Справа № 352/2800/24
Провадження № 1-кс/352/474/24
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження за скаргою

28 жовтня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідча суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , ознайомившись із скаргою ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , у порядку ст. 206 КПК України,

у с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , 25.10.2024 звернувся до суду зі скаргою у порядку ст. 206 КПК України, у якій просив: 1) негайно забезпечити доставку ОСОБА_3 у приміщення Тисменицького районного суду на предмет встановлення законності затримання; 2) постановити ухвалу, якою негайно звільнити з-під варти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Скарга обґрунтована тим, що 22.10.2024 о 18 год службові особи ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) незаконно затримали та доставили в приміщення РТЦК ОСОБА_3 , де без складання протоколу про адміністративне затримання утримують його понад 3 години. Працівники РТЦК не є працівниками правоохоронного органу та не наділені повноваженням щодо затримання будь-якої особи, а тим більше незаконного утримання. Крім цього, з моменту незаконного затримання ОСОБА_3 позбавили права на зустріч з адвокатом і перешкоджають у забезпеченні його конституційного права на захист від свавілля. На даний час відомо, що стосовно ОСОБА_3 вже третю добу вчиняються незаконні насильницькі дії та незаконне позбавлення волі.

Слідча суддя вважає, що у відкритті провадження за скаргою слід відмовити, виходячи з таких підстав.

Відповідно до вимог п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя здійснює у порядку, передбаченому цим Кодексом, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Частина третя ст. 26 КПК України передбачає, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним із позбавленням особи свободи, і полягає в примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установу тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням вимогам режиму цих установ.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про попереднє ув`язнення» (зі змінами та доповненнями) підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом, рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт або про арешт і передачу, а також постанова прокурора, прийнята у випадках та порядку, передбачених статтею 615 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» (зі змінами та доповненнями) установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

Отже, відповідно до ч. 1 ст. 206 КПК України та Закону України «Про попереднє ув`язнення» (зі змінами та доповненнями) слідчий суддя може зобов`язати орган державної влади чи службову особу забезпечити дотримання прав особи, якщо вона тримається під вартою в слідчому ізоляторі Державної кримінально-виконавчої служби України, на гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, чи в ізоляторі тимчасового тримання.

Адвокат ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою в порядку ст. 206 КПК України, просив звільнити з-під варти ОСОБА_3 , який незаконно утримується працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ).

Відповідно до ч. 2 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

З аналізу положень ст. 206 КПК України можна зробити висновок, що слідчий суддя забезпечує дотримання прав особи у рамках кримінального провадження, яка тримається під вартою органом державної влади чи службовою особою, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

Глава 18 КПК України, в якій міститься ст. 206, регламентує питання щодо запобіжних заходів, затримання особи під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження.

З огляду на викладене, з урахуванням відсутності інформації щодо внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення стосовно ОСОБА_3 , слідча суддя зазначає про відсутність підстав для твердження, що події та обставини, про які йдеться у скарзі, регламентуються нормами КПК України.

Слідча суддя враховує, що Указом Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією РФ проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч. 2 ст. 102, п. п. 1, 17, 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, оголошено проведення загальної мобілізації, зокрема, і на території Івано-Франківської області.

Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Таким чином, слідча суддя не має повноважень, визначених КПК України, для з`ясування підстав позбавлення свободи особи у інших випадках, не пов`язаних із досудовим розслідуванням конкретного кримінального провадження, та розгляду в порядку ст. 206 КПК України скарги, поданої не в рамках кримінального провадження.

Положеннями КПК України не врегульоване питання щодо відмови у відкритті провадження за скаргою, поданою в порядку ст. 206 КПК України.

Згідно ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Частина 4 ст. 304 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

З урахуванням викладеного слідча суддя приходить до висновку про відмову у відкритті провадження за цією скаргою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 206, 304 КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а :

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , у порядку ст. 206 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня отримання її копії шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Слідча суддя Марія ХОМИНЕЦЬ

Повна ухвала складена 29.10.2024.