Провадження № 1-о/369/1/24
В И Р О К

іменем України

06.05.24 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

переглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві за нововиявленими обставинами кримінальне провадження № 0003326 за обвинуваченням

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веснянки Ківерцівського району Волинської області, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який має середньо-спеціальну освіту, одружений, проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимий вироком від 20.11.2012 року Ківерцівського районного суду Волинської області за ч. 2 ст. 296 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі на підставі ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком 2 (два) роки),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

встановив:

16.05.2022 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області за вх. № 10987 надійшла заява про перегляд вироку від 10.06.2014 року стосовно ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 121 КК України за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування поданої заяви сторона захисту, посилаючись на те, що суду не були відомі показання свідка ОСОБА_12 , обстоювала свою позицію про призначення ОСОБА_13 надто суворо покарання.

Ухвалою від 01.07.2022 року Києво-Святошинського районного суду Київської області за заявою захисника ОСОБА_9 було відкрито провадження за нововиявленими обставинами про перегляд вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.06.2014 року стосовно ОСОБА_10 , на підставі п. 12 ч. 1 ст. 537 КПК України тимчасово, до закінчення розгляду справи за нововиявленими обставинами, засудженого ОСОБА_10 залишено в ДУ «Київський СІЗО».

Відповідно до довідки від 20.05.2022 року за підписом архіваріуса кримінальна справа № 369/11684/13 за обвинуваченням ОСОБА_10 актом від 03.06.2020 року № 97 знищена.

Оскільки кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_10 була знищена, в судовому засідання 11.07.2022 року учасникам провадження були роз`ясненні положення розділу IV КПК України «Відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження», виконання вироку щодо ОСОБА_10 зупинено, застосований до нього запобіжний захід тимчасове поміщення до ДУ «Київський СІЗО» змінено на особисте зобов`язання з покладенням строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 11.09.2022 року, обов`язку, передбаченого ст. 194 КПК України, прибувати за кожною вимогою до суду.

31.03.2023 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_14 рідного брата потерпілого у кримінальному провадженні ОСОБА_15 про визнання потерпілим, оскільки ОСОБА_16 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судовому засіданні захисник та обвинувачений заяву про перегляд вироку підтримали та просили задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_17 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, не визнав та суду повідомив, що весь день 17.05.2013 року він провів з товаришами ОСОБА_18 та ОСОБА_19 в пошуках роботи для останніх, роботу в той день не вдалось знайти, ввечері вони повернулись, повечеряли, під час вечері випили пляшку горілки, до ранку розмовляли на кухні, вранці пішли на АЗС за пивом; в приміщенні магазину АЗС він жартома віддав військове вітання охоронцю, агресії не проявляв, але це не сподобалось іншому охоронцю ОСОБА_20 , який в той день не був на роботі, але перебував на АЗС, був випивший, ОСОБА_21 відразу почав розмову на підвищених тонах. До приміщення магазину зайшли хлопці з компанії ОСОБА_21 ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , що охоронцю ОСОБА_21 додало сміливості та він почав пориватися в бійку, касир АЗС намагалась заспокоїти хлопців та випроваджувала всіх з приміщення на вулицю. Кушнір розрахувався на касі і разом з ОСОБА_26 та ОСОБА_27 вийшли на вулицю, де на них відразу накинулись четверо хлопців, які також вийшли за ними. Зав`язалась бійка, ОСОБА_28 кричав та намагався заспокоїти компанію. В якийсь момент хлопці з компанії охоронця ОСОБА_21 , серед яких був і ОСОБА_29 , пішли на нього, ОСОБА_30 Шам кричав та розмахував руками, ОСОБА_28 мав в руках пляшку пива, якою вдарив ОСОБА_31 по голові та втік, оскільки за ним почали бігти інші хлопці.

Обвинувачений визнав, що обраний ним спосіб захисту у бійці не був виправданий, оскільки призвів до тяжкого травмування ОСОБА_31 . ОСОБА_10 відверто шкодував про вчинене, вибачився перед потерпілим ОСОБА_32 . 23.01.2024 року обвинувачений ОСОБА_10 уклав з потерпілим ОСОБА_8 договір про відшкодування заподіяної шкоди у кримінальному провадженні № 00003326 у розмірі 200000 грн, оскільки між ними було досягнуто мирного врегулювання конфлікту.

Допитаний судом свідок ОСОБА_33 суду повідомив, що він кожного ранку прогулював свою собаку, маршрут був однаковий та проходив повз АЗС «Агроспецкомплект». В той день на прогулянку він вийшов близько шостої години ранку, коли проходив повз АЗС, машин не було, а на заправці бились 6-8 чоловік, які рухались в хаотичному порядку хтось відходив, хтось приходив, хтось плигав. З побаченого він зрозумів, що бійка між двома компаніями, він зупинився та спостерігав, все бачив на відстані 40-50 метрів. Двох чоловіків били четверо, один чоловік намагався припинити бійку та кричав, щоб зупинились. На той момент він не знав, хто цей був, але в судовому засіданні вказав на ОСОБА_28 , як на особу, яка намагалась припинити бійку. ОСОБА_34 закінчилась тим, що декілька чоловіків направились в сторону ОСОБА_28 , зблизились, при зближенні кричали та розмахували руками, один з чоловіків впав, від чого він упав ОСОБА_35 не бачив. Чому не викликав поліцію задля припинення бійки пояснити не зміг. Вказав, що як свідка його встановив адвокат, який розшукував очевидців.

Допитаний судом потерпілий ОСОБА_36 суду повідомив, що його брат ОСОБА_29 був нормальним хлопцем, працював, мав «проблеми» з алкоголем, у п`яній сварці був побитий невідомим, як потім з`ясувалось ОСОБА_28 , після побиття брат став «овочем», родина витратила багато коштів на його лікування, проте брату відновитись не вдалось, він помер 05.09.2014 року у віці 26 років від відкритої черепно-мозкової травми. Потерпілий ОСОБА_8 також повідомив, що після події обвинувачений не виявив жалю, не запропонував матеріальної допомоги на лікування. Потерпілий ОСОБА_37 зазначив, що розуміє, що «виною всьому стала «синька». Також потерпілий підтвердив, що дійсно уклав з ОСОБА_10 угоду про відшкодування шкоди та отримує чергові платежі, при ухваленні рішення у кримінальній справі вважав, що обвинувачений повинен бути покараний згідно закону.

Прокурор вважав, що показання свідка ОСОБА_12 ніяк не змінюють обставини кримінального правопорушення, обвинувачений ОСОБА_10 винуватий та судом першої інстанції, з висновками якого погодились судді і апеляційної, і касаційної інстанцій, ОСОБА_10 пизначене достатнє покарання, яке він повинен відбути.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали заяви, копії судових рішень, які наявні в архіві суду та знаходяться в загальному доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень, допитавши обвинуваченого, визнаного судом потерпілого, відтворивши подане потерпілим відео, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви і вирішення її по суті, робить такі висновки.

Порядок здійснення кримінального провадження за нововиявленими обставинами регулюється главою 34 КПК України.

Як встановлено в судовому засіданні вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.06.2014 року ОСОБА_10 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, та йому призначено покарання 6 (шість) років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного ОСОБА_10 вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 20.11.2012 року, у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі та визначено остаточне покарання за сукупністю вироків 6 (шість) років 1 (однин) місяць позбавлення волі. В день ухвалення вироку обрано запобіжний захід тримання під вартою в ДУ «Київський СІЗО», строк відбуття покарання визначено рахувати з 10.06.2014 року. Цивільний позов представника потерпілого адвоката ОСОБА_38 задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_10 на користь потерпілого ОСОБА_16 17751 (сімнадцять тисяч сімсот п`ятдесят одну) грн 64 коп матеріальної шкоди та 150000 грн. моральної шкоди.

За вироком 18.05.2013 року близько 05 години ОСОБА_17 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на території автозаправної станції «Агроспецкомплект», розташованої по АДРЕСА_2 , маючи умисел на завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_39 , тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність життя та здоров`я людини, з метою реалізації вищевказаного умислу, в ході сварки, яка зав`язалась на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, скориставшись скляною пляшкою з-під пива об`ємом 0,5 л., яку тримав в руках, умисно наніс нею один удар в область голови ОСОБА_16 .

Згідно висновку експерта № 246/Д ОСОБА_16 отримав тілесні ушкодження у вигляді тяжкої відкритої черепно-мозкової травми: множинні забої головного мозку, епідуральна і субдуральна гематома лівої скронево-тім`яної ділянки, перелом лівої скроневої кістки з переходом на основу черепа з глибоким тетрапарезом до елегії в лівих кінцівках, порушення свідомості з типом «малої свідомості». Тяжка відкрита черепно-мозкова травма відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 31.03.2015 року вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.06.2014 року стосовно ОСОБА_10 змінено: перекваліфіковано його дії з ч. 1 ст. 121 КК України на ст. 124 КК України та призначено покарання 1 (один) рік 4 (чотири) місяці обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 20.11.2012 року у виді 1 (одного) місяця 21 (двадцяти одного) дня позбавлення волі та остаточно визначено покарання за сукупністю вироків, у відповідності з пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, у виді позбавленням волі на строк 9 (дев`ять) місяців 21 (двадцять один) день. В строк відбування покарання зараховано перебування його під вартою з 10.06.2014 року, ОСОБА_10 звільнений з-під варти в залі суді. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_16 в частині відшкодування моральної шкоди задоволено частково стягнуто з ОСОБА_10 на користь потерпілого 50000 (п`ятдесят тисяч) грн. В іншій частині вирок залишено без змін.

Ухвалою від 21.04.2016 року Колегії суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.06.2014 року залишено без змін. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_10 строк перебування під вартою з 10.06.2014 року по 31.03.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою від 06.06.2017 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.06.2014 року та ухвала Апеляційного суду Київської області від 21.04.2016 року щодо ОСОБА_10 залишено без змін.

18.04.2022 року обвинувачений ОСОБА_10 був затриманий на виконання вироку суду та поміщений в ДУ «Київський СІЗО» як особа, яка повинна відбувати покарання у виді 6 (шести) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Нововиявленими обставинами визнаються ті обставини, що не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Виходячи з аналізу положень статей 459, 462 КПК України, нововиявленими обставинами вважаються обставини, для яких характерною є сукупність декількох ознак: вони об`єктивно існували на момент здійснення кримінального провадження, не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, не фігурували в матеріалах справи, не досліджувались судом та призвели до ухвалення неправильного вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Як встановлено в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 бачив бійку та вулиці поряд з АЗС, потерпілий ОСОБА_8 погодився на відшкодування шкоди та отримав часткове відшкодування шкоди.

Ці обставини суду першої інстанції відомі не були.

Крім того, при відтворенні відео, наданого під час судового розгляду потерпілим ОСОБА_8 , бійку на АЗС розпочинає молодий чоловік з компанії ОСОБА_16 , бійка відбувається поза межами приміщення АЗС.

Відтак суд вважає, що обставина зазначена стороною захисту, є нововиявленою обставиною в контексті ст. 459 КПК України. Тому заяву захисника ОСОБА_9 про перегляд вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.06.2014 року у кримінальному провадженні № 0003326 за обвинуваченням ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 121 КК України за нововиявленими обставинами слід задовольнити.

Відповідно до ч. 4 ст. 466 КПК України за наслідками кримінального провадження за нововиявленими обставинами суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити нову ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.

Згідно з ч. 4 ст. 466 КПК України суд має право не досліджувати докази щодо обставин, що встановлені в судовому рішенні, яке переглядається за нововиявленими обставинами, якщо вони не оспорюються.

При перегляді вироку за нововиявленими обставинами був допитаний свідок захисту ОСОБА_12 , потерпілий ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_10 та переглянуто відео з АЗС за 18.05.2013 року, надане потерпілим. Решта доказів сприймались судом так, як вони описані у вироку суду від 10.06.2014 року. Відео та аудіо матеріали судового розгляду кримінального провадження також не вдалось відтворити, оскільки, відповідно до довідки від 05.07.2023 року вони відсутній в архіві суду. Такий порядок перегляду вироку за нововиявленими обставинами був зумовлений відсутністю можливості дослідити інші докази, оскільки кримінальна справа № 369/11684/13-к знищена.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, підтверджуються зібраними у справі доказами.

Проте під час перегляду вироку за нововиявленими обставинами очевидець ОСОБА_40 вказав на явну хуліганську поведінку по відношенню до ОСОБА_10 . Також на те, що особами, з якими у ОСОБА_10 та його товаришів відбулась бійка, вчинялись протиправні дії, безумовно свідчить і той факт, що стосовно них до ЄРДР внесені відповідні відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, та протягом десяти років триває досудове розслідування.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання. При цьому особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і перевиховання.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , суд визнає часткове добровільне відшкодування завданої шкоди та досягнення мирного врегулювання конфлікту на подальше відшкодування моральної шкоди на умовах нотаріально посвідченого договору від 23.01.2024 року, обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжує його покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання суд враховує обставини кримінального правопорушення та його тяжкість, яка відповідно до ст. 12 КК України визначає вчинене як тяжкий злочин, участь свідків, за заявами частини яких розслідується кримінальне провадження за ст. 296 КПК України, соціальні характеристики обвинуваченого, який одружений, батько ОСОБА_41 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_42 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За наведеного, з урахуванням пом`якшуючої та обтяжуючої обставин, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_10 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України в межах санкції відповідної статті зі звільненням від призначеного покарання на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України у зв`язку з закінченням строків даності.

У зв`язку з укладенням договору про відшкодування шкоди цивільний позов в інтересах потерпілого залишається без розгляду.

За таких обставин вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.06.2014 року підлягає скасуванню в частині призначеного покарання та вирішення цивільного позову з ухваленням нового вироку.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 128, 368 371, 373, 374, 467 КПК України, суд -

ухвалив:

Заяву захисника ОСОБА_9 про перегляд вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.06.2014 року стосовно ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 121 КК України задовольнити.

Скасувати вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.06.2014 року стосовно ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 121 КК України в частині призначеного покарання та вирішення цивільного позову.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_43 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити покарання за ч. 1 ст. 121 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Скасувати застосований до ОСОБА_10 запобіжний захід.

Цивільний позов в інтересах потерпілого залишити без розгляду.

В іншій частині вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.06.2014 року стосовно ОСОБА_10 залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_44