г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3243/24
Номер провадження 1-кс/213/418/24
У Х В А Л А

Іменем України

19 вересня 2024 року слідчий суддя Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного, захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі клопотання Слідчого СВ ВП №7 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , поданого в межах кримінального провадження №0000282 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного за ч. 4 ст. 185 КК України:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, офіційно не працює, на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей не має, інвалідності не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: - 27.10.2021 року вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки; -27.09.2022 року вироком Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309, ч.1 ст 317, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяця. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки 6 місяців,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, вказав про існування ризиків за п.п.1,5 ч.1 ст 177 КПК України.

Підозрюваний не заперечував протии задоволення клопотання. Захисник просив обрати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши сторони, дослідивши клопотання та надані матеріали, слідчий суддя дійшов наступного.

Досудовим розслідуванням встановлено, що

У провадженні CВ ВП №7 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000282 від 13.07.2024, за ознаками ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим:

- 27.10.2021 року вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки;

-27.09.2022 року вироком Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309, ч.1 ст 317, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяця. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки 6 місяців;

належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і маючи не погашені і зняті в установленому порядку судимості, вчинив повторний умисний злочин.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 (зі змінами, внесеними Указами Президента України останній раз від 23.07.2024 за № 469/2024 ) в Україні введено воєнний стан.

Так, 11.07.2024 року о 16:00 годин, у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував поміж третім та четвертим поверхом другого під`їзду, буд. АДРЕСА_2 , де побачив пристебнутий до труби велосипед марки «Hawk» Power bike 26 m40, який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В цей час у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на власну користь, реалізуючи який він, діючи з прямим умислом з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, впевнившись у відсутності уваги потерпілого та ймовірних свідків очевидців, а також в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, всупереч інтересам власника, таємно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу до майна, за допомогою бокорізів по металу, які були у нього із собою, відрізав трос на якому був пристебнутий велосипед марки «Hawk» Power bike 26 m40 сріблястого кольору, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № CE-19/104-24/34336-ТВ від 16.09.2024 становить 4470,00 грн., та викрав його, спустившись з ним по сходах, і вийшов із будинку.

Після чого, ОСОБА_6 утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши його на свою користь, та розпорядився ним на свій розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 майнову шкоду на суму 4470,00 грн.

Крім того, 18.07.2024 року о 14:00 годин, у ОСОБА_6 , який перебував на першому поверсі першого під`їзду, буд. АДРЕСА_2 , де побачив пристебнутий до труби велосипед марки Corso 519 XR Monster 26, який належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В цей час у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на власну користь, реалізуючи який він, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, впевнившись у відсутності уваги потерпілого та ймовірних свідків очевидців, а також в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, всупереч інтересам власника, повторно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу до майна, за допомогою бокорізів по металу які були у нього із собою, відрізав трос на якому був пристебнутий велосипед марки Corso 519 XR Monster 26, 17-го розміру рами, діаметр колеса 26, темно-синього кольору, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № CE-19/104-24/34340-ТВ від 16.09.2024 становить 3428,33 грн., та викрав його, спустившись з ним по сходах, і вийшов із будинку.

Після чого, ОСОБА_6 утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши його на свою користь, та розпорядився ним на свій розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 майнову шкоду на суму 3428,33 грн.

19.09.2024ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення за ч. 4 ст.185 КК України.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

З`ясовано, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень з огляду на матеріали, додані до клопотання слідчого, які достатньо дають підстави дійти висновку, що дана особа могла б скоїти інкримінований їй злочин, тобто ймовірно є підстави допустити її причетність до його вчинення.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є запобіжним заходом.

Відповідно до ст. 177 цього Кодексу метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу судом враховуються вимоги ст.178 КПК України, а саме: тяжкість покарання за інкримінований злочин, а саме за ст. 185 ч.4 КК України караються позбавленням волі на строк від 5 років. Кримінальне правопорушення відноситься до тяжких злочинів. Підозрюваний не одружений, дітей не має, офіційно не працює. Суд враховує вік та стан здоров`я підозрюваного, який раніше судимий, інкриміноване кримінальне правопорушення вчинено в період іспитового строку. Має негативну репутацію.

Судом встановлені ризики за ст. 177 КПК України: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Ризик переховування обґрунтовується тим, що підозрюваний офіційно не працює, не одружений, дітей не має, - що свідчить про відсутність в нього будь-яких соціальних зв`язків, та можливість зміни ним місцезнаходження з метою переховування від органів досудового розслідування та суду, і тим самим ухилення від кримінальної відповідальності. Розуміючи, що може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі, може ухилитись від слідства та суду, крім того в країні воєнний стан, що збільшує таку ймовірність.

З правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в справі «W проти Швеції» від 26 січня 1993 року, слідує, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпеки цієї особи та не дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірність її поведінки, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитися від суду.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, підтверджується тим, що підозрюваний будучи неодноразово судимим, - знову підозрюється у вчиненні умисного злочину; крім того ніде офіційно не працевлаштований, підтвердження наявності доходів, постійного законного заробітку суду не надав; тому є висока імовірність, що може вчинити чи продовжити кримінальне правопорушення для відшукання засобів для існування.

З практики ЄСПЛ вбачаються, принципи конвенційного прецедентного права, як підстави для відмови в звільненні особи з-під варти, а саме ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСППЛ «Штегмюллер проти Австрії» від 10.11.1969 року; ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя ( рішення ЄСППЛ «Вемгофф проти Німеччини» від 27.06.1968 року).

Стороною захисту не спростовано вказані ризики. Доказів наявності тісних соціальних зв`язків, що б спростували або зменшили зазначені ризики, суду не надано.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Таран проти України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою повинен бути необхідним за конкретних обставин. Тримання під вартою відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має втілювати вимогу пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, яким здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Відповідно до рішення ОСОБА_9 проти України, для того, щоб позбавлення свободи вважалося несвавільним - запобіжний захід повинен бути необхідним за даних обставин.

Суд зазначає, що на даний час, коли по справі не зібрані всі докази, не проведено всі слідчі дії, та за існування вказаних ризиків, наявні аргументи тільки "проти" звільнення, тобто "за" обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки даний захід є необхідним за вказаних обставин.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і особистого зобов`язання не зможуть запобігти вказаним ризикам, оскільки він матиме змогу ухилитись від слідства та суду, та зможе вчиняти кримінальні правопорушення, що посилюється введенням в країні воєнного стану. Особиста порука не може бути застосована, оскільки суду не повідомлено про наявність осіб, які б заслуговували на довіру та поручились за підозрюваного.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є запобіжним заходом, який у відповідності до ч.1 ст. 183 КПК України є винятковим, та застосовується лише в разі неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Враховуючи вказане, суд вважає клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню та слід визначити альтернативний запобіжний захід заставу, але в меншому розмірі ніж запропоновано слідчим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.107,131,176-178,182, 183-187,193-194.196-197 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах кримінального провадження № 0000282, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Криворізька установа виконання покарань №3» строком на 60 (шістдесят) днів.

Визначити часом закінчення строку дії даної ухвали 17.11.2024р.

Визначити розмір застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 121120 гривень, в разі сплати якого вважати обраним ОСОБА_6 запобіжний захід заставу.

В разі внесення застави суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язок повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого проживання; не відлучатися із м. Кривого Рогу без дозволу слідчого, прокурора; з`являтись на виклики суду та слідчого, прокурора.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з під варти внаслідок внесення застави, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Виконання ухвали покласти на ВП № 7 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1