Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/264/24
провадження № 1-в/624/31/24
УХВАЛА

Іменем України

селище Кегичівка 14 жовтня 2024 року

Кегичівський районний суд Харківської області, у складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю т.в.о. секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши подання начальника Красноградського районного сектору №2 філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_4 , відносно якого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Красне, Кегичівського району Харківської області, українець, громадянин України, військовозобов`язаний, освіта середня-технічна, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей немає, працює різноробочим в ТОВ АФ «Сади України», інвалідом не являється, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- засудженого 10 травня 2024 року Кегичівським районним судом Харківської області за ч.2, ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням, згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 (один) рік,-

ВСТАНОВИВ:

До Кегичівського районного суду Харківської області надійшло подання Красноградського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області стосовно ОСОБА_6 про звільнення від відбування покарання.

Клопотання обґрунтоване тим, що 17 червня 2024 року до органу пробації надійшов вирок Кегичівського районного суду Харківської області від 10 травня 2024 року стосовно ОСОБА_5 . Вирок був прийнятий до виконання. 08 серпня 2024 набрав чинності Закон №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Цим законом внесені зміни до ст. 51 КУпАП, згідно з якими викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на 2024 рік становить 3028,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання, але судимість не знято і не погашено. На момент вчинення крадіжки ОСОБА_5 вартість викраденого майна відповідно до обвинувального вироку становила 607,51 грн, сума якого не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у 2024 році (3028,00 грн).

У судове засідання засуджений ОСОБА_5 , та представник Красноградського районного сектору №2 філії Державної установи "Центр пробації" у Харківській області не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про місце, дату та час повідомлялися належним чином, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, клопотання підтримали.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Враховуючи, що судом не визнавалася обов`язковою явка засудженого ОСОБА_5 та представника Красноградського районного сектору №2 філії Державної установи "Центр пробації" у Харківській області, суд вважає можливим розглянути подання без їх участі.

У судовому засіданні прокурор підтримав подання, просив його задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали подання, вважає його таким, що підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

08 серпня 2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон №3886-ІХ).

Законом №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 1 січня 2024 року становить 3028,00 грн, тобто неоподаткований мінімум доходів громадян становить 1514,00 грн на 2024 рік.

Таким чином два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 2024 рік становило 3028,00 грн.

Згідно вироку Кегичівського районного суду Харківської області від 10 травня 2024 року ОСОБА_5 було засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, де останній своїми протиправними діями 14 лютого 2024 року завдав матеріальну шкоду на загальну суму 607,51 грн, що станом на день вчинення крадіжки складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 3028,00 грн).

Відповідно до ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння

Згідно ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Це положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на цей час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_5 за вироком Кегичівського районного суду Харківської області від 10 травня 2024 року завдав матеріальну шкоду на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки майна, тобто вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караними на цей час, суд приходить до висновку про необхідність звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Подання задовольнити.

Засудженого ОСОБА_5 , згідно вироку Кегичівського районного суду Харківської області від 10 травня 2024 року за ч.2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням, згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 (один) рік - звільнити від відбування покарання, у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, відповідно положень Закону України № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Кегичівський районний суд Харківської області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1