Житомирський апеляційний суд
Справа №296/9462/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/623/24
Категорія ст.183 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

підозрюваного: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 11 жовтня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 08 грудня 2024 року з визначенням розміру застави,

встановила:

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 11 жовтня 2024 року задоволено клопотання слідчого та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 до 08 грудня 2024, визначено розмір застави 151 400 грн. та покладено на нього відповідні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , вагомість наявних доказів вчинення ним даного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у його вчиненні, вважав, що лише винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти встановленим ризикам.

Крім того, слідчий судді вважав необхідним визначити підозрюваному ОСОБА_9 заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому виразі складає 151 400 грн., яка на думку суду, є достатньою для запобігання ризикам та забезпечення виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вказує, що підозра є необґрунтованою, оскільки вилучено канабісу менше ніж 5 г, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Стверджує, що слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_6 раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, місце проживання, є інвалідом 3 групи по зору.

Крім того, захисник вказує про відсутність потерпілих, відсутність матеріальної шкоди.

На переконання сторони захисту, ризики необґрунтовані. Зазначає, що слідчим суддею належним чином не перевірено протокол затримання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, заперечення прокурора, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим заходом і він може бути застосованим тоді, коли жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених у ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до частини 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З матеріалів справи вбачається, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000076 від 07.02.2023 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений точно день та час, але не пізніше 19.12.2023, у ОСОБА_6 виник умисел, направлений на отримання неконтрольованого державою прибутку від дій, пов`язаних із незаконним обігом психотропних речовин, наркотичних засобів і прекурсорів, у порушення вимог Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори». З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_6 вступив у попередню змову із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , маючи на меті вчиняти дії пов`язані з незаконним виробництвом, зберіганням, перевезенням та пересиланням наркотичних засобів з метою збуту.

Відповідно до повідомлення про підозру від 10.11.2024 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

На переконання колегії суддів висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри повідомленої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів відповідає фактичним обставинам справи, оскільки підтверджуються матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколами про результати здійснення негласних слідчих (розшукових) дій зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж; протоколами про результати здійснення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо, відео контроль відповідних осіб; протоколами про результати здійснення негласних слідчих (розшукових) дій спостереження за особами; протоколом обшуку від 10 жовтня 2024 року, який проведено за місцем проживання ОСОБА_6 ; висновками судових експертиз від 29.01.2024, від 17.06.2024, від 19.06.2024, від 24.06.2024, від 15.06.2024, від 05.07.2024, від 15.04.2024, від 16.04.2024, від 28.06.2024, від 30.08.2024, від 29.08.2024, від 10.10.2024, від 10.10.2024, від 10.10.2024.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судової справи, на даному етапі кримінального провадження, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Доводи апелянта про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України є помилковими з таких підстав.

Слідчий суддя достатньо обґрунтував свої висновки про наявність ризиків, передбачених п.3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності та з метою перешкоджанню органу досудового розслідування встановити інших осіб, які можуть бути причетними до вчинення кримінального правопорушення, може вчиняти спроби протиправного впливу на учасників кримінального провадження (інших підозрюваних, свідків), зокрема шляхом комунікації засобами зв`язку (за допомогою телефону, інтернет-зв`язку).

Крім того, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду з метою уникнення негативних наслідків кримінально-правового та цивільно-правового характеру, а тому ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України також існує.

При цьому колегія суддів враховує обставини, тяжкість кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином та за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, дані про особу підозрюваного, який проживає сам, жодної професії не здобув, офіційних джерел доходу не має, не працевлаштований, а ступінь його соціальних зв`язків не є такою, яка б могла утримувати його в місці постійного проживання.

За таких обставин, апеляційний суд вважає обґрунтованими та законними висновки слідчого судді про наявність достатніх підстав, згідно вимог ст.ст. 194 КПК України для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Також, колегія суддів зважає і на те, що на даний час в Україні введено воєнний стан, що також є відповідним ризиком, який з врахуванням даних про особу підозрюваного, характером кримінального правопорушення у якому він підозрюється додатково свідчить про правильність висновків суду, оскільки в зазначених умовах здійснення контролю за обвинуваченим правоохоронними органами, в разі застосування до нього інших більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі домашнього арешту є ускладненим.

Доводи сторони захисту про те, що в діях ОСОБА_6 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, судом апеляційної інстанції на стадії розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу не можуть бути перевірені всебічно та повно, оскільки на цій стадії суд обмежений у наданні оцінки доказам та лише перевіряє чи є підозра обґрунтованою.

Наявність у ОСОБА_6 захворювань, також не свідчать про можливість обрання йому менш суворого запобіжного заходу, оскільки право на охорону здоров`я, ефективну безкоштовну медичну допомогу, яке закріплено в Конституції України мають усі громадяни України, в тому числі і ті щодо яких обрано запобіжний захід тримання під вартою.

Право на медичну допомогу, що цих осіб забезпечується наданням її у медичній частині, а в разі неможливості проходження там лікування у визначених закладах охорони здоров`я, відповідно до вимог нормативно-правових актів Міністерства юстиції, Міністерства охорони здоров`я з забезпеченням цілодобової охорону особи, узятої під варту.

Даних про те, що захворювання ОСОБА_6 унеможливлюють його перебування в умовах попереднього ув`язнення матеріали справи не містять та стороною захисту не надані.

Крім того, судом застосовано до ОСОБА_6 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, в межах визначених в п.2 ч.5 ст. 182 КПК України за вчинення тяжкого злочину.

Твердження захисника, що у даному кримінальному провадженні відсутні потерпілі та матеріальна шкода, жодним чином не впливає на правильність висновків слідчого суддя про застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під варто та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки при обранні запобіжного заходу враховується наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених, ст.177 КПК України.

Що стосується доводів апелянта, що слідчий суддя належним чином не перевірив протокол затримання то вони є неспроможними.

ОСОБА_6 затриманий в порядку ст.208 КПК України, йому роз`яснено права та обов`язки, підстави затримання, повідомлено сестру про затримання та орган уповноважений на надання БПД, складено протокол затримання, який підписаний підозрюваним, захисником та понятими. Зауважень на протокол не надходило, а тому протокол в повній мірі відповідає вимогам КПК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 11 жовтня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 08 грудня 2024 року з визначенням розміру застави - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: