Справа № 991/7821/24
Провадження 1-кс/991/7853/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2024 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,. розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність детектива, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

установив:

21 серпня 20214 року до Вищого антикорупційного суду надійшла вказана скарга, в якій заявник просить зобов`язати уповноважених осіб - детективів Одеського територіального управління Національного антикорупційного бюро України внести відповідно до ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальні правопорушення на підставі заяви ОСОБА_3 від 19.08.2024.

В обґрунтування ОСОБА_3 посилається на те, що 19.08.2024 на електронну пошту Одеського територіального управління Національного антикорупційного бюро України надіслала заяву про вчинення керівником другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 368 КК України, яку зареєстровано за вх. № Л-11688 від 19.08.2024. Однак, станом на дату звернення з цією скаргою відомості про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені.

Розгляд скарги призначено у судовому засіданні на 26.08.2024 об 11:30 год.

26.08.2024 засобами електронної пошти на адресу суду від ОСОБА_3 надійшла зава про розгляд скарги без її участі.

Одеське територіальне управління Національного антикорупційного бюро України явку представника у судове засіданні не забезпечило. До суду надійшли пояснення на скаргу за підписом представника Національного бюро ОСОБА_5 , відповідно до яких до Одеського територіального управління Національного антикорупційного бюро України надійшла заява ОСОБА_3 від 19.08.2024, зареєстрована 19.08.2024 за № Л-11688 , про можливе вчинення кримінальних правопорушень, передбачених, ст. 364, 365, 367, 368 КК України, керівником другого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_4 . У заяві ОСОБА_3 не наведено обставин та конкретних фактів, що свідчать про вчинення кримінальних правопорушень, підслідних детективам Національного бюро, у зв`язку з чим відсутні достатні правові підстави для застосування Національним антикорупційним бюро України наданих повноважень, про що поінформовано заявника листом Одеського територіального управління Національного бюро від 23.08.2024 № 22-294/24783. Тобто, бездіяльність з боку службових осіб Національного бюро, що може бути оскаржена до слідчого судді у порядку , передбаченому ст. 303 КПК України, відсутня. Просив відмовити у задоволенні скарги та здійснити її розгляд без участі представника Національного бюро за наявними письмовими поясненнями. Письмові пояснення долучені до матеріалів скарги.

Відсутність представника Одеського територіального управління Національного бюро не є перешкодою для розгляду скарги (ч. 3 ст. 306 КПК України).

У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється (ч. 4 ст. 107 КПК України).

Дослідивши матеріали скарги, письмові заперечення представника Одеського територіального управління Національного бюро, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України, з урахуванням положень глави 26 КПК України.

Тобто, визначення підсудності кримінального провадження є важливою складовою забезпечення права особи на справедливий розгляд судом, встановленим законом.

Так, предметна підсудність Вищого антикорупційного суду визначена у ст. 33-1 КПК України, у частині першій якої встановлено, що Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України.

У примітці до ст. 45 КК України віднесено до корупційних злочинів кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу.

У частині 5 ст. 216 КПК України визначено умови, за наявності хоча б однієї з яких Вищому антикорупційному суду підсудні вищевказані кримінальні правопорушення:

1) кримінальне правопорушення вчинено :

Президентом України, повноваження якого припинено, народним депутатом України, Прем`єр-міністром України, членом Кабінету Міністрів України, першим заступником та заступником міністра, членом Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Антимонопольного комітету України, Головою Державного комітету телебачення і радіомовлення України, Головою Фонду державного майна України, його першим заступником та заступником, членом Центральної виборчої комісії, Головою Національного банку України, його першим заступником та заступником, Головою Національного агентства з питань запобігання корупції, його заступником, Директором Бюро економічної безпеки України, його заступником, членом Ради Національного банку України, Секретарем Ради національної безпеки і оборони України, його першим заступником та заступником, Постійним Представником Президента України в Автономній Республіці Крим, його першим заступником та заступником, радником або помічником Президента України, Голови Верховної Ради України, Прем`єр-міністра України;

державним службовцем, посада якого належить до категорії "А";

депутатом Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутатом обласної ради, міської ради міст Києва та Севастополя, посадовою особою місцевого самоврядування, посаду якої віднесено до першої та другої категорій посад;

суддею (крім суддів Вищого антикорупційного суду), суддею Конституційного Суду України, присяжним (під час виконання ним обов`язків у суді), Головою, заступником Голови, членом, інспектором Вищої ради правосуддя, Головою, заступником Голови, членом, інспектором Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

прокурорами органів прокуратури, зазначеними у пунктах 1-4, 5-11 частини першої статті 15 Закону України "Про прокуратуру";

особою вищого начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, органів та підрозділів цивільного захисту, вищого складу Національної поліції, посадовою особою митної служби, якій присвоєно спеціальне звання державного радника митної служби III рангу і вище, посадовою особою органів державної податкової служби, якій присвоєно спеціальне звання державного радника податкової служби III рангу і вище;

військовослужбовцем вищого офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Національної гвардії України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України;

керівником суб`єкта великого підприємництва, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків;

2) розмір предмета кримінального правопорушення, передбаченого ст. 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 368, 369, 369-2 КК України, у п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення, а також предмет кримінального правопорушення або розмір завданої шкоди у кримінальних правопорушеннях, передбачених ст.ст.191, 206-2, 209, 210, 211, 364, 410 КК України, у дві тисячі і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення (якщо кримінальне правопорушення вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків);

3) кримінальне правопорушення, передбачене ст. 369, ч. 1 ст. 369-2 КК України, вчинено щодо службової особи, визначеної у ч. 4 ст. 18 КК України або у пункті 1 цієї частини.

Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої статті 33-1 КПК України. (ч. 2 ст. 33-1 КПК України)

З аналізу наведених норм слідує, що слідчі судді Вищого антикорупційного суду уповноважені на розгляд скарг, поданих в порядку ст. 303 КПК України, виключно у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду. Вказаний висновок кореспондується з нормами частини 1 статті 306 КПК України.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів, доданих до скарги, встановлено, що 19.08.2024 ОСОБА_3 звернулась, у тому числі, до Одеського територіального управління Національного антикорупційного бюро України, із заявою про вчинення кримінальних правопорушення, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 5-11). У заяві ОСОБА_3 навела обставини, які, на її переконання, свідчать про наявність в діях керівника другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_4 ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 367, ч. 3 ст. 368 КК України.

Однак, керівник другого слідчого відділу ТУ ДБР не відносяться до суб`єктів вчинення кримінального правопорушення, перелік яких визначено п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України, як умови підсудності справи Вищому антикорупційному суду.

Водночас, матеріали справи не містять відомостей про розмір предмета кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 КК України, або завданої шкоди у кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 364 КК України, що позбавляє слідчого суддю можливості дійти висновку про наявність умови, визначеної у п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК України.

Також не встановлена умова, передбачена у п. 3 ч. 5 ст. 216 КПК України, яка стосується злочинів, передбачених статтями 368 та 364 КК України.

Отже, подана ОСОБА_3 скарга не підлягає розгляду слідчим суддею Вищого антикорупційного суду в порядку здійснення судового контролю під час досудового розслідування та Вищий антикорупційний суд не є «судом, встановленим законом» для розгляду даної скарги.

Скарга повертається особі, яка її подала, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді. (п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України).

Оскільки після відкриття провадження за скаргою встановлено, що вона не підлягає розгляду у цьому суді, наявні підстави для постановлення ухвали про закриття провадження за скаргою.

Під час вирішення питання про можливість оскарження цієї ухвали, слідчий суддя керується ст. 24 КПК України, згідно з частиною першою якої кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України, а також вимогами ст. 309 КПК України.

Керуючись ст. 2, 7, 9, 107, 214, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Закрити провадження за скаргою.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1