Провадження по справі № 1-кп/752/881/24
У Х В А Л А

іменем Ураїни

"05" вересня 2024 р. Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

під час судового розгляду кримінального провадження, данні про яке внесені до ЄРДР за №2555 від 28.10.2022, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ленінакан, Республіки Вірменія, громадянки України, непрацевлаштованої, що має повну базову середню освіту, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

обвинуваченої у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_5

встановив:

Голосіївським районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 , якій пред`явлено обвинувачення у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Під час судового розгляду захисником ОСОБА_5 заявлене клопотання про закриття провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність інкримінованого ОСОБА_3 діяння.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 надала згоду на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України. Після роз`яснення їй права на повний судовий розгляд, не наполягала на його продовженні та просила закрити провадження.

Прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження.

Представник потерпілого ДП «ЛПП України» АТ «ЛПП» на судовий виклик уповноваженого представника не направив. Подав заяву про проведення судового розгляду за відсутності представника (а.с. 75).

Заслухавши думку сторін кримінального провадження з приводу заявленого клопотання, дослідивши матеріали, суд дійшов до наступного.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що 28.10.2022 року о 16 год 30 хв, перебуваючи в приміщенні магазину «Sinsay» (ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП», ), розташованого в ТРЦ «Республіка Парк», який знаходиться за адресою: м. Київ,вул. Кільцева дорога 1, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, відкрито взяла з полиць чоловічі футболки в кількості 2 од. вартістю без ПДВ за одиницю 87 грн., шарф жіночий в кількості 1 од. вартістю без ПДВ 367 грн., штани жіночі в кількості 1 од. вартістю без ПДВ за 399 грн., рукавиці жіночі в кількості 7 пар вартість без ПДВ за одиницю 135 грн., білизну жіночу в кількості 1 одиницю вартістю без ПДВ за одиницю 207 грн., та впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, помістила товар до сумки, що мала при собі й, не розрахувавшись за товар, вийшла з приміщення магазину, розпоряджившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдала майнову шкоду ДП «ЛПП України» АТ «ЛПП» на загальну суму 2092 грн.

Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

За загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст. 4 КК України, злочинність та караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення.

Водночас відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

При цьому відповідно до ч.6 ст.3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до КК України та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Так, Законом України № 3886-IX від 18 липня 2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09 серпня 2024 року, внесені зміни до КУпАП. Відповідно до вказаного Закону діяння, пов`язані з викраденням чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з моменту набрання чинності Законом вважаються дрібним викраденням чужого майна, відповідальність за що передбачена ст. 51 КУпАП, тобто перестали бути кримінально караними.

Як було зазначено вище ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні 28.10.2022 крадіжки майна на суму 2092грн.

Неоподатковуваний мінімум у частині кваліфікації кримінальних або адміністративних правопорушень, встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПКУ для відповідного року. Підпунктом 169.1.1 статті 169 визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно статті 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2022 рік" з 1 липня 2018 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць становив 2600 грн.

Тобто, неоподатковуваний мінімум станом на 01.07.2022 складав 1300 грн. (2600 грн х 50%).

Вартість товару, викрадення якого ставиться обвинуваченій ОСОБА_3 в провину, не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1300 грн. х 2 > 2092 грн.).

Вказані обставини є такими, що дають підстави вважати, що у разі застосування положень Закону України № 3886-IX від 18 липня 2024 року до спірних правовідносин, зокрема до предмету злочину у даному кримінальному провадженні, діяння, вчинення яких інкримінуються ОСОБА_3 перестають бути кримінально караним. Тобто, наявні підстави для застосування положень ч.1 ст.5 КК України.

Згідно із приписами п. 4-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

З огляду на вищевикладене та враховуючи позицію обвинуваченого, кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Процесуальні витрати відсутні. Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України. Запобіжні заходи у даному провадженні не застосовувалися.

Керуючись Законом України № 3886-IX від 18 липня 2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ст. 58 Конституції України, ч.6 ст. 3, ч.2 ст. 4, ч.1 ст. 5 КК України, п.4-1 ч. 1 ст.284, 372, 479-2 КПК України, суд

постановив:

Закрити кримінальне провадження №2555 від 28.10.2022 стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Речові докази:

- особисті речі, які вилучені у ОСОБА_3 та передані їй на зберігання відповідно до розписки - залишити у власність ОСОБА_3 з правом повного розпорядження;

- верхній одяг, який є предметом крадіжки, який вилучений у ОСОБА_3 та переданий на відповідальне зберігання представнику ДП «ЛПП України» АТ «ЛПП» ОСОБА_6 відповідно до розписки, а саме: чоловічі футболки в кількості 2 од., шарф жіночий в кількості 1 од., штани жіночі в кількості 1 од., 7 пар жіночих рукавиць, білизну жіночу в кількості 1 од., - залишити підприємству у власність з правом повного розпорядження;

-CDR диски (3 один.) з записами з бодікамер поліцейських під час затримання та обшуку ОСОБА_3 , з камер внутрішнього спостереження - залишити в матеріалах судового провадження.

Після набрання ухвалою законної сили, направити її копію до Голосіївського УП ГУНП у м. Києві для прийняття рішення про притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1