Справа № 639/6384/24
Провадження № 1-кс/639/1258/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2024 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області щодо невидачі документу про прийняття повідомлення про корупційне кримінальне правопорушення, невидачі пам`ятки про права викривача, невнесення відомостей щодо повідомлення про корупційне кримінальне правопорушення до Єдиного порталу повідомлень викривачів,

ВСТАНОВИВ:

30.09.2024 до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області щодо невидачі документу про прийняття повідомлення про корупційне кримінальне правопорушення, невидачі пам`ятки про права викривача, невнесення відомостей щодо повідомлення про корупційне кримінальне правопорушення до Єдиного порталу повідомлень викривачів.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_4 від 02.10.2024 у задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовлено.

Зазначене судове рішення оскаржено ОСОБА_3 . За результатами розгляду апеляційної скарги ухвалою Харківського апеляційного суду від 21.10.2024 скасовано ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 02.10.2024, справу направлено до суду 1 інстанції для виконання вимог ст. ст. 304-307 КПК України.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 посилається на те, що 25.09.2024 року він звернувся до Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 , як викривач, з повідомленням про корупційне кримінальне правопорушення, в якому повідомляв про вчинення посадовими особами Височанської селищної ради секретарем ради ОСОБА_6 , заступником селищного голови О. Тройно, іншими посадовими особами особами Височанської селищної ради, повне коло яких потрібно встановлювати, залученого до їх протиправних дій ОСОБА_7 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 210, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України.

При прийнятті вказаного повідомлення прокурором не було виконано вимоги Закону України «Про запобігання корупції» - не надано документ про прийняття повідомлення, не надано пам`ятку про права та обов`язки викривача, не внесено відомості про повідомлення до Єдиного порталу повідомлень викривачів.

У поданій скарзі ОСОБА_3 не заперечував проти її розгляду за його відсутності.

Заступник керівника Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_8 подав до суду заяву, в якій просив розглядати скаргу за відсутності прокурора. Також зазначив, що прокуратура заперечує проти задоволення скарги, оскільки при прийнятті заяви ОСОБА_3 прокурором не встановлено будь-яких об`єктивних даних для надання ОСОБА_3 процесуального статусу викривача та вручення йому відповідних процесуальних документів (в контексті вимог ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції». Крім того, відповідно до п. 16-2 ч. 3 ст.КПК України викривачем є особа, яка за наявності переконання, що інформація є достовірною, звернулася із заявою або повідомленням про корупційне кримінальне правопорушення до органу досудового розслідування, натомість ОСОБА_3 звертався з зазначених питань до прокурорів, які згідно вимог кримінально-процесуального законодавства не уповноважені на проведення досудового розслідування.

Дослідивши скаргу, матеріали, додані до скарги, заперечення проти скарги, слідчий суддя приходить до наступного.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачений вичерпний перелік рішень, дії чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк,- заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

За ч. 1 ст. 60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 КПК України заявник має право: 1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 1-1) отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; 2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; 3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Згідно п. 16-2 ч. 1 ст. 3 КПК України, викривач - фізична особа, яка за наявності переконання, що інформація є достовірною, звернулася із заявою або повідомленням про корупційне кримінальне правопорушення до органу досудового розслідування.

За змістом ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» 14 жовтня 2014 року № 1700-VII, викривач - фізична особа, яка за наявності переконання, що інформація є достовірною, повідомила про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону, вчинених іншою особою, якщо така інформація стала їй відома у зв`язку з її трудовою, професійною, господарською, громадською, науковою діяльністю, проходженням нею служби чи навчання або її участю у передбачених законодавством процедурах, які є обов`язковими для початку такої діяльності, проходження служби чи навчання.

За ч. 3 ст. 60 КПК України заявник, який є викривачем, крім передбачених цією статтею прав, має право в порядку, встановленому Законом України «Про запобігання корупції», отримувати інформацію про стан досудового розслідування, розпочатого за його заявою чи повідомленням. Інформація надається слідчим або прокурором у строк не більше п`яти днів з моменту подання заяви.

Таким чином КПК України надає викривачу більш широкий обсяг прав, у тому, числі, на отримання у встановлений законом строк відомостей від слідчого та або прокурора про стан досудового розслідування.

Відтак, на відміну від заявника, особа, яка перебуває у статусі викривача, має право оскаржувати до слідчого судді бездіяльність слідчого, прокурора, що полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Разом з тим слід зазначити, що набуття особою статусу викривача не відбувається автоматично з моменту повідомлення нею, зокрема, через орган досудового розслідування, інформації про вчинення кримінального корупційного злочину, а лише після встановлення всіх істотних ознак, які випливають із положень п. 16-2, наявність яких дає підстави вважати особу, яка повідомила про корупційний злочин, викривачем.

Наявність статусу викривача може підтверджуватись документами про здійснення ним повідомлення.

Такими документами можуть бути копія:

1) відповіді органу, юридичної особи публічного права, юридичної особи, зазначеної в ч. 2 ст. 62 Закону України «Про запобігання корупції» на повідомлення (заяву, скаргу тощо) викривача;

2) листа органу, юридичної особи публічного права, (юридичної особи, зазначеної в ч. 2 ст. 62 Закону України «Про запобігання корупції») про результати попередньої перевірки повідомлення;

3) повідомлення Національному агентству про початок досудового розслідування за участю викривача (відповідно до вимог ч. 9 ст. 214 КПК України);

4) повідомлення Національному агентству про участь викривача у справі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією (відповідно до вимог ч. 5 ст. 257 КУпАП).

Наведений перелік не є вичерпним, наявність статусу викривача в особи у зв`язку із здійсненим нею повідомленням можуть підтверджуватися й іншими документами, виданими уповноваженими органами.

Судом встановлено, що 25 вересня 2024 року ОСОБА_3 звернувся до прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_9 , вважаючи себе викривачем, з повідомленням про корупційне кримінальне правопорушення, в якому повідомляв про вчинення посадовими особами Височанської селищної ради секретарем ради ОСОБА_6 , заступником селищного голови О. Тройно, іншими посадовими особами особами Височанської селищної ради, повне коло яких потрібно встановлювати, залученого до їх протиправних дій ОСОБА_7 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 210, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України.

Матеріали справи не містять відомостей про набуття ОСОБА_3 статусу викривача у кримінальному провадженні.

Більш того, станом на день подання скарги до слідчого судді питання щодо внесення відомостей до ЄРДР за даним фактом вирішено не було, і лише ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.10.2024 було зобов`язано уповноважених осіб Харківської окружної прокуратури Харківської області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення від 25.09.2024.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_3 ставилося у скарзі питання про надання йому документу про прийняття повідомлення, пам`ятки про права та обов`язки викривача, внесення відомостей про повідомлення до Єдиного порталу повідомлень викривачів до внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, тобто не в межах конкретного кримінального провадження.

Беручи до уваги, що ст. 303 КПК України не передбачено ініціювання та, відповідно, вирішення інших, окрім скарг щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, питань до внесення таких відомостей до ЄРДР, слідчий суддя приходить до висновку, що зазначена скарга взагалі не підлягає розгляду слідчим суддею, оскільки вимоги скарги стосуються питань, ініційованих до внесення відомостей до ЄРДР та фактичного відкриття кримінального провадження.

У той же час, беручи до уваги положення ст. 307 КПК України, відповідно до яких ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1--1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні скарги.

Разом із тим, ОСОБА_3 не позбавлений права звернутися до органу досудового розслідування з питань, поставлених у скарзі, в рамках конкретного кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області щодо невидачі документу про прийняття повідомлення про корупційне кримінальне правопорушення, невидачі пам`ятки про права викривача, невнесення відомостей щодо повідомлення про корупційне кримінальне правопорушення до Єдиного порталу повідомлень викривачів відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає

Слідчий суддя ОСОБА_1