Дата документу 20.09.2024
Справа № 334/6338/24
Провадження № 1-кс/334/2434/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого ВР ЗСТ СУ ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Запорізької області, м. Вільнянськ, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, працюючого ФОП «Сушков», інваліда 3 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участі: прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_6 , -

встановив:

Старший слідчий ВР ЗСТ СУ ГУНП в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_3 звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з клопотанням погодженим з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_4 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 2 місяці.

В обґрунтування клопотання зазначено, що досудовим розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 02.08.2024 до ЄРДР № 0001578 за ч. 2 ст. 286 КК України, встановлено наступне.

02 серпня 2024 року, приблизно о 08 годині 40 хвилин, водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючи технічно справним автомобілем «VolkswagenPassat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по лівій смузі руху проїзної частини проспекту Соборний м. Запоріжжя, зі сторони вул. Української, в напрямку вул. Фортечної.

В цей час, в районі буд. АДРЕСА_2 , по нерегульованому пішохідному переходу, почав перетинати проїзну частину пішохід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , справа наліво за ходом руху автомобіля «VolkswagenPassat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 .

Продовжуючи рух та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу водій ОСОБА_5 , діючи зі злочинною недбалістю, маючи об`єктивну можливість виявити пішохода ОСОБА_7 , який вийшов на проїзну частину та рухався по пішохідному переходу перетинаючи проїзну частину, не прийняв заходів щодо зменшення швидкості руху та зупинки керованого ним автомобіля, не дав дорогу пішоходу, в результаті чого скоїв наїзд на останнього.

Своїми діями водій ОСОБА_5 , порушив вимоги п. 18.1, чинних на момент ДТП Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, зі змінами та доповненнями, відповідно до яких:

- п. 18.1 «водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

Відповідно до висновку судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин і механізму ДТП від 13.09.2024 за № СЕ-19/108-24/17694-ІТ, порушення вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху в діях водія ОСОБА_5 знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження з якими був доставлений до КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР, де 02 серпня 2024 року о 14 годині 30 хвилин помер під наглядом лікарів.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 4531 від 30.08.2024, смерть ОСОБА_7 настала внаслідок поєднаної закритої тупої травми шиї, тулуба та кінцівок, у вигляді переломів кісток скелету (шийного, грудного та поперекових хребців, лівої ключиці, лопатки та лівих ребер, лівих великої та малої гомілкових кісток), з ушкодженням внутрішніх органів (лівої легені, печінки), яка ускладнилась розвитком шоку, який і став безпосередньою причиною смерті.

Поєднана закрита тупа травма шиї, тулуба та кінцівок у ОСОБА_7 , яка ускладнилась розвитком небезпечного для життя стану шоку, перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті та має ознаки тяжкого тілесного ушкодження.

З огляду на масивність травми, викладений вище механізм утворення окремих груп ушкоджень, висотою їх розташування не виключається можливість утворення тілесних ушкоджень у гр. ОСОБА_7 в результаті дорожньо-транспортної пригоди, як у пішохода, при наїзді на нього автомобілем.

Невиконання водієм автомобіля «VolkswagenPassat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , вимог п.18.1 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору, знаходяться в прямому причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди

18.09.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Також, досудовим розслідуванням встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування/суду; може незаконно впливати на потерпілих та свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали з підстав зазначених в ньому, просили клопотання задовольнити.

Захисник та підозрюваний в судовому засіданні заперечували проти обрання запобіжного заходу, вважаючи ризики зазначені стороною обвинувачення, недоведеними.

Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали, якими обґрунтоване клопотання та заперечення на клопотання, дійшов наступного.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам в тому числі переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що додані до клопотання матеріали ( витяг з ЄРДР, протокол огляду місця події; висновки судово-медичної експертизи; матеріали судової інженерно-транспортної експертизи за експертним напрямом дослідження обставин та механізму ДТП; протоколи допиту свідків, повідомлення про підозру та протокол допиту підозрюваного) свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого злочину.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують. Копії вказаних матеріалів додано до клопотання та досліджено у судовому засіданні.

Слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а також те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язує його з ними, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створитимуть загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

В судовому засіданні стороною обвинувачення доведено наявність ризику, що визначений у ст. 177 КПК України: - ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, та його можливість перетнути кордон України, а також що вказаний ризик має настільки високий ступінь, що може бути підставою для застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу, як особисте зобов`язання.

Надаючи оцінку можливості підозрюваному переховуватися від досудового розслідування, суду, слідчий суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що підозрюваний з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій. ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання на строк до восьми років позбавлення волі, а тому є достатні підстави вважати, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке йому загрожує, у разі визнання останнього винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, останній, перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, може переховуватися від досудового розслідування, суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування». Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

Ризики, передбачені п.3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України не доведені.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, і за встановлених обставин ця мета може бути досягнута обранням підозрюваному найменш суворого запобіжного заходу, яким є особисте зобов`язання, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 175-179, 194, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на строк до 17 листопада 2024 року, включно, поклавши на нього такі обов`язки:

- прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання обов`язків, передбачених цією ухвалою, за клопотанням слідчого або прокурора до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя: