печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року Печерський районний суд міста Києва в складі:

Слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві кримінальне провадження, за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про накаладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0001639 від 05.07.2024р,-

ВСТАНОВИВ:

16.07.2024 року до провадження Печерського районого суду міста Києва надійшлли матеріали клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0001639 від 05.07.2024р. на квартиру АДРЕСА_1 та заборонити будь-яким особам відчужувати його та будь-яким чином розпоряджатися ним.

Представник потерпілої ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, подали до суду заяву про розгляд справи у відсутність та просили задовльнити з підстав викладених в ньому. Прокурор в судове засідання не зявився, подав до суду клопотання про розгляд справи у відсутність та поклався на розсуд суду.

В обгрунтування клопотання вказують, що 23.04.2020р. ОСОБА_5 звернувся до Печерського районного суду м. Києва та просив поділити як майно подружжя квартиру АДРЕСА_2 , квартиру АДРЕСА_3 по АДРЕСА_4 та машиномісце №8 в АДРЕСА_4 .

18.10.2022р. Печерським районним судом м. Києва у справі 757/19682/18-ц було ухвалено рішення, яким у задоволенні позову вказаного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя було відмовлено.

13.06.2023р. вказане судове рішення було залишено без змін постановою Київського апеляційного суду.

16.11.2023р. Касаційним цивільним судом було винесено постанову, якою вказані судові рішення були скасовані і справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

28.02.2024р. Київським апеляційним судом було винесено постанову, якою було скасовано рішення суду першої інстанції та частково задоволено позов - було визнано за ОСОБА_5 право власності на квартиру АДРЕСА_1 та паркомісце АДРЕСА_5 .

01.04.2024р. на вказане судове рішення було подано до Касаційного цивільного суду касаційну скаргу.

05.04.2024р. Касаційним цивільним судом було винесено ухвалу, якою було зупинено виконання постанови Київського апеляційного суду від 28.02.2024р.

Не дивлячись на вказане судове рішення, знаючи про нього та усвідомлюючи його наслідки, розуміючи, що може бути невиконання судового рішення та порушення законодавства, ОСОБА_5 звернувся до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 з заявою про реєстрацію за собою права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

09.04.2024р. після цієї заяви, зазначений приватний нотаріус знаючи про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 28.02.2024р., маючи змогу та обов?язок перевірити стан судового розгляду у відкритих державних реєстрах, провела державну реєстрацію на квартиру, спір щодо якої ще не був вирішений та зареєструвала її за ОСОБА_5 в реєстрі речових прав на нерухоме майно, при тому як до цього квартира належала заявнику - ОСОБА_4 . За вказаними фактами Печерським УП ГУНП у м. Києві було відкрито кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0001639 від 05.07.2024р. за фактом незаконного заволодіння квартирою заявника, а саме квартирою АДРЕСА_1 . Вказана квартира визнана речовим доказом, а відтак існує необхідність в накладення арешту на цю квартиру з метою унеможливлення її відчуження. Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку. Відповідно до положень ст.131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою суду права на відчуження, розпорядження та/абокористування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Згідно з ч.6 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно обвинуваченого за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

За приписами ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: правову підставу для арешту майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для обвинуваченого.

Враховуючи те, що у кримінальному провадженні не застосування арешту може призвести до приховування чи відчуження майна, щодо якого ставиться питання про накладення арешту, беручи до уваги розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, виходячи із розумності та співмірності обмеження права власності в результаті накладення арешту на вказане майно, суд прийшов до переконання, що клопотання про арешт майна на вказану квартиру, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню

Також при розгляді даного клопотання необхідно застосувати і виключні випадки арешту майна, передбачені ч.2 та ч.3 ст.170 КПК України, а саме: з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди та випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (речовий доказ). Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону. В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків. Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя, дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про накладення арешту, оскільки квартира АДРЕСА_1 визнана речовим доказом відповідно до постанови слідчого від 11.07.2024 року у кримінальному провадженні, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Керуючись статтями 170-173, 175, 369-372 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про накаладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0001639 від 05.07.2024р - задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0001639 від 05.07.2024р. на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності по Договору купівлі - продажу від 04.04.2010 року ОСОБА_4 та заборонити будь-яким особам відчужувати його.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення, може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1