Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2924/24
Провадження № 1-кп/553/834/2024
У Х В А Л А

Іменем України

27.11.2024м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів: ОСОБА_4 ,

законного представника: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції клопотання про застосування до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Мачухи, Полтавського району, Полтавської області, який має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштований, який є особою з обмеженими можливостями, не одружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, 25.02.2013 Київським районним судом м. Полтави застосовано примусові заходи медичного характеру, примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000160 від 07.08.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Ленінського районного суду м. Полтави внесене згадане клопотання про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку у кримінальному провадженні № 0000160 від 07.08.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 309 КК України.

В ході судового розгляду встановлено, що в травні 2024 року у невстановлений досудовим слідством точний день та час, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Полтава, вул. Небесної Сотні, поблизу зупинки громадського транспорту «Мелькомбінат» знайшов пенсійне посвідчення серія НОМЕР_1 видане Пенсійним фондом України 29.09.2022 р., на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У подальшому ОСОБА_4 , перебуваючи вдома за адресою АДРЕСА_1 , достовірно знаючи, що він не отримував пенсійне посвідчення серія НОМЕР_1 видане Пенсійним фондом України 29.09.2022 р., вніс зміни першопочаткового змісту, які виражені у закритті первинного зображення погрудно-сфотографованої особи чоловічої статі 40-45 років на вигляд, фотокарткою із кольоровим зображенням, особи чоловічої статі 40-45 років на вигляд, яка приклеєна до бланку документу та в подальшому вкрита, разом із бланком та захисною плівкою, прозорою липкою стрічкою, та таким чином підробив пенсійне посвідчення серія НОМЕР_1 виданого на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Пенсійним фондом України 29.09.2022 р., тим самим підробив його з метою його подальшого використання.

У подальшому 12.08.2024 о 13 год. 06 хв. ОСОБА_4 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , добровільно видав працівникам поліції підроблене пенсійне посвідчення серія НОМЕР_1 видане Пенсійним фондом України 29.09.2022 р. із вклеєною власною фотокарткою.

Таким чином, ОСОБА_4 , своїми діями, які виразились в підробленні пенсійного посвідчення, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, обґрунтовано обвинувачується у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , 06.08.2024 року близько 16:45 год., знайшов неподалік будинку за адресою АДРЕСА_3 , згорток з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP, яку ідентифікував як таку внаслідок наявності досвіду періодичного вживання зазначеної психотропної речовини. ОСОБА_4 забрав згорток та зберігав його, для власного вживання без мети збуту, тим самим вчинив дії щодо незаконного придбання психотропної речовини без мети збуту.

У подальшому, 06.08.2024 близько 17:48 год., ОСОБА_4 , добровільно видав працівникам поліції особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, масою 0,396 г, що відповідно до Таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої наказом МОЗ України від 01.08.2000 № 188 (зі змінами), перевищує невеликі розміри, яку незаконно зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту.

Внесене клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 на час проведення судово-психіатричної експертизи виявляв ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді шизоафективного розладу змішаний тип, ускладнений психічними і поведінковими розладами, внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності і страждав ним в період часу, що відноситься до інкримінованих протиправних діянь, що позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованих протиправних діянь і позбавляє здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час. ОСОБА_4 за своїм психічним станом потребує застосування примусових заходів медичного характеру, не пов`язаних з госпіталізацією до закладу з надання психіатричної допомоги.

В судовому засіданні прокурор наполягала на застосуванні стосовно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру.

Захисник особи, у відношенні якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, сам ОСОБА_4 та його законний представник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечень не мали.

Безпосередньо дослідивши докази подані під час судового розгляду, оцінюючи їх в сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку, заслухавши пояснення особи, стосовно якої скеровано клопотання та інших учасників судового провадження, перевіривши їх доводи, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про застосування щодо ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Наявність у діях ОСОБА_4 ознак інкримінованих суспільно-небезпечних діянь повністю та об`єктивно доводиться приєднаними до справи наступними доказами, що досліджені, оголошені та перевірені в ході судового розгляду, зокрема: протоколом огляду місця події за адресою АДРЕСА_4 від 06.08.2024; протоколом огляду цифрового носія та перегляду інформації котра міститься на ньому від 08.08.2024; висновком судової експертизи № СЕ-19/117-24/13697 НЗПРАП від 09.08.2024; протоколом огляду місця події за адресою АДРЕСА_2 від 12.08.2024; протоколом огляду цифрового носія та перегляду інформації котра міститься на ньому від 21.08.2024; протоколом огляду цифрового носія та перегляду інформації котра міститься на ньому від 21.08.2024; висновком судової експертизи № СЕ-19/117-24/13931 ДД від 15.08.2024; актом судово-психіатричного експерта № 456 від 26.08.2024; речовими доказами.

У відповідності до Акту судово-психіатричної експертизи № 456 від 26.08.2024 ОСОБА_4 на даний час страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді шизоафективного розладу змішаний тип, ускладнений психічними і поведінковими розладами, внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності і страждав ним в період часу, що відноситься до інкримінованих протиправних діянь, що позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованих протиправних діянь і позбавляє здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час. ОСОБА_4 за своїм психічним станом потребує застосування примусових заходів медичного характеру, не пов`язаних з госпіталізацією до закладу з надання психіатричної допомоги.

Зазначений акт не викликає у суду сумнівів про те, що особа страждає на психічну хворобу, яка зумовлює її неосудність і викликає потребу в застосуванні щодо неї примусових заходів медичного характеру вказаних у висновку.

При цьому, суд враховує дані про особу ОСОБА_4 , у відношенні якого раніше застосовувались примусові заходи медичного характеру (25.02.2013 Київським районним судом м. Полтави), має зареєстроване місце проживання, є особою з обмеженими можливостями.

Згідно з ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

За змістом ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до ч. 1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що: особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Згідно із ч. 2 ст. 9 Закону України «Про Основи законодавства України про охорону здоров`я», застосування запобіжних заходів до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, примусових заходів медичного характеру стосовно осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння, примусового лікування до осіб, які вчинили кримінальні правопорушення та мають хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб, обмеження прав інших громадян у вигляді примусового лікування, примусової госпіталізації або у зв`язку із встановленням карантину допускаються виключно з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами.

За рішенням суду застосовуються такі примусові заходи медичного характеру як, зокрема, надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Згідно із ст. 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: 1) які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння; 2) які вчинили у стані обмеженої осудності кримінальні правопорушення; 3) які вчинили кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати, зокрема, примусовий захід медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КК України надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності по справі обґрунтованого висновку експертів - психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність, викликають потребу в застосування щодо неї таких заходів. Для об`єктивної оцінки ступеню небезпечності хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів, психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім з урахуванням висновків експертів та характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру.

Крім того, суд також враховує те, що невжиття до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру, може зумовити заподіяння неминучої шкоди цій особі або іншим особам.

Відповідно до ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

З врахуванням викладеного, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. В такому разі, суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строку, на який ці заходи призначені.

Питання щодо стягнення процесуальних витрат з особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, розгляду не підлягає відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід до особи, стосовно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру не застосувався.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 369-372, 512, 513 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Мачухи, Полтавського району, Полтавської області, який має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштований, який є особою з обмеженими можливостями, не одружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, 25.02.2013 Київським районним судом м. Полтави застосовано примусові заходи медичного характеру, примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Речові докази:

диск CD-R - залишити у матеріалах кримінального провадження;

пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 , заповнене на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - залишити у матеріалах кримінального провадження;

особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, масою 0,396 г - знищити.

Процесуальні витрати віднести на рахунок держави.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1