Справа № 635/2879/24
Провадження № 1-в/635/169/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2024 року смт Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Мещура, Княжпогостського району, Республіка Комі, РФ, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 06.03.2001 року Вовчанським районним судом Харківської області за ст. 140 ч.2, 46-1 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 06.11.2001 року Вовчанським районним судом Харківської області за ст. 140 ч.2, 140 ч.3, 70, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 31.05.2002 року Вовчанським районним судом Харківської області за ст. 187 ч.3, 71 КК України до 8 років позбавлення волі; 20.12.2012 року Вовчанським районним судом Харківської області за ст. 289 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі; 04.09.2017 року Вовчанським районним судом Харківської області за ст. 185 ч.3, 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки; Засудженого: 21.01.2020 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ст. 185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі. В силу ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Вовчанського районного суду Харківської області від 04.09.2017 року від 04.09.2017 року до відбуття 5 років 1 місяць позбавлення волі,

про застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення від відбування призначеного покарання у відповідності до статті 81 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області надійшла заява засудженого ОСОБА_4 про застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення від відбування призначеного покарання у відповідності до статті 81 КК України.

В судовому засіданні прокурор проти задоволення заяви засудженого ОСОБА_4 заперечував, вважаючи її передчасною та необґрунтованою.

Представник адміністрації та засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, вислухавши думку прокурора стосовно питання, що розглядається, дослідивши матеріали справи, в тому числі особову справу засудженого, дійшов висновку, що заява засудженого задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув встановлений ч.3 ст.81 КК України термін покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання (ч.3 ст.81 КК України).

При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і довела це своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Згідно характеристики, наданої адміністрацією ДУ «Темнівська виправна колонія № 100» від 08.05.2024, ОСОБА_4 , раніше неодноразово судимий, останній раз 21.01.2020 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ст. 185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі. В силу ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Вовчанського районного суду Харківської області від 04.09.2017 до відбуття 5 років 1 місяць позбавлення волі. Початок строку: 12.08.2019. Кінець строку: 12.09.2024. Засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі перебуває з 12.08.2019. Під час тримання під вартою в державній установі «Харківський слідчій ізолятор» за порушення режиму тримання один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності. З 15.02.2021 відбуває покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100». За час відбування покарання характеризується посередньо. За порушення режиму тримання один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашено у встановленому законом порядку. З метою стимулювання право слухняної поведінки 6 разів заохочувався адміністрацією установи. З січня 2024 року працевлаштований на виробництві установи на дільниці виготовлення малопомітної перешкоди. В колективі засуджених намагається підтримувати рівні стосунки із засудженими різної спрямованості. У відносинах з персоналом установи тактовний, під час індивідуальних бесід не завжди відвертий. Намагається утримувати у чистоті і порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Намагається приділяти увагу до дбайливого ставлення до майна установи. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться посередньо. До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься посередньо, ініціативи не проявляє. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. В виховних заходах, що організовуються та проводяться в установі приймає без зацікавленості. Вчиняє дії, пов`язані з погрозами або насильством ні. Не робить висновків зі своїх минулих помилок, повторює помилки іноді. Стикаючись з проблемою, вчиняє перше-ліпше, що спадає на думку. Стикаючись з проблемою, особа нездатна знайти шляхи її вирішення або легко здається і відступає перед труднощами. Не може передбачити наслідки своїх дій. Відсутні явні прояви неадекватної поведінки. Відсутні явні ознаки нервового збудження. Відсутні ознаки пригнічення. Самооцінка адекватна. Особа іноді не робить висновків з минулих помилок, у особи переважає стан безпідставного пригнічення, іноді не може передбачити наслідки своїх дій. Ризику не має. Особа зловживала алкоголем. За словами засудженої особи, відсутні ознаки щодо зв`язку вживання алкоголю з підвищенням агресивності. Не має дисциплінарних стягнень. Особа вмотивована до припинення вживання та невживання на свободі, проходить відповідні програми. Мали місце поодинокі випадки вживання ПАР до засудження. ПАР грає значну роль у житті та справляв/-є помітний шкідливий вплив на особу, але вона усвідомлює негативні наслідки. За словами засудженої особи, відсутні ознаки щодо зв`язку вживання ПАР з підвищенням агресивності. Не має дисциплінарних стягнень. Особа вмотивована до припинення вживання та невживання на свободі, проходить відповідні програми. Особа зловживала алкоголем, здатна вчинити неправомірні дії з метою дістати кошти на алкоголь, вчиняє неправомірні дії під впливом алкоголю, особа вмотивована до припинення вживання. Має ризик повторного правопорушення. Мали місце поодинокі випадки вживання наркотиків, особа здатна вчинити неправомірні дії з метою дістати кошти на наркотики, особа вмотивована припинити вживання наркотиків. Ризиків не має. Відповідно до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Правова просвіта», до реалізації програми ставиться без зацікавленості. Відповідно до статей 110, 112, 113 Кримінально-виконавчого кодексу України підтримує соціально-корисні зв`язки з мамою шляхом телефонних переговорів. Стосунки доброзичливі. За вироком суду має сплатити на користь держави суму судових витрат за проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 628,04 грн. До відшкодування позову ставиться байдуже, не вбачає в цьому суспільної необхідності. Має 5 заохочень та 2 стягнення. На профілактичному обліку не перебуває. Питання щодо застосування ст.ст. 100, 101 КВК України було розглянуто 29.04.2021 року. Комісією установи було відмовлено в застосуванні даних статей, як особі, яка не стає на шлях виправлення. Питання щодо застосування ст. 82 КК України було розглянуто 09.03.2022. Комісією установи було відмовлено в застосуванні даних статей, як особі, яка не стала на шлях виправлення. Питання щодо застосування ст. 81 КК України було розглянуто 18.01.2023. Комісією установи було відмовлено в застосуванні даних статей, як особі, яка не довела свого виправлення. Згідно висновку про ступінь виправлення засудженого має загальний бал 58, тоді як повинен мати 65 балів.

З довідки про працевлаштування та нарахування заробітної плати засудженому ОСОБА_4 вбачається, що останній з лютого 2021 по березень 2024 працював лише в березні 2021 року, липні 2022 року, а також з січня по березень 2024 року та отримав заробітну плату в загальній сумі 3 785,46 грн, але в добровільному порядку процесуальні витрати не відшкодував.

Відповідно до положень ст. 81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Слід зазначити, що виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

За змістом цього кримінального закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу беруться у сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002, умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого протягом всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 встановлено, що він неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів, за які йому призначені покарання пов`язанні з позбавленням волі, до останнього застосовувався інститут призначення покарання з призначенням іспитового строку, проте, ОСОБА_4 належних висновків для себе не робив, на шлях виправлення не став, та знову продовжував вчиняти злочини.

Зазначені факти свідчать про те, що ОСОБА_4 має стійку тенденцію на систематичне вчинення злочинів, а також про неефективність застосування до нього звільнення від відбування покарання.

Враховуючи викладене, дані про особу засудженого, його ставлення до вчиненого злочину, поведінку за весь час відбуття покарання, суд констатує про відсутність достатніх та переконливих даних, які б свідчили про виправлення засудженого та досягнення цілей покарання в більш короткий термін.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про неможливість застосування до засудженого ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення від відбування призначеного покарання у відповідності до статті 81 КК України - відмовити.

Ухвала протягом семи діб з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим з дня отриманням ним ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1