Справа № 581/578/24
Провадження № 1-кп/581/41/24
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

10 липня 2024 року сел. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області у складі судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000076 від 3 травня 2024 року

за обвинуваченням ОСОБА_5 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 народився у с. Московське Липоводолинського району Сумської області, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , має вищу освіту, не одружений, має інвалідність ІІІ групи, офіційно не працює,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

за обвинуваченням ОСОБА_6 , який ІНФОРМАЦІЯ_2 народився у с. Московське Липоводолинського району Сумської області, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_2 , одружений, офіційно не працює,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

в с т а н о в и в :

Відповідно до ст. 52-1 Закону України «Про тваринний світ» та п. 1 Розділу IV Правил любительського рибальства, затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19 вересня 2022 року № 700, для добування об`єктів тваринного світу забороняються застосування (вилов) монониткових (волосінних) сіток (крім тих, що призначені для промислового лову).

Незважаючи на вказану заборону, 2 травня 2024 року у вечірній час, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , прибувши на ставок «Луг», що розташований між с. Московське та с. Стягайлівка Роменського району Сумської області, та на гумовому надувному човні вийшли на воду цього ставка з метою незаконного вилову риби, незаконно встановили у воді заздалегідь заготовлені та принесені із собою заборонені знаряддя лову - чотири сіткоснасті з полімерного матеріалу та одну сіткоснасть з тканини, після чого повернулися до місця свого проживання.

3 травня 2024 року близько 5 год ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_8 повернулися на ставок «Луг», та продовжуючи свої протиправні дії, знову сіли до гумового надувного човна і вийшли на воду, де ОСОБА_9 веслував, а ОСОБА_5 зняв раніше встановлені ними сіткоснасті, за допомогою яких незаконно, із застосуванням забороненого знаряддя лову, виловили 56 штук риби виду карась річковий та 1 штуку риби виду окунь, чим завдали рибним запасам України збитки на суму 91698 грн, що підтверджується висновком експерта № СЕ-19/119-24/8530-ФХЕД від 7 червня 2024 року.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» від 10 грудня 2004 року № 17 відповідальність за злочин, передбачений ст. 249 КК, настає лише за умови, що діями винної особи заподіяно істотну шкоду. На те, що шкода є істотною, можуть вказувати, крім іншого, вилов риби в період нересту.

Згідно з листом Інституту рибного господарства Національної академії аграрних наук України від 23 травня 2024 року, шкода рибному господарству України, яка завдана вилученням обвинуваченими водних біоресурсів в період нересту на ставку «Луг» є істотною.

Вказані злочинні дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 249 КК України, як незаконне заняття рибним промислом, що заподіяло істотну шкоду рибним запасам України.

10 липня 2024 року до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена між прокурором Недригайлівського відділу Роменської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_7 із письмовою згодою представника потерпілої сторони ОСОБА_4 на укладення ними угоди.

Відповідно до умов угоди про визнання винуватості, сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 249 КК України, обвинувачені беззастережно визнали свою винуватість у вчиненні вказаного злочину; сторони дійшли згоди щодо всіх істотних обставин для даного кримінального провадження. Враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання обох обвинувачених, зокрема, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне часткове відшкодування завданих збитків та обставин, що обтяжують покарання обох обвинувачених, зокрема, вчинення проступку групою осіб за попередньою змовою, узгодили призначення покарання: ОСОБА_5 штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17000 грн; ОСОБА_6 пробаційний нагляд на строк один рік. Крім того, обвинувачені визнали цивільний позов у повному обсязі.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судовому засіданні повністю підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини, визнали свою вину у вчиненому.

Представник потерпілої сторони ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечувала проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Заслухавши прокурора, обвинувачених, захисника, представника потерпілої сторони, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314, п. 2 ч. 1 ст. 468, ч. 2 ст. 474 КПК України суд має право затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим у підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком.

Обвинувачені свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнали повністю, дали згоду на застосування узгодженого виду покарання, укладення угоди сторонами є добровільним.

При цьому судом з`ясовано, що сторони угоди цілком правильно розуміють визначені ч. 2 ст. 473, ч. 4 ст. 474 КПК України наслідки укладення та затвердження даної угоди, права, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, призначивши обвинуваченим узгоджену сторонами міру покарання.

У порядку передбаченому ст. 128 КПК України у справі заявлений цивільний позов в інтересах держави в особі Липоводолинської селищної ради Сумської області про відшкодування матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням внаслідок незаконного вилову водних біоресурсів у розмірі 76698 грн.

У судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_4 заявлений позов підтримала та вказала, що обвинувачені частково відшкодували завдані збитки, сплативши кошти у розмірі 15000 грн, а саме по 7500 кожний, тому просила стягнути з обвинувачених залишок невідшкодованої шкоди.

Обвинувачені визнали позов у повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи установлені судом обставини, про те, що незаконним виловом водних біоресурсів, обвинувачені завдали матеріальну шкоду в розмірі 91698 грн, з яких частково відшкодували 15000 грн, тому з обвинувачених підлягає стягненню залишок невідшкодованої шкоди у розмірі 76698 грн., а цивільний позов підлягає задоволенню.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинувачених не застосовувалися. Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, а процесуальних витрат відповідно до ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. 368, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 9 липня 2024 року між прокурором Недригайлівського відділу Роменської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, призначивши йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17000 грн.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, призначивши йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк один рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановлення його на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов Липоводолинської селищної ради Сумської області задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у рівних частинах на користь Липоводолинської селищної ради Сумської області матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у розмірі 76698 грн, тобто по 38349 грн з кожного.

Речові докази: чотири сітки з полімерного матеріалу, одну сітку з нитки, - знищити;

гумовий надувний човен SHARK з двома веслами - конфіскувати в дохід держави.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Недригайлівського районного суду Сумської області від 8 травня 2024 року.

Стягнути з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у рівних частинах на користь держави судові витрати на залучення експерта для проведення судової інженерно-екологічної експертизи у розмірі 4543 грн 68 коп., тобто по 2271 грн 84 коп. з кожного.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1