Справа № 359/7012/24
Провадження № 1-кп/359/572/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2024 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною фіксацією об`єднані кримінальні провадження: № 0001216, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.06.2024 року та № 0001461, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.07.2024 року, що надійшли до суду з обвинувальними актами, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 343 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 343 КК України, за таких обставин.

Так, 04.06.2024 року близько 12:00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік житлового будинку АДРЕСА_2 , де у останнього виник злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_2 , де віднайшов та в подальшому викрав велосипед марки «Formula Acid 1.0», номер рами «OPS-FR-20-050», червоного кольору.

У подальшому ОСОБА_5 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 (відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 3204/24 від 25.06.2024) матеріальну шкоду на суму 6700 грн. 57 коп.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, 01.01.2023 року близько 22:40 год. поліцейський взводу № 2 роти АДРЕСА_3 (далі по тексту працівник поліції) ОСОБА_8 та інспектор взводу № 1 роти АДРЕСА_3 (далі по тексту працівник поліції) ОСОБА_9 , будучи одягнуті в формений одяг працівників поліції, перебували в наряді пішого патрулю із зоною обслуговування АДРЕСА_2 .

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях. Так, працівники поліції як піший патруль прибули до магазину ТОВ «Фора», розташованого за адресою: м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 60, де виявили ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння.

Від працівників магазину ТОВ «Фора» працівники поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_9 дізнались, що персонал магазину підозрюють ОСОБА_10 та ОСОБА_5 в крадіжці спиртних напоїв із стелажів магазину.

Після того як працівники поліції підійшли до ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , останні почали поводити себе зухвало, на запитання не відповідали та намагалися ввести їх в оману.

В подальшому, коли працівники поліції з`ясовували обставини вчиненого кримінального правопорушення, ОСОБА_10 не вірно зрозумівши дії ОСОБА_5 накинувся на нього та вчинив бійку.

У зв`язку з чим, на підставі ст. 45 ЗУ «Про Національну поліцію», для затримання особи та припинення правопорушення, інспектор взводу № 1 роти № 3 БПП у м. Борисполі УПП в Київській області ОСОБА_9 разом із працівниками Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області, які в цей час також перебували на місці події, а саме слідчий СВ ОСОБА_11 та о/у ВКП ОСОБА_12 застосував до ОСОБА_10 спеціальний засіб кайданки.

В подальшому ОСОБА_5 , реалізуючи свій кримінальний протиправний намір, направлений на перешкоджання працівникам поліції виконувати службові обов`язки, підійшов до ОСОБА_9 , де схватив його за праву руку, намагаючись відтягнути від ОСОБА_10 , але не отримавши очікуваного результату, відійшов від них, зайшов за касову зону та з торгівельної полиці взяв металевий шампур та вже повернувшись, тримаючи вказаний вище предмет в руці, підійшов до працівників поліції, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , почав розмахувати ним, таким чином здійснював вплив на працівників правоохоронних органів з метою перешкоджання працівникам поліції припинити протиправні дії ОСОБА_10 .

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у впливі у будь якій формі на працівника правоохоронного органу, з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків, ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 343 КК України.

Доказами вчинення указаних кримінальних правопорушень, є особисті показання ОСОБА_5 , надані ним в судовому засіданні.

З урахуванням позиції обвинуваченого, та думки захисника та прокурорів, суд в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження обставин вчинення ОСОБА_5 , інкримінованих кримінальних правопорушень, крім допиту обвинуваченого та дослідження документів, що характеризують особу обвинуваченого, зважаючи на те, що учасниками судового провадження обставини кримінального правопорушення не оспорювались. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні, інкримінованих кримінальних правопорушень, визнав повністю, щиро розкаявся, фактичні обставини не оспорював та у судовому засіданні показав обставини вчинення кримінальних правопорушень, які відповідали зазначеним в обвинувальному акті та пред`явленому обвинуваченні.

Так, ОСОБА_5 повністю підтвердив обставини, вчинених кримінальних правопорушень, відповідно до викладеного в обвинувальному акті, та показав, що десь на початку червня 2024 року близько 12:00 год. він проходив повз житловий будинку АДРЕСА_2 , де побачив велосипед марки «Formula Acid 1.0», червоного кольору. Переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, він викрав цей велосипед, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 01.01.2023 року він разом зі своїм знайомим ОСОБА_10 перебували у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому за адресою: АДРЕСА_4 , де до них підійшли працівники поліції, і почали звинувачувати у вчиненні крадіжки з цього магазина. Вони перебували в стані алкогольного сп`яніння, а тому на ці звинувачення з боку працівників поліції відреагували у зухвалій формі, не відповідаючи на жодні їхні запитання. Потім працівники поліції затримали ОСОБА_10 , одягнувши на нього кайданки. Побачивши, на його думку, такі неправомірні дії з боку працівників поліції щодо ОСОБА_10 , він хотів перешкодити останнім виконувати службові обов`язки, а тому підійшов до одного із працівників поліції, схопив його за руку та намагався його відтягнути від ОСОБА_10 . Однак такі його дії не допомогли і ОСОБА_10 не відпустили. Тому він пішов за касову зону, де з торговельної полиці взяв металевий шампур, та повернувшись назад, тримаючи вказаний шампур в руці, підійшов до працівників поліції та почав ним розмахувати перед останніми, таким чином здійснюючи вплив на них з метою перешкоджання працівникам поліції затримати ОСОБА_10 .

Також обвинувачений зазначив, що у скоєному він щиро розкаюється та завіряв суд, що більше не порушуватиме закон в майбутньому. Він зробив відповідні висновки та дуже сильно жалкує, що так вчинив. Тому просив суд суворо його не карати та надати йому можливість виправитись.

У суду не викликає сумнівів добровільність та істинність позиції обвинуваченого ОСОБА_5 щодо дачі ним показань з приводу обвинувачення, оскільки його показання достовірні і послідовні, та знаходять своє відображення в рамках пред`явленого йому обвинувачення.

Також судом досліджено докази обвинувачення, що характеризують особу обвинуваченого, процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні.

Інші докази судом не досліджувались, зважаючи на позицію учасників судового провадження.

При встановлених обставинах, аналізуючи в сукупності надані прокурором та перевірені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень у судовому засіданні доведена повністю і досліджених доказів достатньо для визнання ОСОБА_5 винним, зважаючи на надані ним показання в ході судового розгляду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано:

- за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану;

- за ч. 1 ст. 343 КК України, як вплив у будь якій формі на працівника правоохоронного органу з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків.

Таку кваліфікацію дій обвинуваченого суд вважає правильною.

Так, майно, яким заволодів обвинувачений, було для нього чужим, адже не перебувало в його власності чи законному володінні. ОСОБА_5 не мав на нього жодного права, цим майном він заволодів у спосіб, який заборонений законом. Це означає, що заволодіння майном відбулось протиправно. Викрадення майна здійснювалось обвинуваченим у відсутності потерпілого та інших осіб. За цією ознакою воно є таємним та визначається як крадіжка. ОСОБА_5 досяг віку, з якого наступає кримінальна відповідальність за вчинення крадіжки. Його дії характеризуються умислом та корисливою метою. Зокрема, обвинувачений усвідомлював, що майно, яким він протиправно заволодів, було для нього чужим, і він не мав права на нього. Викрадання цього майна здійснювалось всупереч волі потерпілого, але незважаючи на це, ОСОБА_5 бажав ним заволодіти. Корисливий мотив обвинуваченого полягав у тому, що при вчиненні кримінального правопорушення він прагнув обернути чуже майно на свою користь. В результаті цих діянь він одержав фактичну можливість володіти, користуватись та розпоряджатись викраденим майном, тоді як потерпілий такої можливості був позбавлений. Таким чином, вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення є закінченим.

Кримінально-правова кваліфікація дій ОСОБА_5 із інкримінуванням ознаки, що кваліфікує злочин, "в умовах воєнного стану", є правильною, враховуючи, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2402-IX) у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції РНБО, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, ЗУ "Про правовий режим воєнного стану", в Україні введений воєнний стан із 05:30 24.02.2022 на 30 діб. Надалі цей строк був неодноразово продовжений Законами України й продовжує діяти станом на час ухвалення цього вироку.

Водночас, у зв`язку із закриттям кримінальних проваджень № 0002556 від 18.11.2023 року, № 0000501 від 19.02.2024 року, № 0000147 від 24.01.2023 року, щодо ОСОБА_5 , на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України за епізодами крадіжок, які передували вчиненню крадіжки велосипеда 04.06.2024, згідно ухвали суду від 11.09.2024 року, а також закриття цього кримінального провадження, у частині пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, згідно ухвали суду від 11.09.2024 року, суд вважає за необхідне виключити з обвинувачення ОСОБА_5 за епізодом викрадення велосипеда ОСОБА_7 таку кваліфікуючу ознаку як повторність.

Відповідно до ст. 343 КК України під втручанням слід розуміти конкретні дії, спрямовані на перешкоду у виконанні працівниками правоохоронних органів службових обов`язків або на досягнення прийняття неправомірного рішення. Вплив може проявлятися в умовлянні, шантажуванні потерпілого, погрозі відмовити у наданні законних благ, а також у будь якій іншій формі.

Так, ОСОБА_5 усвідомлював, що поліцейський взводу № 2 роти АДРЕСА_3 ОСОБА_8 , інспектор взводу № 1 роти № 3 БПП у м. Борисполі УПП в Київській області ОСОБА_9 , які були вдягнений у формений одяг, а також слідчий СВ ОСОБА_11 та о/у ВКП ОСОБА_12 , були працівниками правоохоронного органу, які перебуваючи на місці події, виконували свої службові обов`язки щодо припинення протиправних дій ОСОБА_10 . ОСОБА_5 почав вчиняти активні дії щодо працівників правоохоронного органу, а саме: схопив одного із поліцейських за руку, намагаючись відтягти його, а також тримаючи в руці металевий шампур, розмахував ним перед всіма працівниками поліції, тим самим безпосередньо почав вливати на останніх під час виконання ними своїх службових обов`язків. Такі дії ОСОБА_5 характеризуються умислом, і останній діяв з єдиною метою - перешкодити виконанню працівникам правоохоронного органу службових обов`язків, а саме припинити протиправні дії ОСОБА_10 . ОСОБА_5 усвідомлював неправомірність і суспільну небезпечність впливу на працівників правоохоронного органу, однак не зважаючи на це втрутитись у діяльність правоохоронного органу з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків. Таким чином, вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення є закінченим.

Тому суд вважає, що ОСОБА_5 повинен бути засудженим:

- за ч. 4 ст. 185 КК України, за таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану;

- за ч. 1 ст. 343 КК України, за вплив у будь якій формі на працівника правоохоронного органу з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків.

Так, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, обставини їх вчинення, дані про особу обвинуваченого й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання покарання, у межах санкцій визначених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 343 КК України.

Так, судом враховується ступень тяжкості вчинених ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, які згідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком та тяжким злочином. Також суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених ним кримінальних правопорушень, які є умисними, і посягають на професійну діяльність працівників правоохоронних органів та на право власності.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, які полягали, відповідно, у визнанні у суді обставин, регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК, щодо події кримінального правопорушення, у тому числі час, місце, спосіб учинення, крім того, обвинувачений добровільно розповів про обставини вчиненого, та саме вказана позиція кожного обвинуваченого забезпечила виконання таких завдань кримінального провадження як швидке, повне та неупереджене розслідування і судовий розгляд

Також обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого за вчинення кримінального проступку, є його вчинення ОСОБА_5 у неповнолітньому віці, оскільки станом на 01.01.2023 року останньому було 16 років.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення кримінального проступку у стані алкогольного сп`яніння.

Аналіз даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 вказує на те, що він є особою молодого віку (18 років), раніше не судимий, однак неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, серед іншого, за дрібне викрадення чужого майна, має місце реєстрації та місце постійного проживання, де характеризується з негативної сторони як громадянин який неодноразово порушував громадський порядок та спокій громадян, на обліку у лікарів психіатра та нарколога за місцем реєстрації не перебуває, неодружений, з середньою освітою, не є інвалідом, офіційно не працевлаштований, однак не мав можливості офіційно працевлаштуватися через свій вік, суспільно корисною працею не займається, перебуває на утриманні батьків.

За час судового розгляду справи в суді, обвинувачений вів себе позитивно, дотримувався встановленого в суді порядку, зауважень від головуючого не отримував, виконував покладені на нього обов`язки.

Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості та відношення останнього до скоєного ним.

З цього приводу, суд вважає за доцільне обвинуваченому ОСОБА_5 за вчинення кримінального проступку призначити покарання, з урахуванням положень закріплених у ст. ст. 98, 101 КК, оскільки на момент його вчинення останній був неповнолітнім, у виді пробаційного нагляду, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 59-1 КК України, в межах його строкових обмежень щодо неповнолітніх осіб; а за вчинення злочину призначити покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, визначений в санкції ч. 4 ст. 185 КК України. При призначені остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 1 ст. 70 КК України належить застосувати спосіб поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Дана міра покарання щодо обвинуваченого є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень та його особу.

Підстави для застосування положення ст. 69 КК України судом не встановлені.

Разом з тим, виходячи із фактичної тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, зокрема, характеру діянь, обстановки, способу і місця їх вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивації кримінального правопорушення, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінальних правопорушень, та що безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінальних правопорушень, характеризують поведінку останнього після вчинення кримінальних правопорушень, та індивідуальних особливостей обвинуваченого, зокрема: його молодий вік, його стан здоров`я, його соціальне положення, його матеріальний та сімейний стан, спосіб та умов його життя, який раніше не судимий, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, те, що з поведінки обвинуваченого вбачається, що він в повній мірі усвідомив свою провину, шкодував про скоєне, відсутність тяжких наслідків від вчиненого, а також те, що потерпілий не має до обвинуваченого претензій ні матеріального, ні морального характеру, цивільний позов по справі не заявлявся, що на думку суду істотно знижує фактичну ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду, що перевиховання та виправлення ОСОБА_5 залишається можливим без ізоляції від суспільства, та вважає за доцільне застосувати до нього положення ст. 75 та ст. 76 КК України, призначивши покарання з іспитовим строком терміном в три роки з визначенням обов`язки, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

Також, на підставі п. 4 ч.3 ст. 76 КК України суд вважає необхідним додатково покласти на ОСОБА_5 обов`язок виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення», оскільки метою цієї програми є досягнення позитивних змін у поведінці суб`єкта пробації шляхом розвитку та підтримки у нього навичок конструктивного і критичного мислення, формування навичок рефлексії, планування та постановки цілей, а також сприяння розвитку співпраці у взаєминах з оточенням і соціально прийнятих норм поведінки, що відповідає цілям виправлення ОСОБА_5 та попередженням вчиненню ним нових злочинів.

Водночас суд звертає увагу, що застосовуючи до обвинуваченого ОСОБА_5 інститут звільнення від відбування покарання, керувався положеннями ст. ст. 75, 76 КК, з огляну на таке.

Так, ст. 104 КК України передбачено, що звільнення від відбування покарання з випробуванням застосовується до неповнолітніх, відповідно до статей 75-78 КК України, з урахуванням положень, передбачених цією статтею. Звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути застосоване до неповнолітнього лише у разі його засудження до позбавлення волі.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 343 КК, судом призначено обвинуваченому покарання у виді пробаційного нагляду, виходячи із положень розділу XV КК, оскільки ОСОБА_5 вчинив його, будучи неповнолітнім.

Водночас, із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 народився 26.03.2006 року, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК, він скоїв 04 червня 2024 року, тобто на час вчинення цього правопорушення він вже досяг вісімнадцятиріччя та був повнолітнім. Враховуючи, що призначаючи остаточне покарання ОСОБА_5 за сукупністю кримінальних правопорушень, судом застосовано спосіб поглинення менш суворого покарання, призначеного за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 343 КК, більш суворим, призначеного за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, то підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 положень ст. 104 КК відсутні.

Таким чином, суд, враховуючи обставини вчинених кримінальних правопорушень, їх тяжкість, обставин за яких вони вчинені, та особу обвинуваченого, а також застосовуючи принцип індивідуалізації та співмірності покарання, переконаний, що саме таке покарання, без ізоляції від суспільства ОСОБА_5 , але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 , та саме за таких обставин буде досягнута мета покарання, яка полягає не тільки у покаранні, а й виправленні засуджених, а також запобіганні вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Зважаючи на призначене судом покарання, а також враховуючи положення ст. 377 КПК України, суд вважає, що запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою слід скасувати, звільнивши його з-під варти негайно в залі судового засідання.

Водночас до набрання вироком суду законної сили, на думку суду, слід застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту із визначенням відповідних обов`язків та забороною залишення приміщення за місцем проживання в нічний час.

Також суд вважає за необхідне, в даному випадку, відповідно до вимог кримінального та кримінального процесуального законодавства, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 в строк відбування покарання попереднє ув`язнення, а саме перебування останнього під вартою з 28.06.2024 року по 20.09.2024 року, оскільки, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання, призначений вироком суду, за правилами, встановленими ч. 5 ст. 72 КК України, і у разі визнання особи винуватою, рішення про залік досудового тримання під вартою зазначається у резолютивній частині вироку (п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України).

Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 червня 2024 року щодо підозрюваного ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді тримання, починаючи з 28 червня 2024 року, з утриманням його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2024 року обвинуваченому ОСОБА_5 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Водночас цим вироком суду від 20.09.2024 року запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою було скасовано, та звільнено його з під варти негайно в залі судового засідання.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку день за день.

Крім того, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати на проведення експертизи у розмірі 340 грн. 00 коп., що є документально підтвердженим за матеріалами судової справи.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 318, 322, 342-351, 358, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, ст.ст. 59-1, 65-69, 75, 76, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 343 КК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 343 КК України, та призначити покарання:

за ч. 1 ст. 343 КК України у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 59-1 КК України, а саме: зобов`язати його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень призначити ОСОБА_5 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_5 термін попереднього ув`язнення в період з 28.06.2024 року по 20.09.2024 року згідно вимог ч.5 ст. 72 КК України з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком терміном в 3 (три) роки з покладенням на нього, відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України, обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; виконати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення».

Іспитовий строк ОСОБА_5 рахувати з моменту проголошення вироку судом, тобто 20.09.2024 року.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду негайно.

До набрання вироком суду законної сили застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання ( АДРЕСА_1 ) з визначенням таких обов`язків: не залишати місця проживання ( АДРЕСА_1 ) в період часу з 21.00 год. до 06.00 год. наступного дня; не залишати регіон проживання ( АДРЕСА_2 ) без відповідного дозволу одного із зазначених органів: суду, Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області або Бориспільської окружної прокуратури; повідомляти один із зазначених органів: суд, Бориспільський РУП ГУ НП в Київській області або Бориспільську окружну прокуратуру про зміни свого місця проживання.

Контроль за виконанням домашнього арешту щодо ОСОБА_5 покласти на Бориспільський РУП ГУ НП в Київській області.

Стягнути із ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ), - на користь держави України (рахунок отримувача: UA0010103; отримувач коштів: ГУК у Київській області; код за ЄДРПОУ: 37955989; банк отримувач: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; код класифікації доходів: 24060300, назва платежу: за проведення експертизи по кримінальному провадженні № 0001216, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.06.2024 року) - 340 (триста сорок) гривень 00 коп., процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів у цьому кримінальному провадженні.

Після набрання вироком суду законної сили, речові докази у кримінальному провадженні, а саме: диск для лазерних систем «CD-R 700 Mb 80 MIN» сірого кольору, із записом події, яка відбувалась в період часу з 12 год. 19 хв. по 12 год. 25 хв. 04.06.2024 року по вул. Київській шлях в м. Бориспіль Київської області; диск для лазерних систем «CD-R 700 Mb 80 MIN» сірого кольору, із записом події, яка відбувалась в період часу з 13 год. 16 хв. по 13 год. 31 хв. 04.06.2024 року в приміщенні відділення ломбарду № 31 ПТ «Найкращий ломбард» ОСОБА_13 і Компанія», що розташований за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 73; диск для лазерних систем «DVD-R диск 4.7 GB (білого кольору) марки «Media», 16х, 120 MIN», із записом подій, які відбувались в період часу з 17 год. 45 хв. по 17 год. 46 хв. 19.06.2024 року, в приміщенні магазину «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка» (ЄРДПОУ 41130363), що розташований за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Головатого, 64, - залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження № 0001216, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.06.2024 року.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору та направити потерпілим.

Суддя ОСОБА_1