Номер провадження:1-кс/521/2880/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТУПНА ЧАСТИНА

Дата і місце постановлення ухвали:

19 вересня 2024 року, м. Одеса.

Назва та склад суду, секретар судового засідання:

Малиновський районний суд м. Одеси у складі слідчого судді ОСОБА_1

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєї ініціативи воно розглядається:

До Малиновського районного суду м. Одеси зі скаргою в порядку ст. 206 КПК України звернулася ОСОБА_2 ..

Встановлені судом обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів:

Відповідно до заяви, ОСОБА_3 позбавлений волі та перебуває на території ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався:

У своїй заяві ОСОБА_2 просить суд здійснити дії передбачені ст. 206 КПК України та негайно звільнити ОСОБА_3 ..

Відповідно до ч.1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до ч.3 ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального-процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Таким чином, відповідно до ч.1 ст. 206 КПК України та ЗУ «Про попереднє ув`язнення» вбачається, що слідчий суддя може зобов`язати орган державної влади чи службову особу додержатися прав такої особи, якщо вона тримається під вартою в слідчому ізоляторі Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

З матеріалів заяви не вбачається, що ОСОБА_3 тримається під вартою в установі, перелік яких передбачено ст. 4 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» та таким чином перебуває під вартою.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження за скаргою.

Стаття 206 КПК України не містить порядку ухвалення рішення слідчого судді про відмову у відкритті провадження, яке подано в порядку вказаної статті.

Слідчий суддя ухвалюючи рішення з цього питання виходить з вимог ч.6 ст. 9 КПК України, згідно з якою у разі якщо норми положення КПК України не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст. 7 КПК України.

Згідно п.14 ч.1 ст. 7 КПК України, до таких засад, зокрема, відносяться доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, а доступ до правосуддя іншим шляхом, окрім ухвалення відповідних судових рішень неможливий.

Керуючись ст. 206 КПК України, слідчий суддя, -

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА:

Висновки суду:

У відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 , щодо ОСОБА_3 в порядку ст. 206 КПК України - відмовити.

Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження:

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1