхідно враховувати, що перегляд судових рішень у касаційному порядку здійснюється на підставі поданої касаційної скарги, як це передбачено главою 32 КПК, у зв`язку з чим йому необхідно дотримуватися форми звернення та правильно назвати поданий ним процесуальний документ, а саме касаційна скарга.

З огляду на те, що касаційна скарга ОСОБА_4 не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення недоліків скарги, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги та подання додаткових документів.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_4 і встановити строк п`ятнадцять днів із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.

У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3