"11" вересня 2024 р.
Єдиний унікальний номер справи № 226/1102/23
Номер провадження № 1-кп/932/536/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 , (у режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0002601 від 26.07.2022, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

03.07.2023 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002601 від 26.07.2022, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України було направлено до Димитровського міського суду Донецької області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.07.2023 кримінальне провадження № 0002601 від 26.07.2022, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України було розподілено на суддю Димитровського районного суду Донецької області.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 29.08.2024 року змінено територіальну підсудність судових справ Димитровського міського суду Донецької області шляхом їх передачі до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська з 02.09.2024 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2024 кримінальне провадження № 0002601 від 26.07.2022, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України було розподілено на суддю Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

У підготовчому судовому засіданні вислухавши позиції учасників процесу щодо можливості призначення справи до розгляду, судом було встановлено, що зазначена кримінальна справа підсудна Бабушкінському районному суду м. Дніпропетровська, підстав для закриття провадження у справі немає, обвинувальний акт та додатки до нього складені у відповідності до вимог КПК України, обвинувачений заявив клопотання про розгляд справи колегією суддів.

Ухвалою Димитровського міського суду Донецької області від 17 липня 2024 року було продовжено, раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 до 14 вересня 2024 року включно.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , виходячи з наступного.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, тобто у наданні незаконним збройним формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, та збройним формуванням держави-агресора допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

При вирішення питання про наявність підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно враховувати у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкість можливого покарання, яке загрожує обвинуваченому за інкриміноване кримінальне правопорушення, а також наявність заявлених ризиків визначених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на сьогоднішній день не зменшились та продовжують існувати.

Прокурор зазначає, що обвинувачений спроможний:

1) переховуватися від суду враховуючи, що ОСОБА_5 відповідно до ст. 12 КК України, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 12 до 15 років, існує ризик, що обвинувачений з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, яке відповідно до діючого законодавства, пов`язане із позбавленням волі, може переховуватись від суду. Крім того, ОСОБА_5 зареєстрований та проживає у Мирнограді Донецької області, поблизу якого на даний час відбуваються активні бойові дії, а агресія, яку здійснює російська федерація стосовно України, може спричинити до тимчасової окупації міста та призвести до ухилення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України);

2) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Так, характер та спосіб вчинення дій, специфіка кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , дають підстави вважати, що він без застосування до нього запобіжного заходу може вчинити інші аналогічні кримінальні правопорушення, чи продовжити вчиняти кримінальне правопорушення в якому обвинувачується (п. 5 ч. 1. ст. 177 КПК України).

3) незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки через зміну підсудності та направлення кримінального провадження на розгляд іншому суду виникла необхідність повторного допиту свідків у судовому засіданні(п.3 ч.1 ст.177 КПК України).

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання із зазначених вище підстав та просила його задовольнити.

Обвинувачений у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, що зазначені прокурором ризики перестали існувати, просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Також, у судовому засіданні обвинувачений подав клопотання про проведення наступних судових засідань в режимі відеоконференції, у зв`язку зі станом здоров`я, а саме наявної у ОСОБА_5 вегетосудинної дистонії.

Захисник підтримав позицію обвинуваченого, просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, дійшов висновку, що клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (частина друга статті 177 КПК України).

Відповідно до пункту третього частини першої статті 176 КПК України до запобіжних заходів відноситься тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-1142, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

Ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачений обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи обвинувачений наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК однією з підстав для продовження строку тримання під вартою особи є наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, яке відносяться до особливо тяжких злочинів, відповідно до вимог ст. 12 КК України, та за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, без іншої, альтернативної міри покарання.

На даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме, питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинною у вчиненні злочину.

Водночас, суд на сьогодні не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності чи достовірності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є ймовірною та встановлених обставин достатньою для виправдання подальшого розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження з ціллю висунення обвинувачення або спростування підозри.

Вирішуючи питання продовження строку подальшого тримання особи під вартою, суд має встановити продовження існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки такої особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Під час розгляду даного клопотання суд дійшов висновку, що ризики передбачені п. 1, 3, 5 КПК України продовжують існувати.

Кримінальне правопорушення, за яким обвинувачується ОСОБА_5 , згідно зі ст. 12 КК України, віднесено до особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України, що загрожує обвинуваченому, за умови доведеності його вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, позбавленням волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років позбавлення волі, без обрання іншої, альтернативної міри покарання.

Тяжкість покарання, характер та обставини вчинення кримінального правопорушення, як вони викладені в обвинувальному акті, дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений з метою уникнення покарання, враховуючи його тяжкість, збільшує ймовірність ризику переховування обвинуваченого від суду. Окрім того, існує ризик впливу на свідків у кримінальному провадженні, оскільки виникла необхідність повторного допиту їх у судовому засіданні.

Доводи обвинуваченого та захисника щодо зміни запобіжного заходу, суд вважає непереконливими і необґрунтованими, оскільки стороною захисту не доведено належними та допустимими доказами зміни всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, зменшення або зникнення ризиків, які обумовлювали обрання запобіжного заходу, а тому у його задоволенні слід відмовити.

Окрім того, ОСОБА_5 обвинувачується у вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, під час дії воєнного стану, при наявності ризиків передбачених ст. 177 КПК України, суд може застосувати до обвинуваченого запобіжний захід виключно у вигляді тримання під вартою, враховуючи імперативність норми ч. 6 ст. 176 КПК України.

Відтак, обвинуваченому ОСОБА_5 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 на теперішній час перебуває в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4», суд вважає доцільним вирішити питання про участь обвинуваченого у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Учасники судового провадження не висловили заперечень щодо проведення судового засідання режимі відеоконференції.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 336 КПК України, судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі: 1) неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин; 2) необхідності забезпечення безпеки осіб; 3) проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого; 4) необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження; 5) наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

Відповідно до ч. 2 ст. 336 КПК України, суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне здійснювати судове провадження в режимі відеоконференції.

На підставі викладеного, керуючись ст. 31, 35, 176, 177, 178, 183, 193, 194, 197, 314-316, 336, 369-372, 376, 395, 615 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Призначити у відкритому судовому засіданні судовий розгляд кримінального провадження №0002601 від 26.07.2022 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України на 18 вересня 2024 року о 15 год. 00 хв.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про розгляд кримінального провадження №0002601 від 26.07.2022 колегіально судом у складі трьох суддів - задовольнити.

Здійснювати розгляд кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002601 від 26.07.2022 щодо ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК, колегіально судом у складі трьох суддів.

Кримінальне провадження за № 0002601 від 26.07.2022 щодо ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК (справа № 226/1102/23; провадження 1-кп/932/536/24) передати до канцелярії суду для визначення колегіального складу суду в порядку ст. 35 КПК України.

Клопотання прокурора Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 09 листопада 2024 року включно.

Установити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання ОСОБА_5 під вартою є 09 листопада 2024 року включно.

На підставі ч. 4 ст. 183 КПК України - розмір застави не визначати.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт - відмовити.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про проведення судових засідань в режимі відеоконференції із ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4» в якій він утримується на час проведення судового розгляду задовольнити.

Доручити ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4» у справі (справа № 226/1102/23; провадження 1-кп/932/536/24), в якій розглядається кримінальне провадження № 0002601 від 26.07.2022 щодо ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК, в подальшому організувати участь обвинуваченого ОСОБА_5 у режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4»

Відповідальним за проведення дистанційного судового провадження посадовим особам ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4» забезпечити проведення відеоконференції на 18 вересня 2024 року о 15 год. 00 хв. за участі обвинуваченого ОСОБА_5 , під час трансляції з приміщення вказаної установи.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 на цілодобовий домашній арешт відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання копії.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5

Суддя ОСОБА_1