Справа № 185/7792/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в спрощеному провадженні в умовах дії воєнного стану в судовому засіданні в залі суду в м. Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02 травня 2024 року за № 0000210 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Привільне, Солонянського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період на посаді водія автомобільного відділення 4 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», маючого середню освіту, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

З метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань 24.02.2022 Президентом України видано Указ № 69/2022 про оголошення на території України загальної мобілізації.

На виконання цього Указу Президента України та визначених завдань з урахуванням стану здоров`я та ІНШИХ даних, а також відсутності визначених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-XII від 21.10.1993 року підстав для відстрочки або звільнення від призову на військову службу під час мобілізації, здійснено призов ОСОБА_3 , який наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 66 від 01.04.2023 призначений на посаду водія автомобільного відділення 4 танкової роти танкового батальйону, зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення і перебуває у військовому званні «солдат».

Будучи військовослужбовцем ОСОБА_3 , відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків.

Поряд з цим, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення у сфері злочинів проти життя та здоров`я особи.

Так, ОСОБА_3 15.04.2024 близько 15:00 год. перебуваючи в одній із кімнат у будинку АДРЕСА_2 , де спільно проживав зі своєю співмешканкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків із останньою почав виражатися нецензурною лайкою.

У подальшому, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізовуючи протиправний умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , знаходячись у положенні стоячи, правою рукою умисно наніс один удар в область лівого вуха ОСОБА_4 .

Своїми умисними, злочинними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді баротравми лівого вуха, посттравматичної перфорації лівої барабанної перетинки, утворились по ударному механізму від тупих твердих предметів (предмету), з місцем прикладання діючої сили у вищезазначену область та за своїм характером відносяться до умисних легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я впродовж більше шести днів, але не більше як три тижні (21 день).

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України за ознаками спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вказані обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурором заявлено клопотання про розгляд даного обвинувального акта про вчинення кримінального правопорушення у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні. До обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні прокурором залучено документи, передбачені п. 1-3 ч. 3 ст. 302 КПК України.

За змістом доданої до обвинувального акта письмової заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , складеної у присутності адвоката ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Судом встановлено, що на виконання вимог ч. 2 ст. 302 КПК України прокурором роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_3 зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає розгляду у спрощеному провадженні, передбаченому статтями 381 - 382 КПК України.

За ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до частин 2 та 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дослідивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості, дійшов висновку, що ОСОБА_3 , за встановлених органом досудового розслідування обставин, наведених вище, які не оспорюються учасниками судового провадження, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При вирішенні питання про призначення покарання, суд керується статтями 50, 65 КК України в частині законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання та досягнення мети його призначення.

При призначенні покарання суд також виходить з вимог закону щодо достатності покарання для виправлення особи, запобігання скоєнню ним нових кримінальних правопорушень, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України вчинене ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 125 КК України кримінальне правопорушення віднесено до кримінальних проступків.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, на теперішній час приймає безпосередню участь в забезпеченні, проведенні і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом відсічі збройної агресії з боку Російської Федерації проти України, за місцем служби характеризується задовільно.

Обставинами, що пом`якшують покарання у відповідності до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання у відповідності до ст. 67 КК України - не встановлено.

Підстави для застосування ст. 69 КК України відсутні.

З огляду на наведене, враховуючи всі зазначені обставини в їх сукупності, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, зважаючи на відсутність у справі обставин, що обтяжують покарання, а також той факт, що обвинувачений притягається до кримінальної відповідальності за проступок, суд дійшов висновку, що досягнення мети покарання - виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання скоєння ним нових кримінальних правопорушень, може відбутися й без ізоляції останнього, тож вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкцій ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн. .

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Судові витрати на проведення судової медичної експертизи № 279 від 13 травня 2024 року та № 284-Д від 14 травня 2024 року відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався і підстави для його обрання відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-371, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн. (одна тисяча сімсот грн. 00 коп.).

Речові докази у справі:

- DVD+R - диск зі cлідчим експериментом з потерпілою - котрий зберігається в матеріалах кримінального провадження - зберігати в матеріалах кримінального провадження.»

- DVD+R - диск з відеозаписом подій, які мали місце 02.05.2024, - котрий зберігається в матеріалах кримінального провадження - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1