ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1771/24 Справа № 178/370/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисниці ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 у інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_7 (із доповненнями), прокурора, який приймав участь під час розгляду провадження у суді І інстанції ОСОБА_10 (змінену), подані на вирок Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2024 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Владивосток Приморського краю РФмає громадянство України зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз 02 жовтня 2014 року за вироком Новомосковського міського суду Дніпропетровської області за ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 17 травня 2019 року з Синельниковської ВК-94 Дніпропетровської області по відбуттю строку покарання,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115 та ч.1 ст.122 КК України, із призначенням покарання:

- за ч. 1 ст. 115 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 10 років,

-за ч. 1 ст. 122 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 11 років.

Початок строку відбування покарання для ОСОБА_7 визначено з моменту його фактичного затримання 09 лютого 2022 року,

встановила:

Вироком суду встановлено, що ОСОБА_7 08 лютого 2022 року, приблизно о 20 годині (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебував на подвір`ї належного ОСОБА_11 житлового будинку по АДРЕСА_2 , де між обвинуваченим та ОСОБА_12 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка, у ході якої ОСОБА_7 потягнув ОСОБА_12 на АДРЕСА_2 , де у нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті останній.

Реалізуючи вказаний умисел обвинувачений ОСОБА_7 перебуваючи поблизу паркану подвір`я по АДРЕСА_2 умисно наніс декілька ударів ногою та рукою в голову ОСОБА_12 від чого остання впала на землю обличчям униз. Далі ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, розуміючи протиправність і небезпеку своїх дій, усвідомлюючи, що голова є життєво важливим органом людини, бажаючи настання таких наслідків, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини і бажаючи їх настання, умисно наніс близько 4 ударів ногами по голові ОСОБА_12 .

Окрім того ОСОБА_7 взяв до рук дерев`яну палицю довжиною 103 см. та діаметром кінців 7 та 9,5 см. та продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на спричинення смерті потерпілій, вказаною палицею умисно наніс близько 3 ударів по життєво важливому органу - голові ОСОБА_12 , яка у цей час продовжувала лежати на землі обличчям донизу.

Внаслідок своїх умисних протиправних дій ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_12 згідно висновку експерта № 161-Е від 10 березня 2022 року, тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми (6 ран в волосяній частині голови, в потиличній, в правій тiм`яно-потиличнiй, в правій та лівій тім`яних областях рани на обличчі, в лобній області зліва та в області верхньої губи, синці навколо обох очей та на переніссі, що розповсюджуються на ліву щоку та на праву лицеву область, обширні зливаючися крововиливи в м`яких тканинах голови, лiнiйний перелом в правій тім`яно-потиличній області, що знаходиться в місці проекції рани та переходу на основу черепу, ізольовані переломи верхніх стінок обох зіниць, крововиливи під м`якими мозковими оболонками, на полюсі з переходом на основу лівої скроневої долі та на основі обох лобних долей з дiлянкою забію мозку та утворенням згорткiв на полюсі лiвої скроневої долі), - які відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя, в цьому випадку викликавші смерть - (п. п. 2.1.3. Наказ №6, МОЗ України від 17.01.1995 року).

Відкрита черепно-мозкова травма перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_12 . Внаслідок завданих ОСОБА_7 ударів ОСОБА_12 померла на місці події невдовзі після завдання ударів.

Зазначені дії ОСОБА_7 у цій частині суд кваліфікував за ч.1 ст.115 КК України як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (умисне вбивство).

Крім того, 08 лютого 2022 року, приблизно о 19 годині 55 хвилин (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився в приміщенні житлового будинку ОСОБА_11 , по АДРЕСА_2 , де між ОСОБА_7 та ОСОБА_11 виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_7 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 . Після чого, у вказаний час та місці, діючи умисно, з метою причинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 утримуючи в руках металевий совок, загальною довжиною 54 см, наніс ОСОБА_11 близько 2-3 ударів по правій руці.

Далі, продовжуючи реалізацію свого умислу, ОСОБА_7 кинув совок та наніс один удар кулаком правої руки в ліву частину лоба.

В результаті своїх умисних протиправних дій ОСОБА_7 згідно висновку судово-медичної експертизи № 160-Е від 23 березня 2022 року, спричинив потерпілому ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді: рани на лобi ліворуч, садни у лобно-скроневій ділянці ліворуч, синців (навколо правого ока, на правій вушній раковині - відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, які мають незначнi скороминущі наслідки (п.п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № 6, МОЗ України від 17.01.1995 року). Косий пiдголовчатий перелом 4 п`ясної кістки справа, перелом дистального метаепіфізу променевої кістки справа. Ушкодження у вигляді косого перелому п`ясної кістки з синцем на кисті - відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як викликаючи тривалий розлад здоров`я понад 21 добу (п.п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № 6, МОЗ України від 17.01.1995 року). Ушкодження у вигляді перелому правої променевої кістки мета епіфізу з синцем в області суглобу - відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як викликаючи тривалий розлад здоров`я понад 21 добу (п.п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № 6, МОЗ України від 17.01.1995 року). Ушкодження виникли внаслідок дії тупого твердого предмета, предметів.

У цій частині дії ОСОБА_7 кваліфіковані судом за ч.1 ст.122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

У поданих апеляційних скаргах:

Захисник ОСОБА_9 просить скасувати вирок суду і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Вимоги обґрунтовує тим, що рішення суду ухвалено з істотним порушенням норм КПК України. Вказує, що ОСОБА_7 спричинив тілесні ушкодження випадково, і покази свідків та докази не підтверджують наявність умислу у вбивстві в діях останнього.

При цьому, мотивувальна частина вироку не відповідає положенням п.2 ч. 3 ст. 374 КПК України, оскільки:

- проігноровано доводи захисту, що обвинувальний акт суперечить змісту, в якому звинувачується ОСОБА_7 , а суд І інстанції не навів доказів згідно яких дійшов висновку про вчинення навмисного вбивства;

- не взято до уваги, що передувало вчиненню злочину, дані про поведінку винного та потерпілих як до, так і після вчинення посягання та причини його припинення;

- не враховано п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07 лютого 2003 року, який відмежовує умисне вбивство від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, яка підтверджується правовими позиціями Вищого Спеціалізованого Суду України зазначеними у листі Про судове практику розгляду кримінальних проваджень щодо злочинів проти життя і здоров`я особи за 2014 рік, та постановою Верховного Суду України від 28 травня 2015 року у справі № 5-25кс15.

ОСОБА_7 у апеляційній скарзі (із доповненнями) просить скасувати вирок суду та ухвалити нову ухвалу, якою або перекваліфікувати його дії, застосувати положення ст.ст. 75, 76 КК України, або призначити новий розгляд в суді І інстанції.

Обвинувачений зазначає про неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Так, висновки суду викладені в рішенні не відповідають наданим в судовому засіданні показам свідка ОСОБА_13 , щодо отриманих ушкоджень ОСОБА_12 .. Між цим, районний суд взяв до уваги як доказ покази свідка ОСОБА_14 , яка їх надала з чужих слів, і в рішенні не мотивовано чому їх взято до уваги.

ОСОБА_7 додає, що у нього також були наявні ушкодження в районі голови нанесені від потерпілої, що спростовує встановлену районним судом кваліфікацію кримінальних правопорушень. Не взято до уваги, під час розгляду кримінального провадження поведінку ОСОБА_12 , яка спровокувала вчинити кримінальне правопорушення; визнання ним( ОСОБА_7 ) вини у вчинення менш тяжкого злочину, що потерпіла сторона не має претензій.

Окрім цього, взятий до уваги протокол огляду, яким вилучено речі потерпілої є неналежним доказом, так як кров на речах могла бути залишена до 08 лютого 2022 року, оскільки між ОСОБА_7 та ОСОБА_12 відбувалися часті конфлікти, і остання до вказаної дати мала рани на голові, що підтвердив свідок ОСОБА_11 . Разом з цим, відеофіксація слідчої дії до протоколу не долучена. До цього, працівники поліції винесли речі потерпілої під час обшуку, щоб сфабрикувати докази.

Висновки експертів на переконання апелянта теж неналежні, з тих підстав, що вони не відповідають вимогам законодавства.

Обвинувачений вказує, що районний суд не розглянув клопотання про: недопустимість показів свідка ОСОБА_11 , так як останній надав декілька версій свідчень; недопустимість доказу огляду на встановлення алкогольного сп`яніння, оскільки не можуть бути допитані, як свідки працівники закладу охорони здоров`я, а також огляд проведений на наступний день, без участі понятих, і суд І інстанції не надав достатньо часу для ознайомлення з відеозаписом огляду, та почав судові дебати.

Крім цього зазначає, що перед судовими дебатами заявив клопотання про дослідження нових обставин, проти чого прокурор не заперечував, але суд І інстанції проігнорував таке прохання. В подальшому під час останнього слова також вказав про нові обставини на що районний суд теж не звернув увагу.

ОСОБА_7 звертає уваги, що досудове розслідування проводилося без його участі, в СІЗО застосовувався тиск шляхом погроз фізичної розправи, кримінальне провадження направлено в суд без ознайомлення з матеріалами, а відповідну розписку підписав під тиском працівників поліції. Про дані обставини ОСОБА_7 повідомляв слідчого суддю та відповідні органи. Також, під час досудового розслідування прокурором не роз`яснювалося право на укладення угоди між обвинуваченим та потерпілим. Суд І інстанції розглядаючи кримінальне провадження порушив принцип змагальності сторін та подані документів. Між цим, порушено право на захист, оскільки в грудня 2022 року суд не здійснив заміну адвоката.

У зміненій апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок суду і призначити новий розгляд в суді І інстанції, оскільки районний суд встановив механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_12 , але, за давністю подій потерпілий ОСОБА_11 під час допиту, не розкрив всіх обставин, а також судом визнано недопустимим доказом протокол слідчого експерименту за участю потерпілого на підставі якого проводилася експертиза. Проте, прокурор вважає, що слідчий експеримент відповідає нормам КПК України.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 підтримав доводи зміненої апеляційної скарги прокурора ОСОБА_15 щодо наявності підстав для скасування вироку суду першої інстанції та призначення нового судового розгляду справи внаслідок неповноти проведеного судового розгляду, відсутності встановленого наявними доказами та поясненнями потерпілого механізму, послідовності та кількості нанесених ОСОБА_12 ударів та їх локалізації та необґрунтованості висновків суду щодо недопустимості як доказу протоколу слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_11 .

Доводи доповненої апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника у частині необхідності скасування вироку суду першої інстанції прокурор підтримав.

- захисниця ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_7 підтримали у повному обсязі доводи поданих апеляційних скарг захисника та обвинуваченого та, у свою чергу, частково підтримали апеляційну скаргу прокурора у частині необхідності скасування вироку суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження у межах поданих апеляційних скарг та обговоривши наведені у них доводи, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Судове рішення повинно відповідати вимогам ст.370 КПК України щодо законності (ухваленим компетентним судом згідно із нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом), обґрунтованості (ухваленим судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України) та умотивованості (наведені належні та достатні мотиви та підстави його ухвалення).

Як убачається із змісту ухваленого вироку, судом першої інстанції вимоги діючого закону не виконані, оскільки суд, розглядаючи матеріали провадження, допустив неповноту розгляду, що, у свою чергу, призвело до невідповідності ухваленого рішення фактичним обставинам кримінального провадження.

Зокрема, відповідно до мотивувальної частини вироку суду визнано доведеним, що ОСОБА_16 умисно наніс близько 4-х ударів ногами по голові ОСОБА_12 , після чого узяв до рук дерев`яну палицю довжиною 103 см та з діаметрами кінців відповідно 7 та 9,5 см та наніс цим предметом близько 3-х ударів по голові ОСОБА_12 , яка у цей час продовжувала лежати на землі обличчям донизу.

Із змісту наведених у вироку пояснень допитаного свідка ОСОБА_11 той не навів (внаслідок тривалого проміжку часу після подій) жодного механізму або послідовності, а також, локалізації ударів, які ОСОБА_7 наносив ОСОБА_12 . Потерпілий зауважив, що під час слідчого експерименту він більш детально пояснював обставини подій, безпосереднім свідком яких він був.

Водночас, суд за клопотанням захисника ОСОБА_17 визнає протокол слідчого експерименту за участю ОСОБА_11 та за участю судово-медичного експерта недопустимим доказом та фактично будує свої висновки щодо обставин вчинення злочину лише на висновках судово-медичної експертизи, де є зазначеними виявлені тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_12 та їх опис.

Крім того, у вироку суд не навів жодного умотивованого висновку підстав визнавати протокол слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_11 недопустимим доказом, обмежившись лише вказівкою на те, що зміст не відповідає положенням ст.240 КПК України та наведенням змісту цієї статті КПК України. Натомість, колегія суддів звертає увагу, що у протоколі, зокрема, зазначено про роз`яснення ОСОБА_11 його процесуальних прав, потерпілий відтворив та пояснив на місці розташування під час нанесення ударів як ОСОБА_7 , так і ОСОБА_18 , відповідав на запитання судово-медичного експерта, вказав місце, з якого він бачив обставини вчинення злочину.

Слушними є і висловлені прокурором під час апеляційного розгляду матеріалів кримінального провадження порушення, які допущені судом першої інстанції під час проведення підготовчого судового засідання у частині процедури роз`яснення права на суд присяжних та дотримання права на захист ОСОБА_7 .

За таких обставин, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги прокурора ОСОБА_15 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_9 у частині викладених у їх апеляційних скаргах доводів, вважає за необхідне вирок суду першої інстанції скасувати на підставі п.1,2 ч.1 ст.409 КПК України, із призначенням нового судового розгляду із стадії підготовчого судового засідання (враховуючи, що допущені судом порушення вимог діючого КПК України допущені саме із стадії підготовчого судового засідання).

Крім того, колегія суддів вважає задовольнити клопотання прокурора та продовжити ОСОБА_7 строк дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з огляду на продовження існування заявлених стороною обвинувачення ризиків, характеристики особи обвинуваченого та системності вчинення ним раніше аналогічних за змістом злочинів, а також тяжкості інкримінованих йому діянь у межах цього кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.405.407,409, 418 та 419 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ( із змінами) прокурора Криничанського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_15 задовольнити у повному обсязі, апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_9 частково.

Вирок Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2024 року щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст.115, ч.1 ст. 122 КК України - скасувати із призначенням нового судового розгляду матеріалів кримінального провадження, із стадії підготовчого судового засідання.

Задовольнити клопотання прокурора ОСОБА_15 та продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії раніше обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до проведення підготовчого судового засідання, але, не більше, ніж на 60 днів.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4