Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1142/16-к
Провадження № 1-кп/935/46/24
У Х В А Л А

19 серпня 2024 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Коростишеві обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000453 від 21.06.2016 стосовно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

установив:

У провадженні Коростишівського районного суду Житомирської області перебуває зазначене кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічну пору доби з огляду на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Так, враховуючи тяжкість злочину, вчинення якого інкримінується обвинуваченому, міру покарання за нього, що передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, існує ризик переховування обвинуваченого від суду та можливість вчинення останнім інших кримінальних правопорушень. Крім того, оскільки потерпіла та свідки, які є близькими знайомими обвинуваченого, проживають в одному населеному пункті з останнім, прокурор не виключає можливості незаконного впливу з боку обвинуваченого на потерпілу та свідків. Просить клопотання задовольнити та обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічну пору доби.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник заперечили проти клопотання прокурора, вважають, що підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відсутні.

Потерпіла, представник потерпілої підтримали клопотання прокурора.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов такого висновку.

Згідно положень ч.ч.1,2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається у порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, згідно вимог ст. 178 КПК України , крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення або зменшення ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Обмеження конституційного права на свободу та особисту недоторканість має здійснюватись з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000) запобіжні заходи що суттєво обмежують право особи на свободу пересування Суд вважає такими, що є необхідними у демократичному суспільстві за умови, що їхньою метою було попередження злочинів. У своєму рішенні у справі «Москаленко проти України» від 20.05.2010 (п.36) Суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

З урахуванням наведеного, з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, вчинення якого інкримінується обвинуваченому, міру покарання, що може бути застосована до останнього у разі визнання його винуватим, зокрема, позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, оскільки учасники кримінального провадження, зокрема: потерпіла, обвинувачений та свідки проживають в одному населеному пункті, це створює високу ймовірність неправомірного впливу на потерпілу та свідків з боку обвинуваченого, враховуючи при цьому положення ч.4 ст.95 КПК України, адже судовий розгляд триває, а тому усі учасники судового провадження не допитані, докази з боку обвинувачення та захисту не досліджені, суд дійшов висновку про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які вказує прокурор, та вважає за необхідне обрати стосовно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із визначенням відповідних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, оскільки саме такий запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 181, 331 КПК України, ст.29 Конституції України, суд , -

постановив:

Клопотання прокурора Коростишівської окружної прокуратури Житомирської області задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби строком на 2 (два) місяці, зобов`язавши обвинуваченого прибувати за кожної вимогою до Коростишівського районного суду Житомирської області.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) Заборонити залишати місце свого проживання/реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 в період доби з 22 години до 06 години наступного дня.

2) Не відлучатися за межі населеного пункту де він проживає: АДРЕСА_2 без дозволу прокурора або суду.

3) Повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Дія ухвали закінчується 19 жовтня 2024 року.

Виконання ухвали суду покласти на ВП №2 Житомирського РУП ГУНП у Житомирській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1