Справа № 301/3855/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" листопада 2024 р. м. Іршава

Слідча суддя Іршавського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Іршава клопотання слідчого СВ ВП № 1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 яке погоджено прокурором Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000473 від 04.11.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Луково, Іршавського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, неодруженого, з середньою освітою, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

в с т а н о в и л а:

15.11.2024 слідчий СВ ВП № 1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , яке погоджене прокурором Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 ..

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні слідчого відділення відділення поліції №1 Хустського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000473 від 04.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоч.3 ст.332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.11.2024 року надійшов рапорт старшого оперуповноваженого СКП про те, що ним було отримано інформацію, про те що мешканець Хустського району, Закарпатської області, організував схему незаконного переправлення осіб через державний кордон України, за що отримує грошові кошти у значних сумах.

Також досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, 13 листопада 2024 року, перебуваючи в с. Білки Хустського району, зв`язався за допомогою зв`язку по мобільному додатку «Telegram», домовився із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцем АДРЕСА_2 , зустрітися в АДРЕСА_3 , поблизу центральної лікарні, та допомогти йому у незаконному перетині Державного кордону України, якому у зв`язку із введенням на території України «Воєнного стану» і обмеженням виїзду за кордон осіб чоловічої статі з числа громадян України віком від 18 до 60 років, у зв`язку з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №69 «Про загальну мобілізацію», заборонено виїзд за кордон, та який мав намір виїхати за межі України, шляхом незаконного перетину державного кордону України, поза межами пункту пропуску.

13.11.2024 року під час особистої зустрічі гр. ОСОБА_5 із ОСОБА_7 (який діяв під контролем правоохоронних органів, як легендована особа з вигаданими анкетними даними) в АДРЕСА_3 , неподалік центральної лікарні, гр. ОСОБА_7 присів у автомобіль марки ВАЗ 2106, помаранчевого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , у якому знаходився гр. ОСОБА_5 , де останній здійснюючи організацію незаконного переправлення гр. ОСОБА_7 через Державний кордон України, з корисливих мотивів, роз`яснив ОСОБА_7 , що на вказаному транспортному засобі відвезе його в АДРЕСА_1 , де неподалік знаходиться Державний кордон України, для його перетину, і за вказані послуги просив надати грошові кошти у сумі 5500 доларів США, на що ОСОБА_7 погодився, показав грошові кошти, та повідомив що надасть їх ближче до місця перетину Державного кордону України.

Тоді ж, під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, із використанням несправжніх (імітаційних) засобів у виді грошових коштів в сумі 5500 доларів США, 13.11.2024 року близько 12 години 20 хвилин громадянин ОСОБА_5 , умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного переправлення осіб через Державний кордон України, у салоні автомобіля марки ВАЗ 2106, помаранчевого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , на якому рухався із центру м. Берегове в сторону с. Астей, Берегівського району, сидячи на передньому пасажирському сидінні надав ОСОБА_7 який сидів на задньому сидінні у автомобілі, вказівки про порядок та напрямок руху до Державного кордону України з Угорщиною, по дорозі через поле із села Астей, Берегівського району, де і отримав від особи яка діяла під контролем правоохоронних органів - гр. ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 5500 доларів США, які ОСОБА_5 поставив під своє переднє пасажирське сидіння.

13.11.2024 року, під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, ОСОБА_5 , після отримання обумовленої оплати за свої послуги у розмірі 5500 доларів США, які ОСОБА_7 надав йому, і які ОСОБА_5 поставив під переднє пасажирське сидіння даного автомобіля, ОСОБА_5 був викритий працівниками правоохоронних органів та затриманий 13 листопада 2024 року о 12 годині 40 хвилин.

13.11.2024, о 12.40 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Луково, Іршавського району, Закарпатської області, громадянина України, українця за національністю, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого, затримано в порядку ст. 208 КПК України.

14.11.2024 о 12:00 годині, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Обґрунтована підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, підтверджується:рапортом старшого оперуповноваженого від 04.11.2024; рапортом старшого оперуповноваженого про особу причетну да даного злочину від 04.11.2024; повідомленням про виявлений злочин працівниками 27 прикордонного загону від 04.11.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 04.11.2024; рапортом про затримання гр. ОСОБА_5 від 04.11.2024; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 13.11.2024; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 13.11.2024; протоколом огляду місця події в АДРЕСА_4 від 13.11.2024; протоколом огляду місця події в АДРЕСА_1 від 13.11.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 14.11.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.11.2024; протоколом видачі спеціальних технічних засобів від 09.11.2024; протоколом виготовлення та видачі несправжніх (імітаційних) засобів від 10.11.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 14.11.2024; протоколом огляду предмета від 14.11.2024;

Зазначає, шо підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, який відносяться до категорії тяжких, за який у разі визнання його винуватим, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з конфіскацією майна. Також ОСОБА_5 усвідомлюючи неминучість покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, зокрема останній володіє інформацією, щодо місць можливого незаконного перетину Державного кордону України, поза пунктами пропуску, можна зробити висновок, що ОСОБА_5 може покинути територію України поза офіційними пунктами пропуску.

Також слідчий вказує, що оцінюючи в сукупності всі обставини, наявність обґрунтованої підозри, у вчиненні особою кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною, кримінального правопорушення, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 332 КК України у разі визнання винуватим у вигляді позбавленні волі на строк до дев`яти років з конфіскацією майна, а тому існують ризики, що ОСОБА_5 , знаходячись на волі може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Крім того, вказує, що не обрання такого виду запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваного покладених на нього процесуальних обов`язків, що в подальшому може призвести до не виконання завдань кримінального судочинства та забезпечення судового розгляду.

Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив таке задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав та доводів викладених у ньому та просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечувала щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважала підозру не необгрунтованою, а також відсутність ризиків зазначених у клопотанні, просила відмовити в задоволенні клопотання та застосувати до ОСОБА_5 домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку захисника.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст.177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно положень ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП № 1 Хустського РУП здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000473 від 04.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоч.3 ст.332 КК України.

14.11.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.3 ст.332 КК України.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченогоч.3 ст.332 КК України. Зокрема такими є: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000473 від 04.11.2024; рапорт старшого оперуповноваженого від 04.11.2024; рапорт старшого оперуповноваженого про особу причетну да даного злочину від 04.11.2024; повідомлення про виявлений злочин працівниками 27 прикордонного загону від 04.11.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 04.11.2024; рапорт про затримання гр. ОСОБА_5 від 04.11.2024; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 13.11.2024; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 13.11.2024; протокол огляду місця події від 13.11.2024; протокол огляду місця події від 13.11.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 14.11.2024; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.11.2024; протокол видачі спеціальних технічних засобів від 09.11.2024; протокол виготовлення та видачі несправжніх (імітаційних) засобів від 10.11.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 14.11.2024; протокол огляду предмета від 14.11.2024; інші матеріали досудового розслідування в їх сукупності.

Зазначені відомості у сукупності з інформацією, викладеною у дослідженому під час судового засідання повідомленні про підозру, вважаються переконливими для слідчого судді в тому, що відповідне кримінальне правопорушення могло бути вчинено, а надані слідчим до клопотання відомості в достатній мірі вказують на можливість вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Водночас слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В свою чергу, стороною захисту не наведено обставин, які б очевидно та беззаперечно вказували на будь-яку непричетність підозрюваного ОСОБА_5 до злочину, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру, або необгрунтованість повідомленої підозри, а за такого на цій стадії досудового розслідування відсутні підстави вважати, що повідомлення про підозру є вочевидь необгрунтованим.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, вчиненому з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за скоєння якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з конфіскацією майна, який відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Оцінюючи наявність ризиків, на існування яких посилається сторона обвинувачення обґрунтовуючи подане щодо ОСОБА_5 клопотання, слідчий суддя виходить із такого.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від слідства та суду; незаконно впливати на свідків по даному кримінальному провадженні; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється (п. п. 1, 3, 4,5 ч.1 ст. 177 КПК України).

Ризик переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та/або суду продовжує існувати та обумовлений тяжкістю ймовірного покарання та суворістю можливого вироку, слідчий суддя оцінює в сукупності в світлі обставин цього кримінального провадження, та враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України, які інкримінуються ОСОБА_5 , за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до дев`яти років з конфіскацією майна. Також останній володіє інформацією, щодо місць можливого незаконного перетину Державного кордону України, поза пунктами пропуску. На думку слідчого судді, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Оцінюючи можливість впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, слідча суддя також виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Крім того, слідча суддя враховує характеристику особи підозрюваного, який позитивно характеризується за місцем проживання, не має офіційного місця роботи, суспільно-корисною працею не займається.

На думку слідчого судді, під час розгляду клопотання сторона обвинувачення довела існування вказаних ризиків.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про те, що підстави і обставини, які зазначені в клопотанні слідчого, є достатньо обґрунтованими, вони вказують на те, що слідчий та прокурор в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюваного ОСОБА_5 на свободу. За встановлених обставин, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, і що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. На переконання слідчого судді, такий висновок узгоджується з вимогами ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою з наведених підстав виправдане існуванням суспільного інтересу на забезпечення належного досудового розслідування у кримінальному провадженні про тяжкий злочин.

При прийнятті рішення слідчий суддя також враховує, що відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

При цьому, слідчий суддя враховує, що Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого та необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Даний вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про особу підозрюваного ОСОБА_5 та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить настання ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Наведені в судовому засіданні захисником доводи на захист підозрюваного ОСОБА_5 в тому числі і щодо наявності у підозрюваного постійного місця проживання, не можуть бути безумовною підставою для застосування щодо підозрюваного менш суворого запобіжного заходу, оскільки не спростовують висновки слідчого судді про існування ризиків, які зазначені в клопотанні слідчого. З огляду на викладене, вимоги сторони захисту про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, задоволенню не підлягають.

Поряд з цим, слідчий суддя враховує, що застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , слідчий суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого, погоджене прокурором, необхідно задовольнити і застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, який в свою чергу відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів за вчинення якого, відповідно до ч. 3 ст. 337 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі від семи до дев`яти років з конфіскацією майна.

Частиною 5 ст. 182 КПК України визначено, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, крім наведеного вище, враховую практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 за інкриміновані злочини, характер та обставини його вчинення.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб з визначенням застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням на підозрюваного обов`язків, і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження. Саме такий розмір застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідча суддя,

п о с т а н о в и л а:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 11 січня 2025 року 12:40 години.

Одночасно для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, визначених КПК України, визначити заставу в розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 (сто двадцять одну тисячу сто двадцять) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

1) з`являтися до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) не відвідувати розважальні заклади;

5) здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за межі України.

Термін дії ухвали та обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити по 12:40 год. 11.01.2025.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 18.11.2024 о 16 год. 00 хв..

Слідча суддя Іршавського

районного суду: ОСОБА_1