Дата документу 24.10.2024 Справа № 332/5880/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 332/5880/23 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/692/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянула 24 жовтня 2024 року в м.Запоріжжя в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за клопотанням прокурора Вознесенівської окружної прокурори міста Запоріжжя Запорізької області про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000251 від 29 червня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, у зв`язку із невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,

за участю прокурора ОСОБА_6 в режимі відеоконференції,

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

Потерпіла ОСОБА_7 звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Заводського районного суду м.Запоріжжя від 11 березня 2024 року, якою задоволено клопотання прокурора та кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000251 від 29 червня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, закрите у зв`язку із невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Своє рішення суд мотивував тим, що на теперішній час строки давності притягнення до кримінальної відповідальності минули, а особу, що вчинила кримінальне правопорушення, не встановлено, тому наявні підстави для закриття кримінального провадження.

В апеляційній скарзі потерпіла просить оскаржувану ухвалу скасувати та відмовити в задоволенні клопотання прокурора; зобов`язати органи досудового розслідування у строки, визначені КПК України, провести усі процесуальні дії за клопотанням потерпілої по справі ОСОБА_7 .

В обґрунтування своїх вимог потерпіла зазначає, що оскаржувану ухвалу необхідно скасувати, оскільки головуючим у справі не забезпечено рівність всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Крім того, належним чином не розглянута заява потерпілої щодо залучення представника за довіреністю.

Згідно з ухвалою суду, до Заводського районного суду м.Запоріжжя надійшло клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000251 від 29 червня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Клопотання обґрунтовано таким.

До відділення поліції №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення від ОСОБА_7 про те, що невстановлена особа, яка є представником ПАТ КБ «Приватбанк», скоїла щодо неї шахрайські дій, спричинивши їй матеріальну шкоду.

Відомості про вищевказане кримінальне правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000251 від 29 червня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Під час досудового розслідування кримінального правопорушення органом досудового розслідування допитано у якості потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримано документи та відомості від Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Національного банку України, АТ КБ «ПриватБанк», копію рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16 березня 2017 року по справі №332/4374/15-ц з копіями матеріалів цивільної справи, тощо.

Разом з цим, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 мала у користуванні банківську картку № НОМЕР_1 , видану АТ КБ «ПриватБанк» із встановленим на ній кредитним лімітом 20000,00 грн. Поряд із цим, ОСОБА_7 користувалась вказаною банківською карткою до 17 грудня 2014 року включно, у зв`язку з чим у останньої виникла певна заборгованість за цивільно-правовими договорами з АТ КБ «ПриватБанк». Оскільки перевірка розрахунку заборгованості за договором, укладеним між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_7 не відноситься до компетенції органу досудового розслідування, а її стягнення та перевірка обґрунтованості такого розрахунку здійснюється відповідно до ЦК України та ЦПК України, останні в межах досудового розслідування цього кримінального провадження не перевірялись, адже це є виключною юрисдикцією загальних судів.

Окрім того, з показань ОСОБА_7 убачається, що кримінальне правопорушення вчинено щодо неї приблизно в літку 2015 року, однак аналіз матеріалів кримінального провадження свідчить про те, що ОСОБА_7 активно використовувала банківську картку з 2012 року і вже на той час мала заборгованість за кредитним лімітом, у зв`язку з чим останній щомісячно нараховувались відсотки за користування кредитним лімітом, відсотки на залишок боргу за кредитним лімітом, відсотки за прострочений кредит, тощо. Крім того, органом досудового розслідування не встановлено збільшення розміру заборгованості ОСОБА_7 перед АТ КБ «ПриватБанк» в період літа 2015 року.

Згідно із п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Санкцією ч.1 ст.190 КК України, передбачено покарання у вигляді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або громадських робіт строком від двохсот до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років.

Отже, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України, є кримінальним проступком.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

З моменту вчинення кримінального правопорушення до теперішнього часу минуло більше ніж три роки, у зв`язку з чим закінчився відповідний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного, враховуючи те, що в ході досудового розслідування проведені всі можливі та необхідні слідчі ( розшукові) дії, направлені на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, однак з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло більше, ніж три роки, і таким злочином, закінчився строк притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, на теперішній час є достатні підстави для закриття кримінального провадження на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Таким чином, прокурор просить закрити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000251 від 29 червня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України., у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

06 лютого 2024 року через канцелярію суду від потерпілої ОСОБА_7 надійшло клопотання про долучення до матеріалів судового провадження у якості доказів, які підтверджують неналежне виконання працівниками прокуратури та поліції службових обов`язків.

У судовому засіданні прокурор Вознесенівської окружної прокурори міста Запоріжжя Запорізької області підтримав клопотання, просив його задовольнити та закрити кримінальне провадження.

Потерпіла ОСОБА_7 проти задоволення клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокурори міста Запоріжжя Запорізької області про закриття кримінального провадження заперечувала з підстав неналежного виконання працівниками прокуратури та поліції службових обов`язків.

Заслухавши доповідь судді; потерпілу та її представника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, яка вважала, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню частково , з таких підстав.

Згідно з вимогами ч.3 ст.370 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції вказаним вимогам кримінального процесуального законодавства відповідає не в повній мірі, з огляду на таке.

Відповідно до вимог п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, прокурор звернувся до суду з клопотанням, у якому просив закрити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000251 від 29 червня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

До клопотання додано витяг з ЄРДР за №0000251 від 29 червня 2021 року, копії матеріалів дізнання, з яких убачається, що у провадженні слідчого відділення поліції №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області перебувало кримінальне провадження за №000251 від 29 червня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

В ході досудового розслідування здійснено певні слідчі та процесуальні дії: допитано у якості потерпілої ОСОБА_7 , отримано документи від Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Національного банку України, АТ КБ «ПриватБанк», копію рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16 березня 2017 року по справі №332/4374/15-ц з копіями матеріалів цивільної справи.

За наслідками досудового розслідування прокурор звернувся з вищевказаним клопотанням, вказавши в ньому окрім іншого про те, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 мала у користуванні банківську картку № НОМЕР_1 , видану АТ КБ «ПриватБанк», із встановленим на ній кредитним лімітом 20000,00 грн. Поряд із цим, ОСОБА_7 користувалась вказаною банківською карткою до 17 грудня 2014 року включно, у зв`язку з чим у останньої виникла певна заборгованість за цивільно-правовими договорами з АТ КБ «ПриватБанк».

Разом з цим, з наявних матеріалів убачається, що доводи потерпілої щодо обставин провадження не перевірені належним чином.

Зокрема, потерпіла у своїх показаннях зазначала, що приблизно влітку 2015 року вона як клієнт АТ КБ «ПриватБанк» звернулась з питанням, що в неї закінчився строк дії картки, на яку вона раніше отримувала заробітну плату. Номера картки у неї не залишилось. На заміну їй запропонували оформити картку «Універсальна», номера карти та рахунку у неї немає. Після чого, працівник банку пояснив їй, що її необхідно активувати в банкоматі. Вона пояснила, що не розуміє як це робиться, та він запропонував їй свою допомогу. Заходячись у відділенні банку АТ КБ «ПриватБанк» по вул. Тенісна, вони з працівником банку пішли до банкомату. Як тільки працівник банку спробував активувати картку «Універсальна», банкомат цю дію не виконав та картка не повернулась. В той же день їй видали пам`ятку з номерами телефонів, по яким можливо було звернутись з метою вилучення карти з банкомату та подальшого повернення їй карти. Вона телефонувала за номерами, ходила по відділенням, але нічого не добилась. Після чого, через два місяці їй з банку АТ КБ «ПриватБанк» почали надходити повідомлення про те, що вона являється боржником цього банку та зобов`язана погашати борг в розмірі 52344 гривень. Потерпіла стверджувала, що будь-яких кредитів в зазначеному банку вона не брала, після того, як карту «з`їв» банкомат, інших карток вона не оформляла в банку. Звідки міг з`явитися борг, вона не розуміє, однак, підозрює недобросовісних працівників банку, які могли скористатися її особистими даними.

При апеляційному розгляді потерпіла ОСОБА_7 доповнила, що в м.Мелітополі, де нібито знімались з банкомату грошові кошти, вона ніколи не перебувала. Згоди на отримання кредитного ліміту також не надавала.

З матеріалів провадження убачається, що органом досудового отримано з АТ КБ «ПриватБанк» відомості про рух грошових коштів та здійснення транзакцій по кредитній лінії.

Проте, з матеріалів провадження неможливо встановити, чи дійсно саме ОСОБА_7 здійснювала операції з банківською карткою. Відповідні відеозаписи з камер спостереження, встановлені на банкоматах АТ КБ «ПриватБанк», в матеріалах провадження відсутні.

Також, є слушними доводи представника потерпілої стосовно того, що органом досудового розслідування не встановлено особу представника АТ КБ «ПриватБанк», яка оформлювала та видавала банківську картку ОСОБА_7 .

На думку колегії суддів, вказані обставини є суттєвими та їх з`ясування необхідне для всебічного, повного та неупередженого дослідження й оцінки органом досудового розслідування всіх обставин кримінального провадження.

Таким чином, колегія суддів вважає клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №000251 від 29 червня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, є передчасним, оскільки за змістом положень кримінального процесуального законодавства, в т.ч. і ст.284 КПК України, прийняття рішення про закриття провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин, що мають значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення, чого в цьому випадку органом досудового розслідування здійснено не було.

Окрім того, саме клопотання є суперечливим за змістом, оскільки прокурор просить закрити кримінальне провадження через не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, проте, за змістом мотивувальної частини клопотання, органом досудового розслідування не встановлено взагалі ознак кримінального правопорушення.

Оскільки суд першої інстанції на викладене уваги не звернув, оскаржувана ухвала суду не може бути визнана законною та обґрунтованою, тому на підставі ст.ст.407, 409 КПК України підлягає скасуванню, а в задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №000251 від 29 червня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, слід відмовити.

Вимоги потерпілої в апеляційній скарзі про зобов`язання органу досудового розслідування вчинити певні слідчі дії, задоволенню не підлягають, оскільки вчинення таких дій виходить за межі повноважень апеляційного суду.

Враховуючи викладене, подана апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.404-405, 407, 409 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Заводського районного суду м.Запоріжжя від 11 березня 2024 року, якою задоволено клопотання прокурора та кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000251 від 29 червня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, закрите у зв`язку із невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, скасувати, відмовити в задоволенні клопотання.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4