Справа № 351/1626/24
Номер провадження №1-кс/351/407/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року м. Снятин

Слідчий суддя Снятинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Снятині скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову заступника начальника слідчого відділення №1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні № 0000106 від 01.07.2024, -

ВСТАНОВИВ:

До Снятинського районного суду Івано-Франківської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову заступника начальника слідчого відділення №1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_5 про відмову у залученні ОСОБА_4 в якості потерпілої в рамках кримінального провадження №0000106, що внесене до ЄРДР від 01.07.2024р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України.

Адвокат ОСОБА_3 скаргу мотивував тим, що слідчим відділенням відділення поліції №1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000106 від 01.07.2024 за ознаками ч.2 ст. 240 КК України за заявою ОСОБА_4 .

Оскільки, потерпілим може бути особа, якій матеріальна (моральна) шкода завдані, як і представнику певної частини суспільства, в даному випадку жителям громади села Завалля, що підтверджується підписами жителів села Завалля, 18 жовтня 2024 року ОСОБА_4 було додатково подано заяву про визнання її потерпілою у вказаному кримінальному провадженні.

Постановою заступника начальника слідчого відділення №1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції Миколи Балкового відмовлено ОСОБА_4 у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні № 0000106 від 01.07.2024 .

На думку скаржниці, вказана постанова не відповідає нормама чинного законодавства, тому адвокат просив визнати протиправними дії заступника начальника слідчого відділення №1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_5 про відмову у залученні ОСОБА_4 в якості потерпілої в рамках кримінального провадження №0000106, що внесене до ЄРДР від 01.07.2024р. та скасувати дану постанову.

В судовому засіданні скаржниця скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Заступник начальника слідчого відділення №1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області капітан поліції ОСОБА_6 подав до суду заяву про розгляд скарги у його відсутності, у задоволенні скарги просив відмовити.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши скаржницю ОСОБА_4 слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених КПК України, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне (ч. 3 ст. 110 КПК).

Необхідно визначити, у яких випадках особа може набувати статусу потерпілого відповідно до норм кримінального процесуального закону. Так, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди (ч. 1 ст. 55 КПК України). Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 2 ст. 55 КПК України). Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 3 ст. 55 КПК України).

З урахуванням цих положень, потерпілим може бути 1) особа, якій завдано шкоди (моральної, фізичної або майнової), яка 2) подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або 3) яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода, і тому вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Слід враховувати, що слідчий, дізнавач має право відмовити особі у визнанні її потерпілим. Зокрема, така відмова (у формі постанови) є обґрунтованою за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди (ч. 5 ст. 55 КПК України). Це єдиний випадок, коли можна відмовити особі у визнанні її потерпілим. Так, процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст.55 КПК України є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.

Проаналізувавши постанову заступника начальника, відповідно до якої останній вважає, що не встановлено достатніх відомостей, які б свідчили про завдання діями ТОВ "Українська видобувна компанія" ОСОБА_4 будь-якої шкоди. Окрім цього, згідно ст. 58 КПК України, ОСОБА_4 не може бути залучена як представник потерпілого - жителів с. Завалля Коломийського району до участі у кримінальному провадженні.

Разом з тим, скаржниця у заяві (клопотанні) посилається на ст. 55 КПК, згідно з якою вона вже є потерпілою, як особа яка подала заяву про скоєння стосовно неї кримінального злочину, однак, не обґрунтовує належним чином ці доводи та не надає доказів на підтвердження.

У судовому засіданні скаржниця не підтвердила спричинення збитків, заподіяних їй внаслідок кримінального правопорушення щодо якого здійснюється досудове розслідування, та їх розмір.

Згідно з ч.3 ст. 370 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до правил оцінки доказів.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, суд повинен виносити вмотивовані рішення (Рішення Великої Палати у справі Moreira Ferreira проти Португалії (no. 2) від 11 липня 2007 року, Заява № 19867/12, параграф 84). Вмотивованість вимагає від суду чітко вказати на підстави тієї чи іншої аргументації. При вирішенні питання про встановлення процесуального статусу осіб, таким чином, необхідно чітко вказати, на підставі яких доказів в осіб виникає такий процесуальний статус.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що процесуальний статус потерпілого виникає саме з моменту, коли встановлено, що цій особі було завдано шкоди. У даному випадку скаржниця не надає будь-якого підтвердження завдання їй будь-якої шкоди кримінальним правопорушенням.

Таким чином, у задоволенні скарги слід відмовити, оскільки скаржницею не доведено будь-якими доказами факт та розмір шкоди, що була їй завдана, або могла бути їй завдана даним кримінальним правопорушенням.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу на те, що таким чином права скаржника не обмежуються, оскільки визнання потерпілим може відбутися на будь-якій стадії кримінального провадження, щойно буде встановлено (або належним чином доведено) вид і розмір шкоди, що була завдана даним кримінальним правопорушенням належній фізичній чи юридичній особі.

Керуючись вимогами ст.ст. 55, 303, 306, 307, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову заступника начальника слідчого відділення №1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілою - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_7