Справа №317/4072/24
Провадження №1-кп/317/249/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації колонії ОСОБА_4 , (відеоконференцзв`язок)

засудженого ОСОБА_5 , (відеоконференцзв`язок)

захисника засудженого, адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за поданням начальника Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Солокогірне Генічеського району Херсонської області, не одруженого, який зареєстрований та проживав до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засудженого: 09.09.2021 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

В С Т А Н О В И В:

01.08.2024 до Запорізького районного суду Запорізької області надійшло подання начальника Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» про застосування умовно-дострокового звільнення відповідно до ст. 81 КК України відносно ОСОБА_5 ..

Подання вмотивоване тим, що засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 25.04.2018. Під час тримання у Запорізькому слідчому ізоляторі допустив 4 порушення режиму тримання, заохочень не мав.

В ДУ «БВК (№ 99)» відбуває покарання з 29.07.2022. За період відбування покарання порушень установленого порядку відбування покарання не допустив. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки отримав 4 заохочення правами начальника установи.

Працевлаштований на дільниці «Поліетилену», залучається у разі необхідності та за наявності замовлення на виготовлення відповідної продукції. Ставлення до роботи добре. Вказану роботу виконує самостійно, якісно.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, відносини підтримує із засудженими позитивної спрямованості. Приймає участь у суспільному житті відділення. роботі самодіяльної організації засуджених, програмах диференційованого - виховного впливу, на профілактично - виховні заходи реагує позитивно, робить відповідні висновки.

Дотримується вимог особистої санітарії та гігієни. Провину у скоєному злочині визнає.

За вироком суду має позов 286,00 грн, виконавчі листи на стягнення боргу відсутні.

Початок строку 24.04.2018, кінець строку 24.04.2025.

У судовому засіданні представник адміністрації ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» підтримав подання та просив його задовольнити, звільнивши засудженого умовно-достроково.

Засуджений ОСОБА_5 та його захисник підтримали подання та просили його задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення подання, оскільки відсутні достатні підстави для застосування відносно засудженого умовно-дострокового звільнення, засуджений не довів свого виправлення за весь період знаходження у виправній установі.

Суд, вислухавши представника адміністрації колонії, засудженого та його захисника, прокурора, дослідивши зміст подання, особову справу засудженого, встановив наступне.

Зі змісту частини другої статті 50 КК України слідує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Статтею 81 КК України встановлено сукупність умов, за яких особа, засуджена вироком суду, підлягає умовно-достроковому звільненню від відбування покарання:

- засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України);

- засуджений відбув певну частину строку покарання, яка диференційована в залежності від тяжкості скоєного злочину (ч. 3 ст. 81 КК України).

З матеріалів справи вбачається, що 09.09.2021 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області ОСОБА_5 засуджений за ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Отже, з урахуванням положень ст. 12, 24 КК України, станом на момент розгляду подання засуджений ОСОБА_5 відбув необхідний строк покарання, передбачений ч. 3 ст. 81 КК України, а саме не менше 3/4 строку покарання, призначеного судом.

Згідно із роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ст. 6 КВК України, під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Суд зазначає, що наявність лише формально-юридичної підстави, тобто відбуття необхідного строку покарання, не свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду подання. Суд не може не врахувати, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до ч. 2, 4, 5 ст. 123 КВК України, участь засуджених у виховних заходах, які проводяться в колоніях, враховується при визначенні ступеня їхнього виправлення, а також при застосуванні заходів заохочення і стягнення. Стимулювання правослухняної поведінки засуджених здійснюється за допомогою програм диференційованого виховного впливу з урахуванням їхньої поведінки, психічного стану і ступеня соціальної занедбаності. Програми диференційованого виховного впливу на засуджених повинні враховувати можливості виховної функції режиму відбування покарання, загальноосвітнього і професійно-технічного навчання, заходів заохочення і стягнення, які застосовуються до осіб, позбавлених волі, самодіяльних організацій засуджених, громадських, благодійних і релігійних організацій, а також залучення засуджених до самовиховання.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення від 11.07.2024 ОСОБА_5 5 разів заохочувався правами начальника установи, має 4 стягнення. Обидва стягнення були накладені під час тримання засудженого у слідчому ізоляторі. На час розгляду подання вказані стягнення погашені у встановленому законом порядку.

Згідно із постановою про переведення засудженого із дільниці карантину, діагностики та розподілу до дільниці ресоціалізації від 12.08.2022 ОСОБА_5 за період перебування в дільниці КДіР зарекомендував себе посередньо, вимоги режиму відбування покарання дотримується під контролем.

Згідно із витягом з протоколу постійно діючої комісії ДУ «БВК (№99)» №18 від 25.08.2022 засудженому було відмовлено в переведенні до дільниці соціальної реабілітації тому, що він не стає на шлях виправлення, та враховуючи заяву засудженого.

Згідно із характеристикою на засудженого ОСОБА_5 від 19.08.2022 останній характеризувався посередньо, вину у вчиненому злочині визнавав частково.

Згідно із витягом з протоколу постійно діючої комісії ДУ «БВК (№99)» №2 від 26.01.2023 засудженому ОСОБА_5 відмовлено в поданні справи до суду на заміну не відбутої частини покарання більш м`якою, тому, що він не став на шлях виправлення.

Згідно із витягом з протоколу постійно діючої комісії ДУ «БВК (№99)» №15 від 27.07.2023 засудженому ОСОБА_5 відмовлено в поданні справи до суду на умовно-дострокове звільнення, тому, що він не довів своє виправлення.

Крім того, відповідно до матеріалів особової справи 25.10.2023 засудженим було допущено порушення, а саме "був відсутній на шикуванні". Відповідно до висновку перевірки факту правопорушення від 25.10.2023 засудженого ОСОБА_5 притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Згідно із довідкою, засуджений ОСОБА_5 на виробництві колонії працював різноробочим в період з січня 2023 по червень 2024, проте стягнуті вироком суду процесуальні витрати у добровільному порядку засудженим погашено не було.

Наявність заохочень у виправній колонії та працевлаштування засудженого вказує, що засуджений стає або навіть став на шлях виправлення, але враховуючи інші характеристики поведінки засудженого за весь час відбування ним покарання, вказує що на даний час відсутні достатні дані, що засуджений вже довів своє виправлення і його звільнення не призведе до появи небезпеки суспільству чи окремим громадянам.

Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Оскільки умовно-дострокове звільнення застосовується у кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до дискреційних повноважень суду, суд дійшов висновку, що для досягнення цілей покарання умовно-дострокове звільнення в даному випадку є передчасним.

Керуючись ст. 6, 133, 123, 153, 154 КВК України, ст. 12, 24, 81 КК України, ст. 336, 369-372, 376, 392-393, 395, 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання начальника Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 09.08.2024 о 10 год 55 хв.

Суддя ОСОБА_1