ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого: ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі

судового засідання ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

власника майна ОСОБА_6

представника власника майна ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 07 жовтня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000221, про задоволення клопотання прокурора про арешт майна,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 07 жовтня 2024 року задоволено клопотання начальника Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_8 про арешт майна.

Накладено арешт (з позбавленням права на відчуження, розпорядження, користування) на:

- автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Golf», чорного кольору, із державними номерними знаками НОМЕР_1 (Vin-Code: НОМЕР_2 ), власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , є ОСОБА_9 , жителька АДРЕСА_1 , та який перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_10 ;

- мотоцикл, зеленого кольору із номерними знаками НОМЕР_4 (Номер рами: НОМЕР_5 ), який перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_11 ;

- мобільний телефон марки «SAMSUNG Galaxy A51» із ІМЕІ1: НОМЕР_6 , ІМЕІ2: НОМЕР_7 , із наявною в ньому сім-картою оператора телекомунікацій ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_8 ; мобільний телефон марки

Провадження № 11-сс/822/310/24 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_12

Категорія: ст. ст.422 КПК України Доповідач: ОСОБА_13

«iPhone12 Pro Max» із ІМЕІ1: НОМЕР_9 , ІМЕІ2: НОМЕР_10 , із наявною в ньому сім-картою оператора телекомунікацій ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_11 ; мобільний телефон марки «iPhone11» із ІМЕІ1: НОМЕР_12 , ІМЕІ2: НОМЕР_13 , із наявною в ньому сім-картою оператора телекомунікацій ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_14 ; мобільний телефон марки «SAMSUNG А22» із ІМЕІ1: НОМЕР_15 , ІМЕІ2: НОМЕР_16 із наявною в ньому сім-картою оператора телекомунікацій ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_17 ; мобільний телефон марки «Redmi Note 9» із ІМЕІ1: НОМЕР_18 , ІМЕІ2: НОМЕР_19 із наявними в ньому сім-картами оператора телекомунікацій ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_20 та ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_21 , які упаковано до сейф-пакету PSP2308192;

- мобільний телефон марки «iPhone11» із ІМЕІ1: НОМЕР_22 , ІМЕІ2: НОМЕР_23 , із наявною в ньому сім-картою оператора телекомунікацій ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_24 , який упаковано до сейф-пакету № PSP2308169.

Визначено місцем зберігання автомобіля «Volkswagen» моделі «Golf» із державними номерними знаками НОМЕР_1 (Vin-Code: НОМЕР_2 ) та мотоцикла, зеленого кольору із номерними знаками НОМЕР_4 (Номер рами: НОМЕР_5 ) - майданчик центру забезпечення ГУНП в Чернівецькій області, що за адресою м.Чернівці, вул.Комунальників, 4-В.

Визначено місцем зберігання мобільних телефонів камеру зберігання речових доказів ВП №1 (м.Сторожинець) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області.

На вказану ухвалу слідчого судді власник майна ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 07 жовтня 2024 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на транспортний засіб «Volkswagen Golf», НОМЕР_1 .

Апеляційні доводи обґрунтовує тим, що розгляд питання про арешт майна здійснювався без участі власника майна, без повідомлення про розгляд справи та за відсутності підтвердження про належне повідомлення ОСОБА_6 , як третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, стосовно розгляду відповідного клопотання.

Зауважує, що оскаржуване рішення прийняте на основі документів, які містять ряд процесуальних порушень, обмежують право власника арештованого майна та не можуть бути обґрунтуванням протиправного обмеження права власності.

Вказує, що транспортний засіб марки «Volkswagen» моделі «Golf» із державними номерними знаками НОМЕР_1 (Vin-Code: НОМЕР_2 ) вилучено з фактичного користування ОСОБА_10 , який у вказаному кримінальному провадженні в жодному процесуальному статусі не перебуває.

Зазначає, що вона ( ОСОБА_6 ), як власник майна, на постійній основі користувалась вищевказаним транспортним засобом, а ОСОБА_10 лише разово взяв у користування 20.09.2024 року автомобіль, а тому доводи органу досудового розслідування про те, що автомобіль перебуває у фактичному користуванні у ОСОБА_10 є необґрунтованими.

Апелює тим, що клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту на транспортний засіб не містить чіткого, повного та обґрунтованого змісту причинно-наслідкового зв`язку в доцільності обмеження прав щодо вилученого транспортного засобу та відношенням до вчиненого кримінального правопорушення.

Зазначає, що в клопотанні про арешт майна, не зазначено процесуальні та слідчі дії, які необхідно провести з даним майном.

Вказує, що у разі необхідності, даний транспортний засіб може бути наданий, як власником майна, для проведення необхідних процесуальних дій у будь-який час, що створює належні передумови співпраці з органом досудового розслідування.

Посилається на те, що орган досудового розслідування не обґрунтував необхідність обмеження права власності особи на майно, а також не надав аргументів про підставу, привід та мету накладення арешту на транспортний засіб, оскільки не підтверджено необхідності перебування транспортного засобу у статусі арештованого майна.

Зазначає, що 20.09.2024 року у ході огляду місця події було виявлено та вилучено транспортний засіб, проте рішення про накладення арешту прийнято тільки 07.10.2024 року, що є порушенням вимог КПК.

Заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст оскаржуваного рішення, доводи власника майна ОСОБА_6 , та її представника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги та обговоривши їх доводи, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, пересування, відчуження.

20 вересня 2024 року до ЄРДР внесені відомості за № 0000221, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

З наданих суду матеріалів вбачається, що 20 вересня 2024 в ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 , по АДРЕСА_2 , неподалік господарства під № НОМЕР_25 , було зупинено автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Golf», чорного кольору, із державними номерними знаками НОМЕР_1 (Vin-Code: НОМЕР_2 ), під керуванням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в салоні якого перебували особи, які мали незаконно перетнути державний кордон України, а також мотоцикл, зеленого кольору із номерними знаками НОМЕР_4 (Номер рами: НОМЕР_5 ) під керуванням ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який здійснював супровід вказаного автомобіля.

З протоколу огляду місця події від 20 вересня 2024 року, вбачається, що в ході огляду ділянки дороги в с. Верхні Петрівці, Чернівецького району виявлено і вилучено, зокрема, автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Golf» із державними номерними знаками НОМЕР_1 (Vin-Code: НОМЕР_2 ).

Постановою слідчого СВ відділення поліції № 1 (м. Сторожинець) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області від 20 вересня 2024 року вищевказаний автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу даний автомобіль належить на праві власності ОСОБА_14 ) ОСОБА_15 .

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_26 від 10 квітня.2024 року вбачається, що остання під час укладення шлюбу змінила своє прізвище з ОСОБА_9 на ОСОБА_6 .

Таким чином, з моменту вилучення вказаного автомобіля останній, відповідно до приписів ст. 167 КПК України, набув статус тимчасово вилученого майна.

За приписами ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

З матеріалів кримінального провадження вбачаєтеся, що прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт 23 вересня 2024 року, тобто в понеділок, а вилучення вказаного майна відбулось 20 вересня 2024 року, тобто в п`ятницю, а саме клопотання слідчим суддею було розглянуто 07 жовтня 2024 року.

Розгляд слідим суддею вказаного клопотання 07 жовтня 2024 року обумовлений неодноразовим відкладанням справи, зокрема 27 вересня 2024 року та 03 жовтня 2024 року, у зв`язку з неявкою учасників справи, що не є порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про порушення процесуального строку при зверненні з клопотанням не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з тим, що прокурором було дотримано вимоги ч. 5 ст. 171 КПК України, а саме останній звернувся із клопотанням до слідчого судді на наступний робочий день після вилучення майна.

Постановляючи рішення про арешт майна слідчий суддя вказав на наявність розумних підозр вважати, що вище вказаний автомобіль є доказом кримінального правопорушення, а тому, з метою запобігання можливості їх приховування, знищення, відчуження до прийняття у справі кінцевого рішення, а також забезпечення можливості проведення судових експертиз слідчий суддя дійшов висновку про накладення арешту на автомобіль.

Колегією суддів встановлено, що висновки слідчого судді щодо необхідності накладення арешту на вказаний автомобіль, повністю відповідають, як положенням ст. 170 КПК України, так і матеріалам даного кримінального провадження, є обґрунтованими та такими, які знайшли своє повне підтвердження під час апеляційного розгляду.

Разом з тим, колегія суддів, переглядаючи рішення слідчого судді, приходить до висновку, що слідчий суддя не в повній мірі врахував положення п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, якими передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з ч. 4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У клопотанні прокурора про арешт майна не вказано перелік слідчих дій, які сторона обвинувачення має намір провести з вказаним автомобілем, а лише зазначено на необхідності проведення судових експертиз з вилученими мобільними телефонами.

Крім того, з урахуванням часу, який минув з моменту вилучення транспортного засобу, колегія суддів вважає, що сторона обвинувачення мала достатній обсяг часу на проведення з автомобілем всіх необхідних слідчих дій.

Також, ОСОБА_6 не є підозрюваною у вказаному кримінальному провадженні, а отже щодо неї не може бути застосована конфіскація майна, передбачена санкцією ч. 3 ст. 332 КК України, а спеціальна конфіскація за статтею 96-1 КК України не передбачена за вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Накладення арешту на вилучене майно шляхом заборони на користування, як в зазначено в ухвалі слідчого судді, в даному випадку, може надмірно обтяжити існування сім`ї ОСОБА_6 , а також таке обмеження є неспіврозмірне з метою забезпечення завдань кримінального провадження порівняно із тимчасовим обмеженням прав власника.

Зважаючи на обставини кримінального правопорушення, а також на матеріали кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 170 КПК України, можливо запобігти шляхом накладення арешту із забороною відчуження та розпорядження таким майном.

Застосування саме такого способу арешту, в даному випадку, буде найменш обтяжливим та є виправданим і не призведене до будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, доводи апелянта в цій частині знайшли своє повне підтвердження під час апеляційного розгляду.

Пунктом 2 частини 3 статті 407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 слід задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді скасувати в частині арешту автомобіля із постановленням в цій частині нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 132, 170, 171, 172, 173, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справі про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 задовільнити частково.

Ухвалу слідчого судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 07 жовтня 2024 року, якою задоволено клопотання начальника Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_8 про арешт майна скасувати в частині накладення арешту на автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Golf» із державними номерними знаками НОМЕР_1 (Vin-Code: НОМЕР_2 ).

Накласти арешт у виді заборони на відчуження та розпорядження на автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Golf» із державними номерними знаками НОМЕР_1 (Vin-Code: НОМЕР_2 ), власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , є ОСОБА_9 , жителька АДРЕСА_1 .

В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий, суддя [підпис] ОСОБА_13

Судді [підпис] ОСОБА_3

[підпис] ОСОБА_2