Справа № 496/6811/24
Провадження № 1-кс/496/2479/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.м.т. Ширяїве Ширяївського району Одеської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, місце проживання не зареєстровано, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

за матеріалами кримінального провадження за № 0000318 від 17.10.2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Cтарший слідчий СВ ВП № 2 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Біляївської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернулась до слідчого судді з клопотанням, в якому просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб. Визначити розмір застави - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Своє клопотання мотивувала тим, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приблизно в період часу з 13 години 30 хвилин по 17 годину 40 хвилину 14.10.2024 року знаходився в гостях у будинку АДРЕСА_2 , де спільно з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вживав алкогольні напої. В цей час, у ОСОБА_4 виник умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом - автомобілем марки «Mercedes-Benz C270 CDI», сірого кольору, 2001 року виготовлення, державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває в користуванні та належить на праві власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З цією метою, ОСОБА_4 , діючи умисно та протиправно, будучи особою яка раніше вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, приблизно в період часу з 13 години 30 хвилин по 17 годину 40 хвилину 14.10.2024 року, перебуваючи у кухонному приміщенні вищевказаного будинку, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи, що діє таємно та залишається непоміченим, користуючись відсутністю спостереження за ним з боку ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу та без дозволу останніх взяв з полиці тумбочки ключ від замку запалення та від центрального замку дверей до вищевказаного автомобіля та почав його утримувати при собі.

Продовжуючи реалізацію власного протиправного умислу, ОСОБА_4 , приблизно о 17 годині 41 хвилині 14.10.2024 року, закінчивши вживати алкогольні напої спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , разом з вищевказаним ключем від замку запалення та від центрального замку дверей до зазначеного вище автомобіля покинув територію вищезгаданого домоволодіння, після чого, приблизно о 17 годині 47 хвилині того ж дня, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи повторно, підійшов до розташованого на узбіччі ґрунтової дороги, напроти будинку АДРЕСА_2 , автомобіля марки «Mercedes-Benz C270 CDI», сірого кольору, 2001 року виготовлення, державний номерний знак НОМЕР_1 , середня ринкова вартість якого станом на 14.10.2024 становила 155 897, 20 гривень, після чого з використанням вищевказаного ключа від замку запалення та центрального замку дверей до зазначеного вище автомобіля, відкрив його водійські двері, сів за його кермо, завів його дизельний двигун внутрішнього згорання та управляючи вказаним автомобілем покинув на ньому місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись вказаним автомобілем на власний розсуд спричинивши ОСОБА_6 майнову шкоду у розмірі 155 897, 20 гривень.

30.10.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, а саме у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, предметом якого є транспортний засіб, вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3, ч.1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого, свідків, вчинення іншого правопорушення.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є унеможливлення останнім переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Даний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 не може не усвідомлювати імовірність засудження за інкримінованим злочином, передбаченим ч.2 ст. 289 КК України, та призначення реальної міри покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років з конфіскацією майна або без такої, що вказує на те, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.

Крім цього, у відповідності до п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, наявний ризик, що пов`язаний із можливим незаконним впливом підозрюваного на потерпілого, свідків та зважаючи на той факт, що свідками у кримінальному провадженні є особи з числа оточення ОСОБА_4 та останньому вручені копії матеріалів вищевказаного кримінального провадження, де зазначені адреси та номери телефонів свідків, враховуючи вказані обставини та характер інкримінуємого злочину, свідчать про наявність підстав вважати, що вразі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням підозрюваного під вартою, підозрюваний може чинити незаконний вплив на свідків, схиляючи їх до викривлення показань, що є обґрунтуванням вищевказаного ризику.

Підозрюваний ОСОБА_4 , розуміючи тяжкість покарання, може вчиняти дії направлені на уникнення кримінальної відповідальності та дії перераховані в п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тим самим перешкоджати всебічному, повному і неупередженому проведенню досудового розслідування, так як останній ніде не працює, не має міцних соціальних зв`язків та легального джерела доходів, раніше вчинив майнові злочини, що свідчить про те, що він схильний до протиправної поведінки та в подальшому може здійснити інше кримінальне правопорушення.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного, які не забезпечать виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання зазначеним ризикам. Враховуючи викладене, ступінь та характер суспільної небезпеки від вчинення злочину, тяжкість злочину, старший слідчий звернулась до слідчого судді з вказаним клопотанням.

Прокурор у судовому засіданні на задоволенні клопотання наполягав, посилаючись на обставини викладені у письмовому клопотанні щодо існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1. ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні просив не обирати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та пояснив, що є інвалідом та пообіцяв з`являтись за кожною вимогою слідчого, прокурора та суду.

Заслухавши пояснення прокурора та підозрюваного, вивчивши матеріали, додані до клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ч.2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний установити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор (п. 2 ч.1 ст. 194 КПК).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які додані до клопотання, а саме: показаннями потерпілої ОСОБА_6 ; відеозаписом з камер відеоспостереження приватного будинку АДРЕСА_2 , в присутності потерпілої ОСОБА_6 , на яких зафіксовано кримінальне правопорушення; речовими доказами, вилученими в ході огляду, проведеного на узбіччі АДРЕСА_3 , напроти приватного будинку № 14 - транспортний засіб марки «Mercedes-Benz C270 CDI», сірого кольору, 2001 р.в., д/н НОМЕР_1 зі слідами механічних пошкоджень, в водійських дверцятах якого було виявлено ключ з брелком чорного кольору; пред`явленням свідкові та потерпілій для впізнання особи за фотознімками, де останні впізнали серед представлених фотознімків особу чоловічої статі на ім`я ОСОБА_8 , який 14.10.2024 незаконно заволодів транспортним засобом марки «Mercedes-Benz C270 CDI», сірого кольору, 2001 року виготовлення, державний номерний знак НОМЕР_1 , власницею якого являється потерпіла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; показаннями свідка ОСОБА_7 , в яких знайшли підтвердження обставини кримінального правопорушення, викладені у повідомлені про підозру; показаннями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які повідомили, що 14.10.2024 під час несення служби в складі екіпажу СРПП УВАР-155, приблизно о 19 год. 20 хв. ними був зупинений автомобіль марки «Мерседес Бенз», сірого кольору, д/н НОМЕР_1 , який рухався їм в зустрічному напрямку по вул. Центральній в бік вул. Романтиків в с. Нерубайське з пошкодженим правим колесом на якому була повністю відсутня резина, їхав на диску. Водій якого надав документ, що посвідчує особу на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та запитавши що сталося з автомобілем, він нічого зрозумілого не зміг пояснити. Під час поверхневого огляду вказаного транспортного засобу, заборонених речей та предметів не було виявлено, в тому числі і свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Перевіривши по наявним базам ІПНП «Цунамі» вищевказаний транспортний засіб, було встановлено, що в розшуку він не перебував. Після чого на ОСОБА_4 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП та за ч. 4 ст. 126 КУпАП та відсторонено від керування даним транспортним засобом. Автомобіль знаходився на узбіччі та не заважав іншим учасникам дорожнього руху; відеозаписом з нагрудних камер відеоспостереження працівників поліції СРПП ВП № 2 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області, на яких зафіксована подія, яка мала місце 14.10.2024 року в с. Нерубайське, де о 19 год. 20 хв. ними був зупинений транспортний засіб марки «Mercedes-Benz C270 CDI», сірого кольору, 2001 року виготовлення, державний номерний знак НОМЕР_1 зі слідами механічних пошкоджень, під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не маючи свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу та знаходячись в стані алкогольного сп`яніння повідомив, що можливо викрав даний автомобіль, після чого на останнього було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 та ч. 2 ст. 130 КУпАП; іншими доказами в сукупності.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Сторона обвинувачення в обґрунтування клопотання посилалась на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Із системного аналізу змісту ч.2 ст. 177 і п.2 ч.1 ст. 194 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу - щодо встановлення наявності заявлених стороною обвинувачення ризиків слідчий суддя керується стандартом переконання «достатні підстави».

Так, існування кожного, вказаного у ч.1 ст. 177 КПК України ризику, має підтверджуватися фактами, наявність яких має бути переконливо продемонстрована (п.п. 85, 86 рішення ЄСПЛ від 30.01.2018 року у справі «Макаренко проти України» /Makarenkov. Ukraine, заява №622/11).

Судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 може усвідомлювати міру покарання, яка його чекає у разі визнання винним, офіційно не працевлаштований, не одружений, утриманців не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, тому існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Про існування такого ризику також свідчить суворість можливого покарання у випадку визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, який на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти власності, за вчинення якого може бути призначене покарання у виді реального позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої, що саме по собі може бути підставою та мотивом змінити місце проживання з метою переховування від слідства.

Крім того, відповідно до п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, наявний ризик, що пов`язаний з незаконним впливом підозрюваного на потерпілого, свідків та зважаючи на той факт, що свідками у кримінальному провадженні є особи з числа оточення ОСОБА_4 , останньому вручені копії матеріалів вищевказаного кримінального провадження, де зазначені адреси та номери телефонів свідків, враховуючи вказані обставини та характер інкримінуємого злочину, свідчать про наявність підстав вважати, що підозрюваний може чинити незаконний вплив на свідків, схиляючи їх до викривлення показань.

Підозрюваний раніше вчиняв майнові злочини, не має легального джерела доходів. Вказані обставини дають підстави вважати реальний ризик вчинення інших злочинів, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого у клопотанні щодо існування ризиків переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу підозрюваного на потерпілого, свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Отже наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, надають підстави для обрання запобіжного заходу.

Розглядаючи заявлене клопотання, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.

Заслухавши учасників судового розгляду, оцінивши в сукупності обставини відповідно до ст. ст. 177, 178 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що, на даному етапі досудового розслідування, існують ризики визначені ч.1 ст. 177 КПК України, з вказаних міркувань такі ризики є реальним та існуючими, враховуючи також ступінь стійкості соціальних зв`язків підозрюваного, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, так як наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи та виправдовує тривалість тримання підозрюваного під вартою, при цьому менш суворий запобіжний захід за законом не може бути застосований судом, відповідно до приписів норми ч.8 ст. 176 КПК України, яка не визнана неконституційною і тому має застосовуватись судом.

Кожен з вищезазначених ризиків, знаходить своє підтвердження у зібраних матеріалах, які додано до клопотання та обґрунтовують доводи органу досудового розслідування. З огляду на викладене, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає до задоволенню.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти вищезазначеним ризикам.

Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину.

Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту недоцільно, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження в цілому не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Доказів обставин, зокрема, документів, які підтверджують наявність у підозрюваного інвалідності, слідчому судді не надано.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка станом на 01.01.2024 року становить 3028 грн. При обранні альтернативного запобіжного заходу у виді застави, вважається за доцільне, з урахуванням вищевказаних обставин кримінального провадження, визначити підозрюваному заставу - 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 181 680 грн. 00 коп.

Саме такий розмір застави буде достатнім стимулюючим засобом запобігання порушенню процесуальних обов`язків підозрюваним ОСОБА_4 . При цьому, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, що узгоджується з роз`ясненнями викладеними у листі ВССУ 04.04.2013 року № 511-550/0/4-13, а саме: «Слідчому судді необхідно враховувати майновий стан підозрюваного, обвинуваченого та не допускати встановлення такого розміру застави як альтернативи триманню під вартою, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави».

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» з 31.10.2024 року до 29.12.2024 року, включно, в межах строку досудового розслідування.

Затримати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в залі суду та доставити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Виконання ухвали Біляївського районного суду Одеської області в частині організації доставки підозрюваного ОСОБА_4 до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» покласти на прокурора Біляївської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Одночасно обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у межах 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 181 680 грн. 00 коп. (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят грн. 00 коп.), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу протягом її дії.

Покласти на підозрюваного у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суду із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він постійно проживає, без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця перебування; не спілкуватися з потерпілими та свідками за даному кримінальному провадженню; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити - два місяця з дня внесення застави.

З моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, та зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, визначені в цій ухвалі.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави, а до нього для забезпечення виконання визначених законом обов`язків, може бути застосовано інший запобіжний захід.

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному, прокурору, захиснику негайно після її оголошення.

Копію ухвали направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 05.11.2024 року о 14:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1