Справа № 682/1988/24
Провадження № 1-кп/682/152/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2024 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду в м. Славута кримінальне провадження №0000152 від 12 червня 2024 року щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славута Хмельницької області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одружений, військовослужбовця ЗСУ, зареєстрований в АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу 89 КК України не судимий,

за ч. 1 ст. 263 КК України, -

встановив:

Військовослужбовець Збройних Сил України ОСОБА_5 відповідно до наказу № 233 від 19.08.2023 перебуває на посаді бойового медика 1 взводу снайперів, роти снайперів військової частини НОМЕР_1 , з військовим званням «старший солдат».

Так, старший солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, бути дисциплінованим, поводитись з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Окрім цього, ОСОБА_5 мав поводити себе пристойно і дотримуватись вимог ст. 68 Конституції України, згідно яких кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей, та ст. 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, згідно яких військовослужбовці постійно повинні бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Так, на початку березня 2024 року (точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено), військовослужбовець ОСОБА_5 перебуваючи в районі населеного пункту Кліщіївка Бахмутського району Донецької області, (точного місця в ході досудового розслідування не встановлено), без передбаченого законом дозволу, придбав, шляхом знахідки ручну осколкову гранату М67 наступального типу, яку у травні 2024 року, перевіз до місця свого постійного проживання, що за адресою АДРЕСА_2 , де в подальшому почав її незаконно зберігати без передбаченого законом дозволу.

09.05.2024 в період часу з 15 год. 15 хв. по 20 год. 06 хв. під час проведення санкціонованого обшуку житлового будинку АДРЕСА_2 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , працівниками поліції було виявлено та вилучено ручну осколкову гранату М67 наступального типу, яка належить до бойових припасів, і яку останній умисно, в порушення Положення «Про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992, та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, придбав та зберігав за місцем свого проживання без передбаченого Законом дозволу.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у зберіганні, придбанні, вогнепальної зброї, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

20.09.2024 року між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника, укладена угода про визнання винуватості у вчиненні вказаного кримінального правопорушення на таких умовах: ОСОБА_5 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Сторони погодили призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі із звільненням його на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням встановивши йому іспитовий строк та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу є тяжким злочином. Обвинувачений свою вину у вчиненні злочину визнає повністю, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Захисник в судовому засіданні підтвердив добровільність позиції обвинуваченого у визнанні вини у інкримінованому злочині, добровільність укладення ним угоди із прокурором, також просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 КПК України, та просить затвердити угоду.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено.

Прокурором при вирішенні питання про укладення угоди враховані обставини, визначені ст. 470 КПК України.

Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, визначена у межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових злочинів. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують його покарання. Зокрема, враховано, що ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв слідству, що пом`якшує його покарання.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд дійшов висновку укладену між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості затвердити, призначити останньому узгоджене сторонами покарання у виді 3 років позбавлення волі із звільненням ОСОБА_5 на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням встановивши йому іспитовий строк тривалістю на один рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Відповідно ст. 100 КПК України вилучені у ОСОБА_5 корпус гранати «М67» із маркуванням «TNS17C 026-007 2883» упакований у сейф пакет НПУ ВС №АБ007772 із биркою №7642975 та підривач «М213» із маркуванням «FUZE M213 COP 19M 036-003» упакований у сейф-пакет НПУ ВС №АБ019732 із биркою №7642976, - підлягають знищенню.

В силу ст. 124 КПК України та на підставі ст. 100 КПК України з ОСОБА_5 на користь держави стягненню підлягають судові витрати на залучення експерта.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 314, 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд, -

засудив:

Укладену 20 вересня 2024 року між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України щодо ОСОБА_5 встановити іспитовий строк тривалістю на 1 (один) рік, а також у відповідності до ст. 76 КК України покласти на нього наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: Корпус гранати «М67» із маркуванням «TNS17C 026-007 2883» упакований у сейф пакет НПУ ВС №АБ007772 із биркою №7642975 та підривач «М213» із маркуванням «FUZE M213 COP 19M 036-003» упакований у сейф-пакет НПУ ВС №АБ019732 із биркою №7642976 - знищити по вступу вироку в законну силу.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати на проведення експертизи в сумі 3786,40 грн.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1