Справа № 461/8583/24
Провадження № 1-кс/461/7057/24
УХВАЛА

15.11.2024 року місто Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до речей та документів, ?

встановив:

слідчим управлінням ГУ НП у Львівській області розслідується кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000211 від 17.10.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Старший слідчий відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Львівської обласної прокуратури, звернулась до слідчого судді з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей та документів, а також електронної інформації, які містяться на мобільному телефоні марки «OPPO F 98 5 G», з IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , із стартовим пакетом оператора мобільного зв`язку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з номером НОМЕР_3 та мобільному телефоні марки «NOKIA» з ІМЕІ: НОМЕР_4 , із стартовим пакетом оператора мобільного зв`язку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », з метою отримання даних щодо вимагання та отримання неправомірної вигоди ОСОБА_4 та здійснення впливу на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, контактів, смс та інтернет-переписок у мобільних месенджерах ОСОБА_4 з іншими особами, щодо спільних злочинних дій пов`язаних із незаконною діяльністю, фото файлів, текстових документів та інших графічних зображень, на яких міститься інформація про обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення, які перебувають у користуванні (власності) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та які було вилучено 22.10.2024 в ході проведення обшуку автомобіля марки «BMW X5», з номером кузова НОМЕР_5 , номерним знаком « НОМЕР_6 ».

Клопотання обґрунтовує тим, що дана інформація в сукупності з іншими даними отриманими органом досудового розслідування, має суттєве значення для кримінального провадження та сприятиме у встановленні осіб, які причетні до вчинення даного кримінального правопорушення, може бути використана як доказ у кримінальному правопорушенні, у сукупності з іншими матеріалами провадження дозволить проводити подальші слідчі (розшукові) і процесуальні дії, з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, у відповідності до ч. 1 ст. 135 КПК України, а саме здійснення виклику по телефону. Згідно прохальної частини клопотання, просить проводити розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч. 1 ст. 163 КПК України, після отримання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд здійснює судовий виклик особи, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, за винятком випадку, встановленого частиною другою цієї статті.

З матеріалів клопотання вбачається, що речі з приводу яких подано клопотання перебувають у володінні органу досудового розслідування ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

Відповідно до ч. 4 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про надання тимчасового доступу до речей та документів за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Статтею 26 КПК України також встановлено засади диспозитивності кримінального провадження. Зокрема, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень статті 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Таким чином, виходячи з наведених вище процесуальних положень, перешкод для розгляду клопотання не встановлено.

У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється (ч. 4 ст. 107 КПК України).

Згідно ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення. Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 162 КПК України, вищевказана інформація містить охоронювану законом таємницю, а саме особисте листування особи та інші записи особистого характеру.

Згідно ч.5 ст.163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Частиною 6 ст.163 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Відповідно до ч.7 ст.163 КПК України, слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Системний аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що застосування до ухвал слідчого судді про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів положень, які регламентують загальні вимоги щодо судового рішення можливо лише з врахуванням особливостей стадії досудового розслідування, яка є відмінною від судового розгляду. Таким чином, розглядаючи подане клопотання враховую положення КПК України щодо дотримання меж, які не розкривають таємницю досудового розслідування, а також практику ЄСПЛ, який неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З матеріалів клопотання встановлено, що 22.10.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцю м. Львова, українцю, громадянину України, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , начальнику квартирно-експлуатаційної служби військової частини НОМЕР_7 , старшому лейтенанту, раніше не судимому, повідомлено про підозру одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

22.10.2024, під час проведення обшуку в автомобіля марки «BMW X5», з номером кузова НОМЕР_5 , номерним знаком « НОМЕР_6 », яким користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «OPPO F 98 5 G», з IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , із стартовим пакетом оператора мобільного зв`язку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з номером НОМЕР_3 та мобільний телефон марки «NOKIA» з ІМЕІ: НОМЕР_4 , із стартовим пакетом оператора мобільного зв`язку « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

22.10.2024 виявлені та вилучені мобільні телефони визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Аналізуючи матеріали справи та доводи слідчого наведені у клопотанні, приходжу до висновку, що у задоволення такого слід відмовити з огляду на наступне.

Як було встановлено вище, мобільні телефони було вилучено та наразі такі перебувають у володінні органу досудового розслідування, отже, огляд інформації, що міститься в телефоні, очевидно не становить собою негласне втручання у приватне спілкування, передбачене § 2 Глави 21 КПК.

Відповідно до положень частини 1 статті 159 КПК, тимчасовий доступ до речей і документів в контексті доступу до інформації, що міститься на мобільних терміналах систем зв`язку, полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходиться інформація, можливості отримати її копію. Іншими словами, дозвіл на тимчасовий доступ становить собою наказ суду, адресований особі, у володінні якої знаходиться мобільний термінал, надати стороні кримінального провадження, доступ до такої інформації для зняття її копії.

Дозвіл слідчого судді на тимчасовий доступ до речей і документів, що регулюється Главою 15 КПК, не можуть бути застосовані у даному випадку, оскільки телефон після його вилучення знаходиться у володінні органу досудового розслідування. Окрім того, орган досудового розслідування отримав телефон у своє володіння на підставі проведеного в порядку КПК України обшуку.

Таким чином, орган досудового розслідування фактично ставить вимогу про надання тимчасового доступу до речей та документів адресовану до самого себе, тобто що є абсурдним.

Наведене вище цілком узгоджується з висновками сформульованими у постанові Верховного Суду від 09.04.2024 у справі № 369/4929/19 (провадження №51-3929км23).

Таким чином, приходжу до висновку про відсутність законних підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст.159-165, 222 КПК України,

постановив:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1