У Х В А Л А

"11" жовтня 2024 р. Справа153/1650/24

Провадження1-кс/153/340/24-к

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

заявника ОСОБА_3

представника заявника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 звернувся до суду із вищевказаною скаргою на постанову слідчого відділення поліції №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження. Вказав, що 26 серпня 2024 року старшим слідчим СВ ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій областіОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження від 26 серпня 2024 року №0000067 від 06.04.2024 року, у зв`язку з встановленням відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України. З даною постановою він не погоджується та вважає, що вона є передчасною та незаконною, а тому підлягає скасуванню. 30 вересня 2024 року він отримав постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 26 серпня 2024 року №0000067 від 06.04.2024 року, у зв`язку з чим дана скарга подається в межах процесуальних строків, визначених для оскарження постанови слідчого. Ознайомившись із змістом постанови вважає, що дії слідчого є неправомірними та порушують його законні права та інтереси щодо досудового розслідування, а висновки якими обґрунтовану оскаржувану постанову є помилковими та безпідставними. Зокрема, слідчий не врахував усі наявні та встановлені факти справи, не з`ясував усю повноту доказів, а саме не допитав всіх свідків даної події.

По-перше, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000067 від 06.04.2024 року були внесені за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КК України. Так, згідно з ч.1 ст.122 КК України, умисне завдання середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину, - карається виправними роботами на строк до двох років або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на строк до трьох років. Тому для вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України мають бути наявні три умови завдання удару або ударів (1), умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків (2), що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину (3). Це є одним з елементів складу злочину передбаченого ч.1 ст.122 КК України, який в свою чергу слідчий не визнає та вважає відсутнім. Слідчий не встановив достовірність фактів, які пов`язані з реальними подіями та діями, які відбулися 05 квітня 2024 року. Слідчий не врахував ту обставину, що під час одержання ударів він втратив свідомість, через яку в нього не має змоги конкретно згадати та описати, ті дії, які вчиняв нападник ОСОБА_6 . Тому з часом він згадував все нові обставини цього злочину щодо нього, а саме посягання на його життя та здоров`я, він вважає, адже така кількість ударів, завдана ОСОБА_6 по його голові свідчить про прямий умисел заподіяти шкоду його життю та здоров`ю. Тим паче, нападник знав, що завдання удару у голову може спричинити тяжкі тілесні ушкодження, що супроводжуватимуться довготривалим розладом здоров`я та працездатності. Мотивом, який би спонукав ОСОБА_6 до завдання йому ударів була неприязнь та конфлікт між ним та нападником через те, що він заступився за ОСОБА_7 , що підтверджується показаннями свідків, які не були допитані. Тому слідчий не встановив причинно-наслідковий зв`язок між причиною та наслідком, а саме між встановленими ним фактами конфлікт через дівчину, неприязнь між ним та нападником, висновками та записам судово-медичної експертизи, показаннями свідків усіх обставин та злочинних діяннях ОСОБА_6 . Тому не встановлення слідчим того факту, який свідчить про наявність складу злочину передбаченого ч.1 ст.122 КК України, не встановлення ним причинно-наслідкового зв`язку між діями нападника та наслідками, означає, що слідчий умисно чи випадково порушив його законні права та інтереси у поновленні його законних прав, які закріпленні Конституцією України.

Крім того, самим ОСОБА_6 у перших відібраних у нього поясненнях зазначено, що він застосовував до нього силу, удари по голові. З огляду на це, слідчим не враховано факту наявності самої конфліктної ситуації 05 квітня 2024 року та застосування ОСОБА_6 до нього фізичної сили, в результаті чого він зазнав фізичного болю та страждань.

Враховуючи вищевикладене вважає, що слідчим зроблено помилкові висновки щодо дійсних обставин даного кримінального провадження, які суперечать чинному кримінальному та кримінально-процесуальному законодавству. У зв`язку з цим, оскаржувана постанова слідчого про закриття кримінально провадження є безпідставною та підлягає скасуванню.

Заявник ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу на постанову слідчого про закриття кримінального провадження підтримали в повному обсязі. Окрім цього, вказали, що слідчим не було допитано ще двох свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які були очевидцями події 05 квітня 2024 року та про допит яких просив ОСОБА_3 .

Слідчий СВ ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення заявника, його представниката дослідивши матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000067 від 06.04.2024 рокуза ч.1 ст.122 КК України, суд приходить до наступного висновку:

Оскаржувану постанову ОСОБА_3 отримав 30 вересня 2024 року, що підтверджується відміткою про отримання (а.с.2).

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Практика Європейського суду з прав людини при застосуванні положень пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Враховуючи наведені норми законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що заявником процесуальний строк звернення до слідчого судді не пропущено.

З копії постанови про закриття кримінального провадження від 26 серпня 2024 року встановлено, що слідчим ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000067 від 06.04.2024 рокубуло закрити у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

В ході досудового розслідування слідчим було проведено слідчі (розшукові) дій, в тому числі й здійснено допит ряду свідків, але не допитано двох свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які були очевидцями події 05 квітня 2024 року та про допит яких просив ОСОБА_3 .

Виходячи зі змісту положень ч.2 ст.9 КПК України, слідчий зобов`язаний був всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно положень п.4 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст.284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим/дізнавачем всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого/дізнавача щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що застаттею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободдержава зобов`язана "гарантувати кожному, хто потребує під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Слідчий суддя, розглянувши скаргу у межах питань, які були винесені на його розгляд та перевіривши надані в обґрунтування цих питань доводи і докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до наступного висновку: слідчий не забезпечив ефективне розслідування у кримінальному провадженні №0000067 від 06.04.2024 рокуза ч.1 ст.122 КК України, а саме не здійснив допит двох свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які були очевидцями події 05 квітня 2024 року та про допит яких просив ОСОБА_3 .

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова винесена передчасно, без належного з`ясування і оцінки усіх обставин, що мають значення для кримінального провадження. Зважаючи на викладене, слідчий суддя, виконуючи функцію судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування, вважає, що постанову про закриття кримінального провадження №0000067 від 06.04.2024 рокуза ч.1 ст.122 КК України, слід скасувати.

Частиною 2 ст.307 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, які приймає слідчий суддя під час досудового розслідування: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст.303-307 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Скаргу скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, задоволити.

Скасувати постанову старшого слідчого СВ ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 26 серпня 2024 року про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР №0000067 за ч.1 ст.122 КК України.

Матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР№0000067 від 06 квітня 2024 року за ч.1 ст.122 КК України повернути до СВ ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 11 жовтня 2024 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1