Справа № 333/6438/24
Провадження № 1-в/336/177/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника органу пробації ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, -

В С Т А Н О В И В:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання про застосування відносно ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема, - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав клопотання, просив його задовольнити. Представник органу пробації проти задоволення даного клопотання не заперечував.

Прокурор у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, просив відмовити у його задоволенні.

З`ясувавши позиції учасників судового розгляду, дослідивши приєднані до клопотання матеріали, та матеріали особової справи засудженого, оцінивши досліджені докази, суд приходить до таких висновків.

Згідно з вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.11.2019 року ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України і йому призначене покарання у виді штрафу у розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25 500,00 грн. з позбавленням права обіймати посади у державних органах на три роки. Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 23.06.2022 року вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.11.2021 року залишено без змін. 02.09.2022 року засудженим сплачено призначений судом штраф в повному розмірі.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув, визначений цією нормою строк покарання.

Умовно-дострокове звільнення має важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як визначено ст. 6 КВК України, виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Відповідно до ст. 9 КВК України добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання є обов`язком засудженого.

Даних щодо праці засудженого ОСОБА_5 в період відбування покарання матеріали справи не містять.

Суд вказує, що висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, у тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.

Однією із головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

При цьому, в основі висновку суду про виправлення засудженого має лежати аналіз даних про його поведінку та ставлення до праці за увесь період відбування покарання.

Отже, при вирішенні питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення основним, вирішальним не є факт відбуття певної частини покарання, а факт доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення і цілі, передбачені ст. 50 КК України є досягнутими.

Сам по собі факт відбуття певного строку покарання, не є виключною підставою для умовно-дострокового звільнення засудженого.

Необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, яка полягає в тому, що засуджений виправився та в подальшому немає необхідності у відбуванні покарання.

Проте, у даному випадку, хоча відбутий ОСОБА_5 строк покарання й узгоджується з вимогами КК України, проте наразі застосування положень ст. 81 КК України щодо засудженого є передчасним і невиправданим з точки зору дотримання вимог загальної та особливої превенції. Матеріали клопотання, особової справи не підтверджують те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а мета покарання, яка насамперед полягає у виправленні засудженого, а також запобіганні вчиненню нових кримінальних правопорушень, наразі досягнута, тобто у більш короткий строк, ніж встановлено вироком суду. Суд звертає увагу на те, що засуджений ані в клопотанні, ані у судовому засіданні, не наводить жодних доказів розкаяння у злочині. Наявність лише формально позитивних характеристик засудженого ОСОБА_5 , не є переконливими та достатніми підставами для його умовно-дострокового звільнення, зважаючи на обставини та характер вчиненого ним правопорушення.

Враховуючи наведені обставини, суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення, з огляду на що клопотання ОСОБА_5 про застосування до засудженого ст. 81 КК України задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1