УХВАЛА

Іменем України

25.07.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про скасування арешту майна, та додані до неї матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до слідчого судді з клопотанням, в якому просить скасувати арешт з належного ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 майна, що був накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 31.05.2024 по справі №295/8075/24.

В обґрунтування клопотання вказано, що в рамках кримінального провадження №0000395 від 04.09.2023 слідчим суддею Богунського районного суду м. Житомира №295/7634/24 та №295/7635/24 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в квартирі АДРЕСА_1 та в квартирі АДРЕСА_2 , тобто за двома різними адресами.

Станом на момент винесення ухвал про надання дозволу на проведення обшуку та до цього, ОСОБА_7 не проживав у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 . У даній квартирі проживала та проживає сім`я ОСОБА_4, а саме: ОСОБА_5 , його дружина ОСОБА_4 та діти останніх, а саме ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Разом з останніми також проживає мати ОСОБА_4 - ОСОБА_6 . Відомості паспорту ОСОБА_4 та довідок за вих. №10-14/17635 та за вих №10-14/17634 підтверджують реєстрацію ОСОБА_4 та її дітей за вище вказаною адресою. Поряд з цим, відповідно до довідки №249 від 10.06.2024, за вищевказаною адресою, зі своєю сім`єю проживає ОСОБА_5 . Додатковим підтвердженням обставин проживання сім`ї ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_2 є факт оформлення договорів, щодо обслуговування вказаної квартири (електро постачання, водопостачання та інш.) на ОСОБА_4 Фактичним власником квартири №58 є ОСОБА_10 , який у такій квартирі не проживає та нею не користується, при цьому останній має домовленості з ОСОБА_4, щодо переходу права власності на вказану квартиру до останніх в майбутньому.

Згідно протоколу від 23.05.2023 року, що був складений за результатами проведення слідчих дій у квартирі кв. АДРЕСА_2 видно, що в ході обшуку у вказаній квартирі відсутній серед учасників ОСОБА_7 1980 року народження, при цьому крім працівників поліції присутня виключно сім`я ОСОБА_4. В ході обшуку ОСОБА_4 повідомляли, що ОСОБА_7 у їхній квартирі не проживав та не проживає, однак працівники поліції наполягли на видачі речей, які за родовими ознаками відповідають тим, що зазначені в ухвалі слідчого судді. Щодо виданих добровільно речей то ОСОБА_4 повідомляли, що останні належать виключно їхній сім`ї, однак це не було враховано в ході проведення обшуку та в подальшому під час проведення досудового розслідування.

В ході вказаного обшуку було вилучено:

- банківську картку АТ «Райффайзенбанк» НОМЕР_1 ;

- банківську карту АТ «Приватбанк» НОМЕР_2 ;

- банківську карту АТ «Укрсіббанк»НОМЕР_29;

- банківську карту АТ «Приватбанк» НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ;

- банківську карту АТ «Райффайзенбанк» НОМЕР_5 ;

- банківську карту АТ «ПУМБ» НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ;

- банківську карту АТ «Універсалбанк» НОМЕР_8 ;

- банківську карту АТ «Райффайзенбанк» НОМЕР_9 ;

- банківську карту АТ «Державний ощадний банк України» НОМЕР_10 ;

- банківську карту АТ «ПУМБ» НОМЕР_11 ;

- банківську карту АТ «Кредо банк» НОМЕР_12 , НОМЕР_13 ;

- банківську карту АТ «Райффайзенбанк» НОМЕР_14 ;

- банківську карту АТ «Приватбанк» НОМЕР_15 ; документи щодо оформлення банківських рахунків на 17 арк.;

Вказані банківській карти та документи належать ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Належність вказаних банківських карток останнім, підтверджується в тому числі документами, які були вилучені працівниками правоохоронних органів та щодо яких вказується вище. Доступ до таких документів у ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на даний час відсутній, так як обмежується працівниками правоохоронного органу, який здійснює досудове розслідування.

Крім того, було вилучено банківську карту АТ «Приватбанк» НОМЕР_16 , що належить ОСОБА_6 (остання є пенсіонером та вказану карту використовувала, в тому числі, для розпорядження своїми соціальними виплатами).

Поряд з цим, було вилучено речі, які належать ОСОБА_4 зокрема:

- мобільний телефон «Редмі Ноте 7» імей 1: НОМЕР_17 , імей 2: НОМЕР_18 в якому знаходилася сім карта НОМЕР_19 (даним телефоном остання щоденно користувалася);

- тримач для сім карти мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_20 , НОМЕР_19 ;

- мобільний телефон марки «Нокіа 308» імей НОМЕР_21 .

Підтвердженням права власності ОСОБА_4 щодо мобільного телефону «Редмі Ноте 7» імей 1: НОМЕР_17 , імей 2: НОМЕР_18 , в якому знаходилася сім карта НОМЕР_19 (даним телефоном остання щоденно користувалася) є копії доданого до клопотання зображення упакування (коробки) такого мобільного телефону, що наявне у ОСОБА_11 , з відображенням ідентифікаційних номерів такого телефону. Щодо картки мобільного оператора, яка містилася у даному телефоні, то тримача такої сім карти, який залишився після купівлі останньої та знаходився у ОСОБА_4 , було вилучено працівниками правоохоронного органу та на даний час він знаходиться у останніх.

Поряд з цим, було вилучено речі, які належать ОСОБА_5 зокрема:

- мобільний телефон марки «Ксіомі Редмі 12с» імей: НОМЕР_22 , імей: НОМЕР_23 , в якому знаходилася карта мобільного оператора НОМЕР_24 (даним телефоном останній щоденно користувався);

- мобільний телефон марки «Редмі M2003J5SG»;

- мобільний телефон марки «ZTE» в корпусі синього кольору; коробка з під мобільного телефону марки «ZTE»;

- коробка з під мобільцого телефону марки «Самсунг GT El2001»; коробка з під мобільного телефону марки «Хуавей» У511 ;

- коробка з під мобільного телефону марки «Prestigio Greec Q5»;

- коробка з під мобільного телефону марки «Редмі 9с»;

- сім карта мобільного оператора «Лайфселл» червоного кольору;

- сім карта мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_25 ;

- дві сім карти мобільного оператора «Київстар» синього кольору;

- флеш накопичувач мікро SD 1 GB; флеш накопичувач мікро SD 2 GB;

- флеш накопичувач «San Disk 16 GB без перехідника;

- тримач для сім карти серії НОМЕР_26 ;

- тримач для сім карти мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_27 , НОМЕР_28 .

До клопотання долучено документ, що підтверджує право власності ОСОБА_5 щодо мобільного телефону марки «Ксіомі Редмі 12с», в якому знаходилася карта мобільного оператора НОМЕР_24 , зокрема долучено фіскальний чек, що підтверджує купівлю телефона «Ксіомі Редмі 12с» ОСОБА_4 в кінці 2023 року, для свого чоловіка ОСОБА_5 , який в подальшому останньому був подарований. Поряд з цим, до клопотання долучено зображення тримача сім карти НОМЕР_24 (що наявний у ОСОБА_5 ), яка на момент обшуку знаходилася у вказаному телефоні. За результатами перевірки номера НОМЕР_24 у програмі «Getcontact» видно, що такий номер ідентифікований - « ОСОБА_5 ». Скрін шот результатів такої перевірки додано до даного клопотання.

Власники майна під час обшуку не перевіряли повноту та достовірність даних щодо вилученого майна, які вносилися до відповідного протоколу працівниками правоохоронного органу.

В подальшому стало відомо, що слідчим після вилучення майна у ОСОБА_4 та Хмельницької не забезпечено звернення до суду з клопотанням про арешт майна протягом 48 годин, при цьому таке клопотання було подано тільки 27.05.2024 року, а його розгляд відбувся 31.05.2024. Поряд з цим, слідчим не вживалися заходи направлені на повернення вилученого майна його власникам.

Після ознайомлення із матеріалами судової справи, в межах якої накладався арешт на майно ОСОБА_4 було з`ясовано, що слідчий безпідставно, не аргументовано винесла постанову про визнання речей та предметів вилучених у ОСОБА_4 за вище вказаних обставин речовими доказами. Так, у постанові від 23.05.2024 року не міститься жодної інформації з якої можна було б прийти до висновку, що вилучене майно у ОСОБА_4 має значення речових доказів у кримінальному провадженні. З постанови не зрозуміло, які відомості містить майно, що можна використати як доказ у кримінальному провадженні. Опис таких відомостей у постанові відсутній. З врахуванням вище викладено можна прийти до висновку, що органом досудового розслідування не вчинялось жодних дій направлених на об`єктивне з`ясування можливості використання вилученого майна у ОСОБА_4 в якості речових доказів, а рішення слідчого щодо якого вказано вище винесено формально, для переконання слідчого судді щодо необхідності вирішення питання про арешт такого майна.

Після проведення обшуку у сім`ї ОСОБА_4, слідчому було достовірно відомо, що вилучене майно належить саме конкретній сім`ї, однак ні в клопотанні ні в доданих документах такі відомості не містяться, що. свідчить про умисність укриття від суду такої інформації та про перешкоджання ОСОБА_4 у реалізації своїх прав щодо прийняття участі у судовому засіданні під час вирішення питання про арешт їхнього майна. На розгляд вказаного клопотання, з невідомих причин було викликано ОСОБА_7 , при цьому не повідомлено жодним чином ОСОБА_4, хоча ні в слідчого ні в слідчого судді не було об`єктивної інформації, яка б давала підстави вважати, що саме у володінні, користуванні чи розпорядження ОСОБА_7 перебувало майно, питання щодо арешту якого порушувалося у вище вказаному клопотанні.

Заявник просив розгляд справи проводити без його участі, клопотання підтримав.

Слідчий Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_14 в судове засідання не з`явилася, причин неявки суду не повідомила, матеріали кримінального провадження №0000685 від 01.03.2024 на виконання ухвали суду від 24.07.2024 не надала.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що в рамках кримінального провадження №0000685 від 01.03.2024 ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира №295/8075/24 від 31.05.2024 накладено арешт наречі та майно, які, як зазначено в такій ухвалі, було виявлено та вилучено за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем проживання ОСОБА_7 .

Відповідно до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є видом заходу забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Спеціальними вимогами глави 17 КПК України врегульовано дотримання балансу між потребами слідства та правом особи володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, гарантованим ст. 41 Конституції України та ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) до Конвенції про захист прав людини та основних свобод, відповідно до якої, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним.

Враховуючи, що арешт майна має бути застосований з урахуванням розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження та той факт, що майно, на яке ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира №295/8075/24 від 31.05.2024 накладено арешт, не належить ОСОБА_7 , а належить ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , слідчий не спростував обставин, якими обґрунтоване клопотання, в судове засідання не з`явився, матеріалів кримінального провадження не надав, слідчий суддя дійшов висновку, що наявний арешт майна заявників призводить до обмеження прав власників, підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження не встановлено.

На підставі чого, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити подане клопотання.

Керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скасувати арешт зналежного ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 майна, що був накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 31.05.2024 по справі №295/8075/24.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1