Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/2260/24
Провадження № 1-кп/644/530/24
ВИРОК

Іменем України

14 серпня 2024 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0000408 від 16.03.2024 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, військовозобов`язаного, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , фактично мешкав до затримання за адресою : АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-26.03.2013 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки із застосуванням статті 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік.

-04.03.2015 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, 70, 71 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць, звільненого по відбуттю строку покарання 14.05.2018,

-23.04.2021 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, звільненого по відбуттю строку покарання 22.04.2022,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 16.03.2024 о 03 годині 00 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, перебував поряд із під`їздом № 2, будинку АДРЕСА_3 , де познайомився з потерпілим ОСОБА_6 . Під час спілкування обвинувачений ОСОБА_5 побачив у користуванні потерпілого ОСОБА_6 мобільний телефон в корпусі сірого кольору, який знаходився в чохлі блакитного кольору та рюкзак синього кольору з майном, який останній мав при собі, після чого у обвинуваченого ОСОБА_5 виник раптовий умисел, направлений на відкрите викрадення вищевказаного майна. Реалізуючи свій раптово виниклий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, з метою протиправного збагачення за рахунок інших осіб, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаючи, що на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-ІХ (зі змінами) в Україні з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, обвинувачений ОСОБА_5 підійшов ближче до потерпілого ОСОБА_6 та діючи відкрито, шляхом ривку заволодів належним останньому мобільним телефоном «Xiaomi Redmi 9C NFC 2/32 Dual» в корпусі сірого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи 2283 грн. 75 коп., який знаходився в чохлі «Gelius Full Soft Case» блакитного кольору, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи 107 грн. 50 коп. Після чого обвинувачений ОСОБА_7 застосував до потерпілого ОСОБА_6 фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, яке виразилось у нанесенні удару правою рукою у ліве плече потерпілого ОСОБА_6 , від якого останній впав на землю та відчув фізичний біль Після чого, обвинувачений ОСОБА_5 , продовжуючи свої протиправні дії, направлені на відкрите викрадення чужого майна, наніс потерпілому ОСОБА_6 , який продовжував лежати на землі, два удари ногою в область тулуба з лівого боку та відкрито заволодів належним потерпілому ОСОБА_6 рюкзаком синього кольору, що лежав поруч на лавці, який матеріальної цінності для потерпілого не представляє, в якому знаходився зовнішній акумулятор (Power Bank) «Nomi A052 5200 mAh, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи 292 грн. 50 коп., та інші особисті речі потерпілого, які матеріальної цінності для нього не представляють.

Після чого, обвинувачений ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2683 грн. 75 коп.

Обвинувачений ОСОБА_5 в ході судового розгляду свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст.186 КК України визнав в повному обсязі. Надав суду пояснення, аналогічні вищевикладеному. Не оспорював, що він при обставинах, викладених в обвинувальному акті, перебуваючи поряд із під`їздом № 2, будинку АДРЕСА_3 , застосовуючи до потерпілого ОСОБА_6 фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, відкрито викрав належне потерпілому ОСОБА_6 майно відповідно до переліку в обвинувальному акті. Кількість та локалізацію ударів, зазначену в обвинуваченні, не оспорював. Визнав, що своїми діями спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в загальному розмірі 2683 грн 75 коп. При цьому, просив суд не досліджувати інші докази у кримінальному провадженні, обмежившись його поясненнями та розглянути справу відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, про що надав відповідну заяву. Щиро кається у скоєному.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має. Зазначив, що з положеннями ч.3 ст.349 КПК України ознайомлений.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена повністю і його дії суд кваліфікує за ч. 4 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Разом з тим, суд зазначає, що в ході судового розгляду стороною обвинувачення не доведено належними та допустимими доказами факт вживання спиртних напоїв обвинуваченим.

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України», п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 року у справі «Веренцов проти України», п.86).

Враховуючи викладене, суд вважає вірним виключити із обвинувачення ОСОБА_5 за ч.4 ст.186 КК України формулювання стосовно того, що «… ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 стали розпивати спиртні напої». Таке виключення не змінює кваліфікації вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 злочину.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, вчиненим із прямим умислом, а також обставину, що пом`якшує покарання.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання , судом не встановлено.

Судом враховується відношення обвинуваченого ОСОБА_5 до вчиненого, матеріали, що його характеризують, зокрема те, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, неодружений, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме такий вид покарання, на думку суду, зможе виправити останнього та попередити вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого статей 69, 75 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Враховуючи обраний вид покарання, наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд, приймаючи до уваги обставини, визначені пунктами 2-4 ст. 178 КПК України, вважає необхідним до набрання вироком законної сили залишити без зміни обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим за ч.4 ст.186 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Початок строку покарання рахувати з дати затримання ОСОБА_5 з 16.03.2024, зарахувавши йому в відбуття покарання час тримання його під вартою із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 19.03.2024 на майно, яке вилучено під час огляду місця події 16.03.2024 року за адресою: АДРЕСА_4 , біля під`їзду №2, та речі вилучені під час огляду місця події 16.03.2024 за адресою: АДРЕСА_3 , біля під`їзду №2.

Речові докази:

1) мобільний телефон марки «Xiаоmi», синього кольору, моделі «M2006C3MNG», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , SN: НОМЕР_3 , 2) чохол синьо-зеленого кольору; 3) пару тактичних рукавиць чорного кольору; 4) рюкзак зі щільної тканини синього кольору зі вставками коричневого кольору; 5) дерев`яна ікона; 6) косметичку «LUCKY» всередині якої знаходяться: ножиці, 3 викрутки, фломастер в корпусі чорного кольору та пристрій для вимірювання напруги; 7) газету «Японские крассворды Банзай»; 8) косметичку червоного кольору з малюнком косметичних засобів, всередині якої знаходяться: механічний годинник сріблястого кольору, плоскогубці з блакитними ручками, кухонний ніж з чорною колодкою, зарядний пристрій - 2 шт., навушники вкладиші рожевого кольору, металевий пенал золотистого кольору з окулярами, флеш-носій синього кольору, флеш-носії чорного кольору -2 шт., електронні цигарки у кількості 2 шт., викрутки 4 шт.; 9) портативний зарядний пристрій білого кольору з написом «Nomi»; 10) плоскогубці з синьою рукояткою - залишити у володінні ОСОБА_6 за належністю.

Копію вироку вручити прокурору, обвинуваченому негайно після його проголошення.

Вирок може бути оскаржений з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк, але з часу отримання ним копії вироку суду.

Суддя ОСОБА_1