Код суду 233 Справа № 233/5043/24
Вирок

Іменем України

01 жовтня 2024 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000312 від 06 серпня 2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Оленівське Червоногвардійського району Краснодарського краю рф, є громадянином України, має середню спеціальну освіту, розлучений, працездатний, не працює, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Наприкінці травня 2024 року, приблизно о 10 годин 00 хвилин, ОСОБА_5 знаходився за координатами 48.5109335, 37.7026893 біля гаражу по АДРЕСА_2 , де на землі біля дерева виявив полімерний пакет, у якому знаходились два предмети, схожі на магазини до автоматичної зброї з 60 (шістдесятьма) патронами калібру 5,45х39 мм. В цей час, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання бойових припасів.

Негайно реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що виявлені ним предмети (два магазини до автоматичної зброї з 60 патронами калібру 5,45х39 мм) є бойовими припасами, придбання, зберігання і носіння яких без відповідного дозволу є незаконним, діючи умисно, в порушення «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України вiд 12.10.1992 № 576 та «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України №622 від 21.08.1998 (зі змінами), підняв полімерний пакет, в якому знаходились два магазинами до автоматичної зброї з 60 патронами калібру 5,45х39 мм, щоб перенести за місцем свого мешкання, тим самим здійснив незаконне умисне придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Далі, продовжуючи свою злочинну діяльність, у вказаний день та час ОСОБА_5 , придбані при вищевказаних обставинах бойові припаси, переніс за місцем свого мешкання, а саме, за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим, здійснивши носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу, та сховав під стіл у вітальній кімнаті вищевказаного будинку, тим самим став умисно зберігати бойові припаси без передбаченого законом дозволу до моменту викриття його дій працівниками поліції, а саме 06.08.2024.

06 серпня 2024 року, у період часу з 15 годин 04 хвилин до 15 годин 33 хвилин, в ході проведення в установленому законом порядку огляду домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем фактичного мешкання ОСОБА_5 , працівниками поліції у вітальній кімнаті під столом виявлено та вилучено:

- два магазинами до автоматичної зброї з 60 (шістдесятьма) патронами, які є бойовими припасами - проміжними патронами калібру 5,45х39 мм зразка 1974 року, що призначені для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45 мм: автоматів АК-74, АКС-74У, ручних кулеметів РПК-74 та їх модифікацій. Патрони виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби.

Тим самим, ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразилися в придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, порушив вимоги «Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 та «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС № 622 від 21.08.1998 (зі змінами), а також вимоги Постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 за № 2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», відповідно до положень якої (додаток №1) вказані вище бойові припаси та вибухові речовини відносяться до видів майна, що не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, та не є предметами, щодо яких може бути надано дозвіл МВС України, а тому доступ до цих предметів сторонніх осіб є значною загрозою інтересам держави та безпеки громадян.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив придбання, носіння та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, зазначених в обвинувальному акті, визнав у повному обсязі, щиро каявся.

Під час досудового розслідування між прокурором Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та підозрюваним на той час ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 , 05 вересня 2024 року була укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, визнав повністю.

За умовами угоди обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості обвинуваченому ОСОБА_5 буде призначено покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 468 КПК України у кримінальному провадженні між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, внаслідок якого фізичним особам шкода не завдана.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з іспитовим строком, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності; але судимості зняті та погашені в установленому законом порядку; працездатний, втім, не працює та не навчається; розлучений, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні немає, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків; за місцем проживання на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; за місцем проживання зарекомендував себе з посередньої сторони, помічений у вживанні алкогольних напоїв.

Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, у виді 3 (трьох) років позбавлення волі є достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.

Крім того, суд погоджується з тим, що виправлення ОСОБА_5 можливе без реального відбування призначеного покарання і його варто звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, оскільки відсутні відомості щодо нього, які б давали підстави стверджувати про його підвищену суспільну небезпеку, як особистості.

На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченим за участі захисника відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим, за участі захисника .

Під час досудового розслідування в кримінальному провадженні проведено судову експертизу зброї № СЕ-19/113-24/4513-БЛ від 12 серпня 2024 року. Витрати, пов`язані з проведенням експертного дослідження в сумі 2271,84 грн. на підставі ст. 118 КПК України включаються судом у процесуальні витрати і підлягають стягненню з обвинуваченого згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України.

Цивільний позов не заявлений.

Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили необхідно залишити без зміни.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 від 05 вересня 2024 року.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Нагляд за ОСОБА_5 доручити уповноваженому органу з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одну грн.) грн. 84 коп. процесуальних витрат.

До набрання вироком законної сили застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, - залишити без зміни, залишивши за ним такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися з Краматорського району Донецької області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Речові докази:

- два магазини, 50 патронів калібру 5,45х39 мм; - передані на зберігання до КЗ ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області відповідно до квитанції №158 від 16 серпня 2024 року,- передати на користь Збройних Сил України.

- 10 гільз калібру 5,45х39 мм; - передані на зберігання до КЗ ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області відповідно до квитанції №158 від 16 серпня 2024 року,- знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1