Провадження №: 1-кп/752/1117/24
У Х В А Л А

Іменем України

21.10.2024 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши в приміщенні суду судовий розгляд кримінального провадження №0000801 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чорна, Старокостянтинівського району, Хмельницької області, громадянина України, є військовослужбовцем Збройних Сил України за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , про вчинення суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки ч. 5 ст. 407 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

на підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який неодноразово було продовжено та який триває.

03.02.2022 року ОСОБА_3 призвано на військову службу по мобілізації на особливий період. В подальшому ОСОБА_3 наказом командира військової частини НОМЕР_1 №11 від 23.04.2022 року зараховано до списків військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду стрільця 2 відділення 1 взводу 3 стрілецької роти вищевказаної військової частини. Надалі наказом командира військової частини НОМЕР_1 №178 від 28.09.2022 року старшого солдата ОСОБА_3 призначено на посаду снайпера 2 категорії відділення снайперів зенітно-ракето-артилерійського взводу роти вогневої підтримки військової частини.

В подальшому військовослужбовець старший солдат ОСОБА_3 11.04.2023 року о 09 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_3 , передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, умисно, без дозволу відповідних командирів (начальників), в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військової обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , після чого проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби по 21.06.2023 року, тобто до моменту виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

В порядку ст. 291 КПК України, в рамках кримінального провадження №0000801 до суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 407 КК України та додані до нього документи.

В ході судового розгляду захисник ОСОБА_3 заявив клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи, у зв`язку з тим, що на час інкримінованого діяння ОСОБА_3 після повернення з віськових дій під Харковом перебував на лікуванні в КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія», що викликало сумніви у його осудності, у зв`язку із чим ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 09.10.2023 року було призначено та проведено амбулаторну судово-психіатричну експертизу, згідно якої: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу, до якого відноситься діяння, в скоєнні якого він на даний час звинувачується, страждав на важкий депресивний епізод із психотичною симптоматикою (згідно з МХК-10: F32.3). За своїм психічним станом на той час він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_3 на даний час страждає на легкий депресивний епізод та за своїм психічним станом він не здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на даний час підекспертний потребує призначення примусового заходу медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги.

З урахуванням висновків експертизи, відповідно до ст. 362 КПК України, в судовому засіданні 08.03.2024 року судом було прийнято рішення про продовження розгляду кримінального провадження за правилами, встановленими главою 39 КПК України.

Провівши судовий розгляд справи в порядку, передбаченому ст. 512 КПК України, а саме перевіривши усі докази, надані стороною обвинувачення, суд прийшов до висновку, що суспільно-небезпечне діяння, яке інкримінується ОСОБА_3 , за обставин викладених в обвинувальному акті та ухвалі суду, а саме самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби) без поважних причин вчинене в умовах воєнного стану, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 22.05.2023 року, довідкою про самовільне залишення військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцем старшим солдатом ОСОБА_3 від 11.04.2023 року, доповіддю про самостійне залишення військової частини військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 від 11.04.2023 року, актом №121 службового розслідування від 05.05.2023 року, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 11.04.2023 року №136, витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.04.2022 року №11, витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.06.2022 року №65, витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.09.2022 року №178, витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.04.2023 року №104, витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.05.2023 року №153 та заявою командира військової частини НОМЕР_1 від 07.06.2023 року.

Наявні у справі інші документи, долучені стороною обвинувачення та досліджені судом, не є доказами на підтвердження чи спростування обставин, передбачених ст. 513 КПК України, а містять в собі дані процесуального характеру і мають значення для суду при визнанні допустимими тих чи інших доказів.

Крім цього, в судовому засіданні були досліджені матеріали, що характеризують особу ОСОБА_3 .

Враховуючи викладене, суд, допитавши ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до висновку про те, що час, місце, спосіб та інші обставини вчинення суспільно небезпечного діяння органом досудового розслідування встановлені правильно, тобто вказане суспільно небезпечне діяння дійсно мало місце.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив інкриміноване йому суспільно небезпечне діяння в стані неосудності, тобто коли не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, що виключає застосування до нього покарання.

В судовому засіданні прокурор просив вважати доведеним наявність суспільно небезпечного діяння та факт його вчинення ОСОБА_3 та просив застосувати відносно ОСОБА_3 примусовий захід медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги, згідно висновку експерта.

Особа, яка вчинила сусупільно небезпечне діяння - ОСОБА_3 в судовому засіданні вину визнав за ч. 5 ст. 407 КК України та повністю підтвердив обставини, викладені прокурором в обвинувальному акті.

Захисник ОСОБА_3 - ОСОБА_5 також вважав доведеним наявність суспільно небезпечного діяння та факт його вчинення ОСОБА_3 та просив застосувати відносно ОСОБА_3 примусовий захід медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Вислухавши думку прокурора, який просив суд застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги, захисника та ОСОБА_3 , які також просили суд застосувати примусові заходи медичного характеру, враховуючи характер та тяжкість захворювання, тяжкість вчиненого суспільно небезпечного діяння, дані, які вказані у висновку судово-психіатричного експерта № 14 ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» від 09.01.2024 року, суд вважає, що ОСОБА_3 потребує застосування примусового заходу медичного характеру, а саме застосування примусового заходу медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги.

Керуючись ст.ст. 19, 92-94 КК України, ст.ст. 503, 505, 512, 513 КПК України, суд

постановив:

застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чорна, Старокостянтинівського району, Хмельницької області, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки ч. 5 ст. 407 КК України, примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку в КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, 103.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 7 діб з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1