Справа № 587/2634/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2024 року Сумський районний суд Сумської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Суми кримінальне провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 368-3, ч. 1 ст. 366, ч.2 ст. 332, ч.4 ст. 191, ч.1 ст. 209 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000038 по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 368-3, ч. 1 ст. 366, ч.2 ст. 332, ч.4 ст. 191, ч.1 ст. 209 КК України, надійшло із обвинувальним актом із Сумської окружної прокуратури.

В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав що справа підсудна даному суду, вважав, що останнє місце вчинення злочину на території Сумського району.

Захисник, обвинувачений вважали що є сумніви, щодо підсудності даної справи Сумському районному суду Сумської області.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Визначення підсудності є предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні(п.4 ч.3 ст. 314 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до ч.1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинене кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд у межах територіальної юрисдикції якого вчинене більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинене останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчене досудове розслідування.

Місце вчинення злочину це певна територія або інше місце, де відбувається суспільно небезпечне діяння і настають його суспільно небезпечні наслідки.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснюється в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта (ч.1 ст.337 КПК України).

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368-3, ч. 1 ст. 366, ч.2 ст. 332, ч.4 ст. 191, ч.1 ст. 209 КК.

Положеннями ч. 4 ст. 368-3 КК України встановлена відповідальність за прийняття пропозиції, обіцянки або одержання службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вчинення дій або бездіяльність з використанням наданих їй повноважень в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, або в інтересах третьої особи, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб чи поєднані з вимаганням неправомірної вигоди, що караються позбавленням волі на строк від трьох до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Положеннями ч. 1 ст. 366 КК України встановлена відповідальність за складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів, що караються штрафом від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Положеннями ч. 2 ст. 332 КК України встановлена відповідальність за незаконне переправлення осіб через державний кордон України, організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями або сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод, вчинені способом, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яку незаконно переправляли через державний кордон України, чи вчинені щодо кількох осіб, або повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або службовою особою з використанням службового становища, що караються позбавленням волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Положеннями ч. 4 ст. 191 КК України встановлена відповідальність за привласнення чи розтрату чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні, якщо вони вчинені у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану, що караються позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Положеннями ч. 1 ст. 209 КК України встановлена відповідальність за набуття, володіння, використання, розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансової операції, вчинення правочину з таким майном, або переміщення, зміна форми (перетворення) такого майна, або вчинення дій, спрямованих на приховування, маскування походження такого майна або володіння ним, права на таке майно, джерела його походження, місцезнаходження, якщо ці діяння вчинені особою, яка знала або повинна була знати, що таке майно прямо чи опосередковано, повністю чи частково одержано злочинним шляхом, що караються позбавленням волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до двох років та з конфіскацією майна.

Кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 191 КК України є більш тяжким з огляду на суворість покарання визначеного у диспозиціях зазначених статей.

У обвинувальному акті вказано, що обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, тобто привласнення чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її відданні, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в умовах воєнного стану. Так, згідно до наказу «Про вступ в обов`язки директора» від 06.03.2020, на підставі рішення засновника БО «Сумський благодійний фонд «Патріот», ОСОБА_5 призначено директором «Сумський благодійний фонд «Патріот». Маючи доступ до банківського рахунку БО «Сумський благодійний фонд «Патріот», у ОСОБА_5 виник єдиний злочинний корисливий умисел, спрямований на заволодіння шляхом зловживання службовим становищем грошовими коштами БО «Сумський благодійний фонд «Патріот». Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 з метою створення уяви про діяльність очолюваного ним фонду в інформаційному просторі, зокрема мережі «Фейсбук» розміщував оголошення про збір коштів для потреб військових, а саме придбання автомобілю. Відповідно до матеріалів розслідування встановлено, що ОСОБА_5 в АТ КБ «Приват Банк» на юридичну особу Благодійна організація «Сумський благодійний фонд «Патріот» (ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) відкрито банківську картку № НОМЕР_2 з розрахунковим рахунком НОМЕР_3 . За таких обставин орган досудового розслідування проаналізувавши рух грошових коштів по рахунку встанови, що керівник даного благодійного фонду використовував їх не за призначенням а на власний розсуд. Згідно інформації АТ КБ «ПриватБанк» щодо руху коштів по рахунку Благодійної організації «Сумський благодійний фонд «Патріот» НОМЕР_3 , фактів використання/списання грошових коштів з карткового рахунку для придбання авто, не встановлено. Здійснюючи вказані дії, ОСОБА_5 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи з корисливим умислом, передбачав їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди БО «Сумський благодійний фонд «Патріот» за загальну суму 11899,93 грн. і бажав їх настання.

Виходячи зі змісту висунутого ОСОБА_5 обвинувачення за ч. 4 ст. 191 КК, кримінальне правопорушення було вчинене ОСОБА_5 за місцем його роботи Благодійної організації «Сумський благодійний фонд «Патріот» () за адресою: АДРЕСА_1 , то кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 . відповідно вимог ч. 1 ст. 32 КПК України підсудне Зарічному районному суду м. Суми. Таким чином кримінальне провадження не відноситься до територіальної юрисдикції Сумського районного суду Сумської області.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

За таких обставин суд вважає, що проводити судовий розгляд даного кримінального провадження неможливо, оскільки воно надійшло з порушенням правил підсудності, а суд має внести подання до Сумського апеляційного суду про передачу даного кримінального провадження до Зарічному районному суду м.Суми.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 34, 314 - 316 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Внести подання до Сумського апеляційного суду про передачу внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 368-3, ч. 1 ст. 366, ч.2 ст. 332, ч.4 ст. 191, ч.1 ст. 209 КК Українидля вирішення питання про територіальну підсудність зазначеного провадження.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1