Номер провадження: 11-сс/813/1352/24
Справа № 946/6437/24 1-кс/946/1968/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції під час трансляції з Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області, апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.08.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001092 від 10 серпня 2024 року відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калинівка, Жовтневого району Миколаївської області, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12 серпня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання заступника начальника СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та до нього застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , з забороною залишати житло у період часу з 21:00 години до 07:00 години ранку наступної доби.

Крім того, на підозрюваного покладені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Строк дії ухвали до 09 жовтня 2024 року.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що сторона обвинувачення не довела необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_8 найсуворішого запобіжного заходу і того, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із прийнятим слідчим суддею рішенням прокурор Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу.

Доводи обґрунтовує тим, що у даному кримінальному провадженні існують ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування, впливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначив, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, він не працевлаштований та не має постійного джерела доходу.

За результатами розгляду апеляційної скарги просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

Позиції учасників судового провадження.

Заслухавши: суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги, думку захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які заперечували проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що він не маючи постійного джерела доходів, ніде не працюючи, з метою покращення свого матеріального становища, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, шляхом знахідки придбав кристалічну речовину, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP, після чого у нього виник злочинний корисливий умисел направлений на збут вказаної психотропної речовини шляхом реалізації через схованки («закладки») на території м. Ізмаїл Одеської області.

Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на збут психотропної речовини, діючи умисно, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, ОСОБА_8 шляхом фасування виготовив вісім полімерних пакетів з психотропною речовиною, які почав незаконно зберігати при собі з метою подальшого збуту.

Так, 10.08.2024 о 18 годині 49 хвилин, в м. Ізмаїлі Одеської області біля залізничних колій, які розташовані за географічними координатами 45,34303°С, 28,81718 В, ОСОБА_8 затримано працівниками поліції.

В порядку ст. 208 КПК України та під час особистого обшуку в нього вилучено вісім полімерних пакетів з речовиною порошкоподібної форми невідомого походження.

Далі, за допомогою експрес-тесту «IdentificationIDenta», «LOT: 5035021А», «EXP: 12/2024», встановлено, що вказана порошкоподібна речовина білого кольору, є наркотичним засобом, який ОСОБА_8 придбав та зберігав при собі з метою збуту.

11.08.2024 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Враховуючи те, що прокурор в своїй апеляційній скарзі не ставить під сумнів висновки слідчого судді щодо обґрунтованості повідомленої ОСОБА_8 підозри, а іншими учасниками кримінального провадження ухвала слідчого судді не оскаржується, апеляційний суд не переглядає оскаржену ухвалу в цій частині.

Разом з тим, апеляційний суд погоджується з доводами прокурора про те, що у даному кримінальному провадженні існують ризики, передбачені пунктами 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Мотивуючи своє рішення про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту слідчий суддя виходив з того, що ОСОБА_8 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, у нього наявне постійне місця проживання на протязі багатьох років та він визнає свою вину.

Разом з тим, слідчий суддя не надав належної оцінки тому, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюються у вчиненні тяжкого злочину в сфері незаконного обігу наркотичних засобів, за який у разі доведеності його вини, йому може загрожувати реальне покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_8 , у разі доведеності його вини, апеляційний суд вважає, що ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду існує і є обґрунтованим.

Суспільна небезпека злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів визначається, насамперед, поширенням та згубним впливом наркоманії і токсикоманії на свідомість психічно нестійких людей, їх мораль і спосіб життя, що призводить до поступового занепаду, деградації особистості. Наркоманія та незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів належать до глобальних проблем сучасності. Цим явищам притаманний надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення, економіки та суспільства в цілому.

Крім того, існує ризик, що підозрюваний може впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою схилити їх до зміни своїх первинних показань, що свою чергу перешкоджатиме встановленню істини у справі.

Також, слідчий суддя не надав належної оцінки тому, що ОСОБА_8 будучи у працездатному віці ніде не працює та не має постійного джерела доходу.

Викладені обставини доводять, що перебуваючи на свободі ОСОБА_8 може продовжувати вчиняти нові злочини у сфері незаконного обігу наркотичних речовин з метою отримання доходу.

Крім того дослідженням матеріалів кримінального провадження не встановлена наявність міцних соціальних зв`язків ОСОБА_8 .

За таких обставин апеляційний суд вважає, що слідчий суддя зробив передчасний висновок про те, що запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту на даному етапі досудового розслідування зможе запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належне виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.

З огляду на викладене, висновки слідчого судді в оскарженій ухвалі не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, що, відповідно до вимог статей 409, 411 КПК України, є безумовною підставою для скасування оскарженої ухвали з постановленням нової ухвали, якою до ОСОБА_8 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

При цьому, обставин передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, апеляційним судом не встановлено.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Позиція ЄСПЛ стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у виді застави та призначення її розміру цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28.09.2010 року, в якому Суд зазначає, що розмір застави має оцінюватись в першу чергу «з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі».

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 2 ч. 5 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається в межах - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Приймаючи рішення про визначення розміру застави, в якості альтернативного запобіжного заходу, апеляційний суд враховує особу ОСОБА_8 , зокрема і те, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності і до затримання він не був працевлаштований та не мав постійного джерела доходу.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що ОСОБА_8 в якості альтернативного запобіжного заходу необхідно визначити мінімальний розмір застави, встановлений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 гривень.

На переконання апеляційного суду такий розмір застави буде цілком достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, на які прокурор посилається в апеляційній скарзі.

Перспектива втрати застави у визначеному апеляційним судом розмірі, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у ОСОБА_8 бажання будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, апеляційний суд, скасувавши ухвалу слідчого судді, постановляє нову ухвалу.

Таким чином, доводи апеляційної скарги прокурора знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду, а отже така скарга підлягає задоволенню, оскаржена ухвала скасуванню, з постановленням нової ухвали.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 409, 411, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.08.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001092 від 10 серпня 2024 року відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання заступника начальника СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 .

Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» на строк до 09.10.2024 року в межах строку досудового розслідування.

Визначити в якості альтернативного запобіжного заходу ОСОБА_8 заставу 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень. (3028 грн. * 20).

Підозрюваний, або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок для зарахування заставних сум за наступними реквізитами:

Отримувач: Одеський апеляційний суд; Код отримувача за

Банк отримувача: ДКСУ, м. Київ; Код банку отримувача (МФО): 820172

Рахунок отримувача: UA1086720

Призначення платежу: згідно ухвали суду від 01.10.2024, заставна сума за ОСОБА_8 , номер провадження №11-сс/813/1352/24; судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

У разі внесення застави на відповідний рахунок Одеського апеляційного суду ОСОБА_8 підлягає негайному звільненню з під варти, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

2) не відлучатися із Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, визначеними слідчим, прокурором;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 або заставодавцю наслідки невиконання обов`язків, передбачених ч.ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України.

Строк дії ухвали становить до 09.10.2024 року в межах строку досудового розслідування.

Організацію виконання ухвали Одеського апеляційного суду покласти на прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_6 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4