КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №11-сс/824/4442/2024 Доповідач у ІІ інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційні скарги представника ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 13 травня 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 13 травня 2024 року клопотання слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_11 , про арешт майна - задоволено.

Накладено арешт на майно, вилучене 26 квітня 2024 року під час проведення обшуків, яке визнано речовими доказами, а саме на:

- автомобіль AUDI Q5 державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 ;

- автомобіль AUDI Q5 державний номерний знак НОМЕР_3 , номер кузову НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_5 та ключі від автомобіля;

- автомобіль HYUNDAI SANTA FE номер кузову НОМЕР_6 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_7 та ключі від автомобіля.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, представник ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - ОСОБА_7 подав апеляційні скарги, в яких просить оскаржувану ухвалу в частині накладення арешту на автомобіль AUDI Q5 державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 ; автомобіль AUDI Q5 державний номерний знак НОМЕР_3 , номер кузову НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_5 та ключі від автомобіля скасувати та постановити в цій частині нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно відмовити.

У мотивування поданих апеляційних скарг зазначає, що відомості про причетність ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до кримінального правопорушення, за яким здійснюється досудове розслідування, у матеріалах провадження відсутні, як і відсутні будь-які посилання у поданому слідчим клопотанні, у зв`язку з чим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 мають статус третіх осіб, а тому з клопотанням про арешт майна мав звертатись саме прокурор, а не слідчий.

Зауважує, що власником автомобіля AUDI Q5, державний номерний знак НОМЕР_3 , номер кузову НОМЕР_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 є ОСОБА_9 , однак слідчим умисно, з метою вилучення та накладення арешту на транспортний засіб вказано власником ОСОБА_8 .

Вказує, що ані в клопотанні, ані в ухвалі слідчого судді не вказано які конкретно відомості, сліди містить вищенаведене майно (автомобілі), а також яким чином вказане майно могло бути використане як знаряддя вчинення злочину, а відтак не надано доказів того, що дане майно має ознаки речових доказів.

Посилається на те, що у клопотанні взагалі не зазначено для доказу якого факту чи обставин, пов`язаних з розслідуванням кримінального правопорушення, слідчий просить накласти арешт на автомобілі AUDI Q5 державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 ; AUDI Q5 державний номерний знак НОМЕР_3 , номер кузову НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_5 та ключі від автомобіля.

Уважає, що слідчим не доведено існування правових підстав для накладення арешту на майно, передбачених частиною другою статті 170 КПК України, про які лише формально вказано у його клопотанні, оскільки ним не надано доказів, що майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, з огляду на предмет доказування у кримінальному провадженні.

Обґрунтовуючи причини пропуску строку на апеляційне оскарження, апелянт вказує про те, що оскаржувана ухвала постановлена без участі власників майна, про час та дату судового засідання останні не повідомлялися, копія ухвали слідчого судді на адресу апелянта не надсилалася, про наявність вказаної ухвали представник ОСОБА_7 дізнався лише 03 червня 2024 року, того ж дня ознайомився з матеріалами справи та отримав копію ухвали.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення захисника власників майна ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу, а також пояснення прокурора ОСОБА_11 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно статей 7, 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02 червня 2016 року кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до вимог пункту 3 частини другої статті 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно абзацу 2 частини третьої статті 395 КПК України якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

За змістом частини першої статті 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до вимог частини другої статті 113 КПК України, будь-яка процесуальна дія під час кримінального провадження має бути виконана без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Строк апеляційного оскарження може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.

До поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження належать об`єктивні обставини, що перешкодили поданню апеляційної скарги у визначені законом строки.

Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна розглянуто у відсутності власників майна ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Згідно матеріалів справи копія оскаржуваної ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 13 травня 2024 року власникам майна не направлялась.

Як зазначив в апеляційних скаргах представник ОСОБА_7 , який представляє інтереси власників майна ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , копію повного тексту оскаржуваної ухвали ним отримано 03 червня 2024 року та 07 червня 2024 року представником ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи представника ОСОБА_7 в інтересах власників майна ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, а відтак пропущений апелянтом процесуальний строк підлягає поновленню.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, СВ Голосіївського УП ГУНП в м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №000912 від 18 липня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 358, частиною четвертою статті 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) та частиною третьою статті 15, частиною п`ятою статті 190 КК України, з приводу вчинення шахрайських дій відносно банківських установ.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_12 , відносно якої скеровані до суду обвинувальні акти за вчинення корисливих злочинів у складі організованої злочинної групи, на шлях виправлення не встала та за попередньою змовою з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами вчинила ряд корисливих злочинів при наступних обставинах:

Так, ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, переслідуючи корисливий мотив, маючі на меті незаконне отримання прибутку, а саме заволодіння грошовими коштами банківських установ під приводом отримання кредитів направлених на розвиток агробізнесу, в невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 23 вересня 2021 року, перебуваючи у невстановленому місці, при допомозі невстановленої особи підшукали для прикриття своєї незаконної діяльності ТОВ «БУДІВЕЛІС» юридична адреса: м. Дніпро, вул. Мандриківська, 47, одним із видів господарської діяльності якого було вирощування зернових культур; для запобігання викриття з боку працівників правоохоронних органів, через невстановлену в ході досудового розслідування особу, отримали підроблені документи з приводу фінансової звітності ТОВ «БУДІВЕЛІС» за 2021 рік, договори земельних ділянок, довідки про виконання зобов`язань між ТОВ «БУДІВЕЛІС» та іншими суб`єктами господарської діяльності, та паспорт громадянина України серія НОМЕР_8 на ім`я ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого Корецьким РС УДМС України в Рівненській області 04 червня 2013 року із вклеєною фотографією ОСОБА_13 .

Після цього ОСОБА_12 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння грошовими коштами банківських установ шляхом обману та зловживанням довірою під приводом отримання кредиту на розвиток агробізнесу, діючі в групі з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, підшукали приміщення з сільгосптехнікою, яке було розташоване в с. Квіткове, Попільнянського району Житомирської області, яке не належало ТОВ «БУДІВЕЛІС» та повинно було бути використано в подальшій шахрайській схемі, а саме зробити уяву процвітаючого підприємства перед представниками банківської установи, тим самим ввести їх в оману та шахрайським шляхом заволодіти коштами банка.

У клопотанні також зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що в невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 23 вересня 2021 року перебуваючи в невстановленому досудовим розслідуванням місці, ОСОБА_12 за допомогою месенджера «Телеграм» скерувала на адресу головного менеджера по роботі з клієнтами в агробізнесі АТ «Банк Кредит Дніпро» ОСОБА_16 копії завідомо підроблених документів щодо господарської діяльності ТОВ «БУДІВЕЛІС», які були попередньо підроблені невстановленою в ході досудового розслідування особою, а саме: документи з приводу фінансової звітності ТОВ «БУДІВЕЛІС» за 2021 рік, договори земельних ділянок, довідки про виконання зобов`язань між ТОВ «БУДІВЕЛІС» та іншими суб`єктами господарської діяльності, установчі документи підприємства та паспорт громадянина України серія НОМЕР_8 на ім`я ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого Корецьким РС УДМС України в Рівненській області 04 червня 2013 року із вклеєною фотографією ОСОБА_13 , тим самим ввела в оману представника банку, щодо справжності отриманих доходів підприємством, його кредитних зобов`язань та самого директора суб`єкта господарської діяльності.

Будучи введеним в оману, ОСОБА_16 розпочав підготовку процесу оформлення кредитного договору. Для позитивного прийняття рішення щодо оформлення кредитного договору, ОСОБА_16 було необхідно підтвердження факту наявності на ТОВ «БУДІВЕЛІС» майна, яке перебувало на балансі підприємства. З цією метою ОСОБА_13 , представляючись директором ТОВ «БУДІВЕЛІС» - ОСОБА_15 в супроводі ОСОБА_14 , який виконував роль водія останнього, перебуваючи в с. Квіткове, Попільнянського району Житомирської області, продемонстрували ОСОБА_16 раніше підшукані приміщення та сільгосптехніку, які, нібито, належали ТОВ «БУДІВЕЛІС», тим самим ввели останнього в оману та зробили уяву процвітаючого підприємства перед представниками банківської установи.

Будучи введеним в оману, ОСОБА_16 23 вересня 2021 року на засіданні кредитного комітету АТ «Банк Кредит Дніпро», представив комітету ТОВ «БУДІВЕЛІС» як успішне агропромислове підприємство, продемонструвавши раніше підроблені документи ОСОБА_17 ), ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, на підставі чого комітетом було схвалено рішення про надання ТОВ «БУДІВЕЛІС» кредитних коштів в сумі 4 000 000 гривень строком до 24 лютого 2023 року.

У подальшому, отримавши позитивне рішення щодо отримання кредиту, 11 жовтня 2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро», яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 32, в особі ОСОБА_16 та ТОВ «БУДІВЕЛІС» в особі директора ОСОБА_15 , за якого видавав себе ОСОБА_13 , укладено кредитний договір №111021-АЕ від 11 жовтня 2021 року, згідно якого ТОВ «БУДІВЕЛІС» отримало грошові кошти в сумі 4 000 000 гривень строком до 24 лютого 2023 року та договір поруки №111021-П, згідно якого ОСОБА_15 виступав в якості поручителя по вищевказаному кредитному договору.

Після отримання грошових коштів на розрахунковий рахунок ТОВ «БУДІВЕЛІС», ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та невстановлені в ході досудового розслідування особи в зазначений термін в кредитному договорі грошові кошти не повернули, тим самим шахрайським шляхом заволоділи грошовими коштами АТ «Банк Кредит Дніпро» в сумі 4 000 000 гривень, що є особливо великим розміром, якими розпорядились на власний розсуд, чим спричинили банківській установі матеріальну шкоду на загальну суму 4 000 000 гривень.

Крім того, ОСОБА_12 , діючи повторно за попередньою змовою з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, при допомозі невстановленої в ході досудового розслідування особи, підшукали для здійснення шахрайських дій для прикриття своєї незаконної діяльності ТОВ «ВІП АГРО ДНІПРО» юридична адреса: м. Дніпро, пров. Яворницького Дмитра, 54, офіс 512 та ТОВ «КРАКЕН ШЕЛЛ» юридична адреса: м. Дніпро, вул. Калинова, 82А, одним із видів господарської діяльності яких є вирощування зернових культур; для запобігання викриття з боку працівників правоохоронних органів, через невстановлену в ході досудового розслідування особу, отримали підроблені документи з приводу фінансової звітності ТОВ «ВІП АГРО ДНІПРО» та ТОВ «КРАКЕН ШЕЛЛ» за 2023 рік та паспорт громадянина України № НОМЕР_9 на ім`я ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із фотографією ОСОБА_13 .

Після цього ОСОБА_12 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння грошовими коштами банківських установ шляхом обману та зловживанням довірою під приводом отримання кредиту на розвиток агробізнесу, в групі з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, підшукали приміщення з сільгосптехнікою, яке було розташоване в м. Підгайці Підгаєцького району Тернопільської області, яке не належало жодному з підприємств ні ТОВ «ВІП АГРО ДНІПРО», ні ТОВ «КРАКЕН ШЕЛЛ» та повинно було бути використано в подальшій шахрайській схемі, а саме зробити уяву процвітаючого підприємства перед представниками банківської установи, тим самим ввести їх в оману та шахрайським шляхом заволодіти коштами банка.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що в невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 07 лютого 2024 року перебуваючи в невстановленому досудовим розслідуванням місці ОСОБА_12 за допомогою електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_3 скерувала на адресу головного менеджера по роботі з клієнтами в агробізнесі АТ «Банк Кредит Дніпро» ОСОБА_19 копії завідомо підроблених документів щодо господарської діяльності ТОВ «ВІП АГРО ДНІПРО» та ТОВ «КРАКЕН ШЕЛЛ», які були попередньо підроблені невстановленою в ході досудового розслідування особою, а саме: документи з приводу фінансової звітності ТОВ «ВІП АГРО ДНІПРО» та ТОВ «КРАКЕН ШЕЛЛ» за 2023 рік та паспорт громадянина України № НОМЕР_9 на ім`я ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із фотографією ОСОБА_13 , тим самим намагались ввести в оману представника банку, щодо справжності отриманих доходів підприємством, його кредитних зобов`язань та самого директора суб`єкта господарської діяльності.

Однак шахрайські дії ОСОБА_17 ) в групі з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами були виявлені ОСОБА_19 та інформація про готування до вчинення особливо тяжкого злочину була передана у відділ протидії шахрайств АТ «Банк Кредит Дніпро», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 32 та в правоохоронні органи з метою документування злочинних дій вказаних осіб.

У подальшому було обрано головного менеджера по роботі з клієнтами агробізнесу АТ «Банк Кредит Дніпро» ОСОБА_20 , який діяв під контролем правоохоронних органів, для початку підготовки процесу оформлення кредитного договору та спілкування з ОСОБА_12 та іншими членами групи.

Так, діючи під контролем правоохоронних органів, ОСОБА_20 повідомив ОСОБА_13 , який представлявся директором ТОВ «ВІП АГРО ДНІПРО» та ТОВ «КРАКЕН ШЕЛЛ» - ОСОБА_18 , що для позитивного прийняття рішення щодо оформлення кредитного договору, останньому необхідно надати підтвердження факту наявності у ТОВ «ВІП АГРО ДНІПРО» та ТОВ «КРАКЕН ШЕЛЛ» майна, яке перебувало на балансі підприємств. З цією метою, дотримуючись раніше розробленого злочинного плану, ОСОБА_13 , представляючись директором ТОВ «ВІП АГРО ДНІПРО» та ТОВ «КРАКЕН ШЕЛЛ» - ОСОБА_18 у супроводі ОСОБА_14 , який виконував роль водія останнього, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , продемонстрував представникам банківської установи, в тому числі ОСОБА_20 , який діяв під контролем правоохоронних органів, раніше підшукані приміщення та сільгосптехніку, які, нібито, належали ОСОБА_18 , тим самим намагався ввести їх в оману та зробити уяву процвітаючого агропромислового бізнесу перед представниками банківської установи.

У подальшому, з метою створення уяви у ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та інших невстановлених в ході досудового розслідування осіб, що їх злочинні дії не були викриті ні працівниками банку, ні правоохоронними органами, ОСОБА_20 , діючи під контролем правоохоронних органів, 04 квітня 2024 року організував засідання кредитного комітету АТ «Банк Кредит Дніпро», представив комітету ТОВ «ВІП АГРО ДНІПРО» та ТОВ «КРАКЕН ШЕЛЛ» як успішні агропромислові підприємства, продемонструвавши раніше підроблені документи членами організованої злочинної групи, на підставі чого комітетом було схвалено рішення про надання ТОВ «ВІП АГРО ДНІПРО» та ТОВ «КРАКЕН ШЕЛЛ» кредитних коштів в сумі 25 000 000 гривень строком до 25 квітня 2026 року.

Отримавши позитивне рішення щодо отримання кредиту ОСОБА_12 в групі з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, зробили всі необхідні дії для отримання кредиту в АТ «Банк Кредит Дніпро», який розташований у м. Київ, вул. Жилянська, 32, в сумі 25 000 000 гривень, однак довести свої злочинні дії до кінця не змогли, так як були затриманні працівниками поліції.

26 квітня 2024 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , автомобіля AUDI Q5 державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_12 та який перебуває у власності її зятя ОСОБА_8 . Під час обшуку було вилучено вищезазначений автомобіль.

26 квітня 2024 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , автомобіля AUDI Q5 державний номерний знак НОМЕР_3 , номер кузову НОМЕР_4 , який перебуває у власності зятя ОСОБА_12 - ОСОБА_8 . Під час обшуку було вилучено вищезазначений автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_5 та ключі від автомобіля.

26 квітня 2024 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_3 , автомобілю HYUNDAI SANTA FE номер кузову НОМЕР_6 , який перебуває у користуванні ОСОБА_14 . Під час обшуку було вилучено вищезазначений автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_7 та ключі від автомобіля.

29 квітня 2024 року до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_11 , про арешт майна у кримінальному провадженні №000912 від 18 липня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 358, частиною четвертою статті 190 КК України (в редакції Закону №2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року) та частиною третьою статті 15, частиною п`ятою статті 190 КК України.

Клопотання слідчого мотивовано необхідністю арешту вищевказаного транспортного засобу з метою збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 13 травня 2024 року клопотання слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_11 , про арешт майна - задоволено.

Накладено арешт на майно, вилучене 26 квітня 2024 року під час проведення обшуків, яке визнано речовими доказами, а саме на:

- автомобіль AUDI Q5 державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 ;

- автомобіль AUDI Q5 державний номерний знак НОМЕР_3 , номер кузову НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_5 та ключі від автомобіля;

- автомобіль HYUNDAI SANTA FE номер кузову НОМЕР_6 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_7 та ключі від автомобіля.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно статей 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У своїх висновках Європейський Суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення пункту 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а пункту 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах, «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно пункту 7 частини другої статті 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до частини третьої статті 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом вимог частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

За правилами частини п`ятої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

З матеріалів судового провадження вбачається, що слідчим під час звернення із вищевказаним клопотанням та слідчим суддею під час його розгляду не в повній мірі дотримані вимоги вищевказаних норм КПК України, Конвенції про захист прав та основоположних свобод та у порушення вимог пункту 1 частини другої статті 173 КПК України слідчим суддею належним чином не перевірено правову підставу для арешту такого майна, зокрема, з метою його конфіскації як виду покарання.

Так, як убачається з даних долучених до клопотання реєстраційних карток транспортного засобу AUDI Q5, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , а також AUDI Q5 державний номерний знак НОМЕР_3 , номер кузову НОМЕР_4 , вказані автомобілі з 24 березня 2023 року та 20 травня 2023 року, відповідно, належить на праві власності ОСОБА_8 , який не є підозрюваним у кримінальному провадженні №000912 та не має відношення до обставин кримінальних правопорушень, що у свою чергу, виключає можливість накладення арешту на його майно з підстави, передбаченої частиною п`ятою статті 170 КПК України, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

При цьому, згідно наданої представником ОСОБА_9 - ОСОБА_7 копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу AUDI Q5 державний номерний знак НОМЕР_3 , номер кузову НОМЕР_4 даний транспортний засіб з 23 квітня 2024 року зареєстрований за ОСОБА_9 , тобто станом на час проведення обшуку 26 квітня 2024 року цей автомобіль на праві власності належав ОСОБА_9 .

Проте, вказані обставини залишились поза увагою слідчого судді.

До того ж, за правилами частин першої, другої статті 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Ураховуючи, що відомості про причетність ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до кримінальних правопорушень, за яким здійснюється досудове розслідування, у матеріалах провадження відсутні та жодній з цих осіб не повідомлено про підозру у межах кримінального провадження №000912, тому ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на даному етапі досудового розслідування мають статус третіх осіб.

Разом з тим, з клопотанням про арешт майна, в тому числі яке належить ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , до слідчого судді звернувся слідчий СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 , а не прокурор.

Наведене у сукупності дає колегії суддів підстави вважати, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді обмеження права власності ОСОБА_8 та ОСОБА_9 здійснено у порушення вимог закону, а втручання в їх право на мирне володіння та користування майном здійснено без законних на те підстав.

Крім того, перевіривши доводи клопотання прокурора щодо можливості накладення арешту на вказані транспортні засоби з метою їх збереження як речових доказів, колегія суддів дійшла висновку, що прокурор у розумінні вимог статті 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які слідчий послався у клопотанні, враховуючи, що згідно протоколів обшуку від 26 квітня 2024 року вказаних транспортних засобів нічого виявлено та вилучено не було.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що арешт на вказане майно не може бути накладене з метою та за обставин, наведених у клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді.

Інших підстав для накладення арешту, передбачених частиною другою статті 170 КПК України, у клопотанні не зазначено.

Відповідно до частини першої статті 173 КПК України суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої 170 КПК України.

З урахуванням вищевикладеного у сукупності, на думку колегії суддів, прокурор в розумінні вимог статті 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався слідчий у клопотанні, а слідчий суддя у відповідності до статті 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду у частині вирішення питання щодо арешту транспортних засобів AUDI Q5 державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 та AUDI Q5 державний номерний знак НОМЕР_3 , номер кузову НОМЕР_4 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 та ключей від автомобіля, ураховуючи вимоги частини третьої статті 407 КПК України, які не передбачають можливості часткового скасування ухвали слідчого судді за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга сторони захисту підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді підлягає скасуванню у повному обсязі з постановленням апеляційним судом нової ухвали про задоволення клопотання слідчого частково та накладення арешту на автомобіль HYUNDAI SANTA FE номер кузову НОМЕР_6 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_7 та ключі від автомобіля. В іншій частині клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 170, 171, 173, 376, 407, 418, 422 КПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - ОСОБА_7 задовольнити та поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 13 травня 2024 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 13 травня 2024 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_11 , про арешт майна - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене 26 квітня 2024 року під час проведення обшуку, яке визнано речовим доказом, а саме на автомобіль HYUNDAI SANTA FE номер кузову НОМЕР_6 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_7 та ключі від автомобіля.

У решті клопотання слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 , погодженого прокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_11 , - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_3