КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 30 вересня 2024 року апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 червня 2024 року,

за участі:

в режимі відеоконференцзв' язку прокурора ОСОБА_7

представника власника майна адвоката ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу 4 управління досудового слідування ГСУ СБ України ОСОБА_9 , погоджене з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчуження та розпорядження, а саме на: транспортний засіб марки Tesla Model Y, кузов НОМЕР_1 , 12 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 ; земельні ділянки з наступними кадастровими номерами: :01:001:0136 та 23082201:01:001:0137. Розмір частки: 1/1 Власники: ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 230 Тип об`єкта: житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості: Так Опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 60.7, житлова площа (кв.м): 14.4, Опис: житловий будинок літ. А-1, з господарськими будівлями І спорудами: літня кухня літ. Б, гараж літ. Г, сарай літ. В, погріб вхідний літ. П, сарай літ. Д, сарай літ. Е, вбиральня літ. Ж, хвіртка №1, огорожа №3, ворота горожі №2 Адреса: АДРЕСА_1 Номер об`єкта в РПВН: 34058788 Розмір частки: 1/1 Власники: ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: Тип об`єкта: квартира, об`єкт житлової нерухомості: Так Опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 83.3, житлова площа (кв.м): 50.3, Опис: складається з трьох жилих кімнат адреса: АДРЕСА_2 Розмір частки: 1 Власники: ОСОБА_5 , -реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , без заборони використання житлового приміщення особами, які на законних підставах у ньому проживають.

Заборонено Міністерству юстиції України та його територіальним органам, -нотаріусам, акредитованим суб`єктам, Державній реєстраційній службі України, Державній службі України з питань праці, сервісним центрам МВС України, іншим органам державної влади здійснювати державну реєстрацію змін (інші дії), пов`язаних зі зміною корпоративних прав (часток) у статутному капіталі зазначених юридичних (фізичних) осіб, а також здійснювати державну реєстрацію мін (інші дії), пов`язаних зі зміною власників усього зазначеного нерухомого та рухомого майна.

У задоволенні інших вимог клопотання відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник власника майна ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на транспортний засіб марки Tesla Model Y, кузов НОМЕР_1 , 12 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 ; земельні ділянки з наступними кадастровими номерами: :01:001:0136 та 23082201:01:001:0137; житловий будинок загальною площею 60, 7 кв. м. розташований у АДРЕСА_1 ; квартиру загальною площею (кв.м): 83,3, житлова площа (кв.м.): 50.3, складається з трьох жилих кімнат, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Вважає оскаржувану ухвалу необгрунтованною, через порушення норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_10 з 13 вересня 1997 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_11 , а відтак на всі об`єкти нерухомого майна розповсюджується режим спільної власності. Відтак, на частку, що належить іншому з подружжя не може бути накладено арешт з метою забезпечення конфіскації майна.

Зауважує, що ОСОБА_12 не є підозрюваною у кримінальному провадженні, а її майно не може підлягати спеціальній конфіскації.

Крім того, через накладений арешт ОСОБА_12 позбавлена права на вільне володіння майном.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна, який просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені апелянтом доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів судового провадження, 1 відділом 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 22 вересня 2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000962 за підозрою, у тому числі ОСОБА_5 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

11 червня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

17 червня 2024 року старший слідчий в ОВС 1 відділу 4 управління досудового слідування ГСУ СБ України ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт належного ОСОБА_5 рухомого та нерухомого майна.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21 червня 2024 року клопотання задоволено частково.

З таким рішенням слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.132,167,170,171,172,173 КПК Україниі бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Чинний кримінальний процесуальний закон покладає на орган досудового розслідування обов`язок вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 170 КПК України), який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення права відчуження, розпорядження та/або користування майном, у тому числі для можливої конфіскації майна.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частиною другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати в тому числі: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених в тому числі й п.п. 1, 3 ч. 2 ст.170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000962, про накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні слідчого, слідчий суддя дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що з метою забезпечення можливої конфіскації майна, вбачається наявність правових підстав для його арешту.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження 11 червня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, санкція якого передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

З матеріалів судового провадження, вбачається, що зазначені обставини підозри ОСОБА_5 , могли мати місце і підтверджувалися на час постановлення оскаржуваної ухвали достатньою сукупністю даних та доказами. Тобто існували обґрунтовані підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Оскільки під час досудового розслідування у кримінальному провадженні не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, слідчий суддя обґрунтовано визначив, що причетність ОСОБА_5 до скоєного кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього такого обмежувального заходу, як арешт майна.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя дотримався вимог статей 132,170,172,173 КПК України, перевірено при цьому наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, наявність ризиків та доведеність обставин, передбачених ст.ст. 132, 170 КПК України, таким чином, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст. 173 КПК України повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.

Крім того, у судовому засіданні апеляційної інстанції захисником долучено копію вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 09 вересня 2024 року, яким затверджено угоду про визнання винуватості та визнано ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України (а.с.39-50, т. 2).

З урахуванням наведеного, із закінченням стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000962 від 22.09.2023 припиняється і судовий контроль, що здійснюється на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Разом тим, відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку. Питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням), зокрема, засудженого та його захисника (ч. 1 ст. 539 КПК України), а з урахуванням вимог п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України таке клопотання подається саме до суду, який ухвалив вирок.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 червня 2024 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15

Єдиний унікальний № 761/22242/24 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_16

Провадження № 11сс/824/5216/2024 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК