Справа № 451/1399/24
Провадження № 1-кп/451/131/24
ВИРОК

іменем України

23 жовтня 2024 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним №0000060 від 05.08.2024 про обвинувачення

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оглядів Радехівського району Львівської області, громадянина України, українця, не працюючого, не адвокат, не нотаріус та не депутат, освіта середня спеціальна, розлученого, зареєстрованого та жителя на АДРЕСА_1 , військовозобовяаного, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197 -1 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_5

установив:

відповідно до п. б ч.1 ст. 112 Земельного кодексу України, передбачено, що охоронні зони створюються навколо споруд електронних комунікацій, у тому числі базових станцій мобільною зв`язку, земних станцій супутникового зв`язку, уздовж ліній електронних комунікаційних мереж, електропередачі, земель транспорту, навколо промислових об`єктів для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об`єкти.

Так, весною 2024 року, у невстановлену досудовим розслідуванням дату та час, ОСОБА_3 , всупереч вимогам ст. сі. 112, 116-126, 150 Земельного кодексу України, які регламентують набуття та реалізацію права па землю, не маючи відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування та за відсутності будь-якого правочину щодо неї, умисно, з корисливих мотивів та з метою отримання врожаю сільськогосподарських культур, вчинив самовільне зайняття земельної ділянки, площею 13,1024 га з кадастровим номером :03:000:0530, на якій знаходиться охоронна зона навколо та вздовж об`єкта енергетичної системи, яка знаходиться на території Пиратинського старостинського округу Радехівської міської ради Червоноградського району Львівської області, яке виразилось у протиправному використанні землі, шляхом її розорювання та посіву сільськогосподарської культури - сої. Вищевказана земельна ділянка, яка самовільно зайнята ОСОБА_3 , перебуває у комунальній власності Радехівської міської ради Червоноградського району Львівської області.

Вказаними незаконними діями Радехівській міські раді заподіяно майнову шкоду в сумі 97 392,76 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у самовільному зайнятті земельної ділянки в охоронній зоні, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

З огляду на позицію сторін, відповідно до якої вони не оспорюють обставини кримінального провадження, переконавшись у правильності розуміння сторонами змісту цих обставин та зважаючи на відсутність сумнівів у добровільності такої позиції, суд постановив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які учасниками судового провадження не оспорюються та вважає за необхідне, зважаючи на вимоги частини 4 статті 349 КПК України, допитати обвинуваченого та дослідити його характеризуючі дані.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197 -1 КК України, визнав повністю. Суду пояснив, що ним дійсно зайнято земельну ділянку біля села Пиратин Червоноградського району Львівської області, думав, що вказана земельна ділянка нікому не належить. Шкоду відшкодував. Розкаявся, просив його суворо не карати, більше такий випадок ним не повториться.

Представник потерпілої ОСОБА_5 повідомила суду, що обвинувачений надав покази, які відповідають дійсності, шкоду він відшкодував, просила суд його суворо не карати.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, суд вважає встановленим і доведеним зібраними матеріалами факт вчинення ОСОБА_3 своїми умисними діями кримінального првопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197 - 1 КК України - самовільне зайняття земельної ділянки в охоронній зоні.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до є нетяжкого злочину, та конкретні обставини його вчинення, дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття, відшкодування шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості скоєного, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, шкоду відшкодував у повному обсязі, а також з огляду на обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обмяжують покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе при призначенні йому покарання в межах санкції статті закону, що передбачає кримінальну відповідальність, у виді обмеження волі із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст.65-67 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до вимог ст.50 КК України, мети покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку вимог статті 100 КПК України.

Зважаючи на те, що запобіжний захід стосовно обвинуваченого судом не обирався і клопотання щодо обрання такого обвинуваченому стороною кримінального провадження не заявлялось, тому суд доходить переконання про відсутність підстав для вирішення цього питання.

Керуючись статтями 368, 371, 374 КПК України, Радехівський районний суд Львівської області,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197 - 1 КК України та призначити йому покарання у виді двох років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням терміном на один рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Відповідно до вимог ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Речові докази: земельну ділянку, площею 18 га з кадастровим номером :03:000:0530, залишити у користуванні власника - Радехівської міської ради Львівської області.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Радехівський районний суд Львівської області.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддяОСОБА_6