ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/484/24 Справа № 711/6068/18 Категорія: ч. 2 ст. 289 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5 ,
за участі:
прокурораОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження № 0001707 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 квітня 2024 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мончегорськ Мурманської області Російської Федерації, українця, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України на 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Початок строку відбування ОСОБА_8 покарання вирішено рахувати з моменту його затримання, а саме з 05.05.2018.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбутого ОСОБА_8 покарання зараховано день за день період його перебування під вартою з 05.05.2018 по 07.12.2020.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 матеріальної шкоди в розмірі 24683,03 грн залишено без розгляду.

Прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 4862 грн.

В порядку ст. 100 КПК України вирішена доля речових доказів.

У с т а н о в и л а :

За цим вироком ОСОБА_8 визнаний винуватим та засуджений за те, що він разом з особою, матеріали кримінального провадження відносно якої зупинені, діючи спільно та за попередньою змовою у березні 2018 року перебуваючи в м. Черкаси, з корисливою метою наживи, домовились про вчинення ряду злочинів на території м.Черкаси, а саме - незаконного заволодіння транспортними засобами, з метою їх подальшого збуту.

Зокрема ОСОБА_8 13.03.2018 близько 02 год 20 хв, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, перебуваючи поблизу буд. АДРЕСА_3 , помітив автомобіль «ВАЗ-2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, після чого переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, через водійські двері, замок яких до цього останній зламав підручними приладами, проник до салону автомобіля, який належить ОСОБА_11 та, відкрутивши замок запалювання двигуна, завів автомобіль і з місця вчинення кримінального правопорушення зник. Діючи відповідно до раніше обговореної домовленості з особою, матеріали кримінального провавдження відносно якої зупинені, на викраденому автомобілі ОСОБА_8 приїхав до с. Деньги Золотоніського району Черкаської області, в якому мешкає особа, матеріали кримінального провавдження відносно якої зупинені, де вони спільно шляхом розукомплектації викрали з вищевказаного транспортного засобу двоє коліс та акумуляторну батарею, а сам автомобіль відігнали на територію АДРЕСА_4 і залишили на узбіччі польової дороги, де 28.03.2018 його виявлено працівниками поліції.

Таким чином ОСОБА_8 та особа, матеріали кримінального провавдження відносно якої зупинені, діючи умисно та за попередньою змовою, незаконно, з корисливих мотивів заволодів автомобілем «ВАЗ-2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, що належить ОСОБА_11 , вартість якого, згідно з висновком експерта від 21.06.2018 № 4-000511, могла складати 49 934, 40 грн.

Крім того ОСОБА_8 повторно, 04.04.2018 близько 05 год 00 хв, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, перебуваючи поблизу буд. АДРЕСА_5 , помітив автомобіль «ВАЗ-2109», реєстраційний номер НОМЕР_2 , червоного кольору, після чого переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, через водійські двері, замок яких до цього останній зламав підручними приладами, проник до салону автомобіля, який належить ОСОБА_12 та, відкрутивши замок запалювання двигуна, завів автомобіль і з місця вчинення кримінального правопорушення зник. Діючи відповідно до раніше обговореної домовленості з особою, матеріали кримінального провавдження відносно якої зупинені, на викраденому автомобілі ОСОБА_8 приїхав до с. Деньги Золотоніського району Черкаської області, в якому мешкає особа, матеріали кримінального провавдження відносно якої зупинені, де передав автомобіль останньому, з метою подальшого збуту.

Таким чином, ОСОБА_8 та особа, матеріали кримінального провавдження відносно якої зупинені, діючи умисно та за попередньою змовою, незаконно, з корисливих мотивів, заволодів автомобілем «ВАЗ-2109», реєстраційний номер НОМЕР_2 , червоного кольору, що належить ОСОБА_12 , вартість якого, згідно з висновком експерта від 19.06.2018 № 4-000470, могла складати 54 734, 20 грн.

Також ОСОБА_8 повторно, 18.04.2018 близько 04 год 00 хв, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, перебуваючи поблизу буд. АДРЕСА_6 , помітив автомобіль «ВАЗ-2104», реєстраційний номер НОМЕР_3 , червоного кольору, після чого переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, через водійські двері, замок яких до цього останній зламав підручними приладами, проник до салону автомобіля, який належить ОСОБА_13 , та, відкрутивши замок запалювання двигуна, завів автомобіль і з місця вчинення кримінального правопорушення зник. Діючи відповідно до раніше обговореної домовленості з особою, матеріали кримінального провавдження відносно якої зупинені, на викраденому автомобілі ОСОБА_8 приїхав до с. Деньги Золотоніського району Черкаської області, в якому мешкає особа, матеріали кримінального провавдження відносно якої зупинені, де передав автомобіль останньому, з метою подальшого збуту.

Таким чином ОСОБА_8 та особа, матеріали кримінального провавдження відносно якої зупинені, діючи умисно та за попередньою змовою, незаконно, з корисливих мотивів, заволодів автомобілем «ВАЗ-2104», реєстраційний номер НОМЕР_3 , червоного кольору, що належить ОСОБА_14 , вартість якого, згідно з висновком експерта від 13.06.2018 № 4-000473, могла складати 23 370, 07 грн.

Крім того ОСОБА_8 повторно, 23.04.2018 близько 03 год, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, перебуваючи поблизу буд. АДРЕСА_7 , помітив автомобіль «ВАЗ-21063», реєстраційний номер НОМЕР_4 , жовтого кольору, після чого переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, через водійські двері, замок яких до цього останній зламав підручними приладами, проник до салону автомобіля, який належить ОСОБА_15 , та, відкрутивши замок запалювання двигуна, завів автомобіль і з місця вчинення кримінального правопорушення зник. Діючи відповідно до раніше обговореної домовленості з особою, матеріали кримінального провавдження відносно якої зупинені, на викраденому автомобілі ОСОБА_8 приїхав до с. Деньги Золотоніського району Черкаської області, в якому мешкає особа, матеріали кримінального провавдження відносно якої зупинені, де передав автомобіль останньому, з метою подальшого збуту.

Таким чином ОСОБА_8 та особа, матеріали кримінального провавдження відносно якої зупинені, діючи умисно та за попередньою змовою, незаконно, з корисливих мотивів, заволодів автомобілем «ВАЗ-21063», реєстраційний номер НОМЕР_4 , жовтого кольору, що належить ОСОБА_15 , вартість якого, згідно з висновком експерта від 13.06.2018 № 4-000472, могла складати 19 683, 03 грн.

Також ОСОБА_8 повторно, 30.04.2018 близько 05 год, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_8 , помітив автомобіль «Фіат Уно», реєстраційний номер НОМЕР_5 , синього кольору, після чого переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, через водійські двері, замок яких до цього останній зламав підручними приладами, проник до салону автомобіля «Фіат Уно», реєстраційний номер НОМЕР_5 , синього кольору, який належить ОСОБА_16 , та, відкривши замок запалювання двигуна, завів його і з місця вчинення кримінального правопорушення зник. Доїхав на вищевказаному автомобілі до будинку АДРЕСА_9 , де випадково заглушив двигун, який в подальшому завести не зміг. Вийшовши з салону автомобіля почав його штовхати в напрямку вулиці Гагаріна, та пропхавши декілька метрів залишив його без нагляду, тим самим ОСОБА_8 умисно, незаконно, з корисливих спонукань, заволодів автомобілем Фіат Уно», реєстраційний номер НОМЕР_5 , синього кольору, що належить ОСОБА_16 вартість якого, згідно висновку експерта від 19.06.2018 № 4-000471, могла складати 54 734, 20 грн.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить змінити вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.04.2024, призначивши ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 289 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України, у виді 2 років 7 місяців позбавлення волі без конфіскації майна. У подальшому в строк відбутого покарання зарахувати ОСОБА_8 2 роки 7 місяців попереднього ув`язнення та вважати таким, що покарання відбув повністю.

Зазначає, що призначаючи ОСОБА_8 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 289 КК України суд не врахував позицію прокурора про доцільність призначення останньому покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, а також те, що обвинувачений вину у вчиненому визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, усвідомив власну антисоціальну поведінку і раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Крім того ОСОБА_8 викрив злочинну діяльність особи, кримінальне провадження щодо якої наразі зупинено.

Захисник просить врахувати, що жоден із потерпілих не пред`явив цивільний позов до ОСОБА_8 і претензій саме до нього не мав, тому вважає посилання суду першої інстанції з приводу не відшкодування обвинуваченим шкоди, необгрунтованими.

Додатково звертає увагу на те, що під час розгляду кримінального провадження ОСОБА_8 набув сталих соціальних зв`язків, які вказують на його перевиховання та соціалізацію у суспільстві, а саме 24.05.2022 уклав шлюб з ОСОБА_17 і наразі має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_18 .

Наведене, на думку сторони захисту, дає підстави для призначення ОСОБА_8 покарання більш м`якого, ніж передбачено ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням положень ст. 69, 69-1 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_8 і правильності кваліфікації його дій, порушує питання про зміну вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.04.2024 в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Просить вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, до позбавлення волі на строк 2 роки 7 місяців без конфіскації майна.Також зарахувати ОСОБА_8 у строк відбутого покарання термін його попереднього ув`язнення з 05.05.2018 по 07.12.2020 з розрахунку день за день, вважаючи його таким, що відбуто повністю. Крім того прокурор просить речові докази в даному кримінальному провадженні залишити за місцем їх зберігання до розгляду кримінального провадження щодо особи, судове провадження щодо якої зупинено.

Прокурор зазначає, що за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.10.2019 ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 289, ст. 69 КК України на 3 роки позбавлення волі. Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 27.04.2020 такий вирок, в тому числі щодо ОСОБА_8 скасовано через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. При цьому апеляційні скарги прокурором або потерпілими не подавались, а відтак апеляційним судом не переглядався вирок місцевого суду у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання внаслідок м`якості.

З огляду на наведене, суд першої інстанції, при встановленні тих же самих фактичних обставин у провадженні, був позбавлений права призначати ОСОБА_8 покарання більш суворе ніж 3 роки позбавлення волі. Тому призначення судом першої інстанції ОСОБА_8 покарання без застосуванням положень ст. 69 КК України, в мінімальних межах, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України, суперечить вимогам ч. 2 ст. 416 КПК України.

Додатково звертає увагу на те, що незважаючи на зупинення кримінального провадження щодо іншої особи, яка діяла разом із ОСОБА_8 , судом передчасно вирішено долю речових доказів, в тому числі звільнено потерпілого ОСОБА_13 від обов`язку їх зберігати, що не відповідає приписам ч. 9 ст. 100 КПК України.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду в судове засідання не з`явилися обвинувачений ОСОБА_8 та потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_16 .

З наданих захисником даних, на підтвердження поважності нез`явлення ОСОБА_8 в судове засідання суду апеляційної інстанції, вбачається, що останній 25.09.2024 відбув до 153 ошбр для проходження військової служби під час мобілізації.

Оскільки потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 та ОСОБА_16 не повідомили про поважні причини свого неприбуття, а захисник ОСОБА_7 не заперечував проти проведення апеляційного розгляду за відсутності обвинуваченого ОСОБА_8 , який не з`явився в судове засідання з поважних причин, судовий розгляд в межах заявлених апеляційних вимог здійснюється за відсутності останніх, що узгоджується з положеннями ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, думки прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 та апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 в підтримку апеляційних скарг у повному обсязі з наведених стороною захисту та обвинувачення вимог, перевіривши матеріали кримінального провадження, обміркувавши над доводами скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 належить до часткового задоволення, а апеляційна скарга прокурора Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_9 до задоволення.

Суд апеляційної інстанції, з огляду на положення ч. 1 та ч. 2 ст. 404 КПК України, переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги і вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і ґрунтуватись на всебічному, повному, об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, з дотриманням вимог кримінального, кримінального процесуального закону.

За змістом п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 409, ст. 412, 413 КПК України, підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило чи могло перешкодити суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення, а також неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, коли, зокрема не застосовано судом закон, який підлягає застосуванню.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які він засуджений, відповідає фактичним обставинам провадження, ґрунтується на доказах, досліджених судом в повному обсязі, оцінених відповідно до вимог ст. 94 КПК України і учасниками судового провадження не оспорюється.

З кваліфікацією дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, колегія суддів погоджується.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 в межах санкції ч. 2 ст. 289 КК України, суд першої інстанції, посилаючись на положення ст. 50, 65 КК України та роз`яснення постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення проти безпеки руху, та експлуатації транспорту, що є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив декілька епізодів злочинної діяльності, вину визнав, та щиро розкаявся у скоєному, на спеціальних обліках не перебуває, не має сталих соціальних зв`язків, та утриманців. Обставиною, що пом`якшує призначене покарання ОСОБА_8 судом визнано щире каяття і не встановлено обставин, що його обтяжують.

З урахуванням наведеного, суд не вбачав за можливе призначити ОСОБА_8 покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, а також із звільненням від його відбування з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України.

Натомість суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_8 покарання в межах санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, не звернув увагу на положення ст. 416 КПК України, якими встановлено особливості нового розгляду судом першої інстанції кримінального провадження після скасування вироку судом апеляційної інстанції.

Зокрема ч. 2 ст. 416 КПК України передбачено, що при новому розгляді допускається застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення та посилення покарання тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону спрямовані на забезпечення правової визначеності для обвинуваченого шляхом встановлення законодавчої заборони погіршення його становища під час нового розгляду в суді першої інстанції після скасування апеляційним судом попереднього судового рішення місцевого суду.

У даному випадку місцевим судом не враховано, що вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.10.2019 ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 289, на підставі ст. 69 КК України, на 3 роки позбавлення волі.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 27.04.2020 такий вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.10.2019, в тому числі і щодо ОСОБА_8 скасовано через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. При цьому апеляційні скарги прокурором та потерпілими щодо необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання не подавались, а в апеляційному порядку вирок місцевого суду не переглядався, в тому числі у зв`язку з невідповідністю призначеного ОСОБА_8 покарання внаслідок м`якості.

Розглядаючи кримінальне провадження після скасування вироку від 07.10.2019 Кропивницьким апеляційним судом, Придніпровський районний суд м. Черкаси 08.04.2024 засудив ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 416 КПК України, посилив покарання останнього по відношенню до вироку від 07.10.2019 та погіршив його становище.

Вирішуючи питання про покарання, яке належить відбувати ОСОБА_8 із застосуванням положень ст. 69 КК України та із врахуванням вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.10.2019, колегія суддів окрім наведеного вище, враховує те, що ОСОБА_8 раніше не судимий, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, на що міститься посилання в обвинувальному акті, набув сталих соціальних зв`язків, зокрема одружився (копія свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_6 від 24.05.2022), на утриманні має дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про народження Серія І-СР № 327190 від 24.05.2022) і наразі став на шлях виправлення, вступивши до лав ЗСУ, тому йому має бути призначене покарання запропоноване сторонами захисту та обвинувачення, тобто у виді 2 років і 7 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Те, що до обвинуваченого ОСОБА_8 не пред`явлено цивільний позов в рамках кримінального провадження, на що посилається захисник, не свідчить про відсутність до нього претензій будь-якого характеру, оскільки пред`явлення позову є правом, а не обов`язком потерпілої сторони. При цьому, із встановлених судом першої інстанції фактичних обставин, які учасниками судового розгляду не оспорені, внаслідок злочинних дій, в тому числі останнього, потерпілим заподіяна матеріальна шкода.

Колегія суддів визнає обгрунтованими посилання сторони захисту про безпідставне врахування судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_8 покарання того, що він притягувався до кримінальної відповідальності, оскільки наведене не вбачається з матеріалів кримінального провадження.

З урахуванням приведення призначеного ОСОБА_8 покарання у відповідність до вимог закону, доводи захисника щодо доцільності застосування положень ст. 69-1 КК України, є непереконливими.

У зв`язку з тим, що в цьому кримінальному провадженні ОСОБА_8 перебував під вартою з 05.05.2018 до 07.12.2020, тобто 2 роки 7 місяців і 2 дні, за правилами чинної редакції ч. 5 ст. 72 КК України, у строк відбутого обвинуваченим покарання підлягає зарахуванню наведений термін його попереднього ув`язнення, тому наразі ОСОБА_8 вважається таким, що призначене покарання у виді позбавлення волі відбув.

Крім того ч. 9 ст. 100 КПК України передбачено, що питання про долю речових доказів судом вирішується під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

В рамках кримінального провадження № 0001707, окрім ОСОБА_8 обвинувачення також пред`явлено і іншій особі, щодо якої судове провадження зупинено, тобто не є закінченим.

З огляду на такі обставини є передчасним рішення суду першої інстанції щодо долі речових доказів в кримінальному провадженні № 0001707 та звільнення потерпілого ОСОБА_13 від обов`язку їх збереження.

Розглянувши матеріали кримінального провадження в межах заявлених вимог, колегія суддів визнає обгрунтованими твердження захисника та прокурора про необхідність приведення призначеного ОСОБА_8 покарання до вимог кримінального та кримінального процесуального закону, шляхом зміни вироку суду першої інстанції в цій частині.

Керуючись ст. 404, п. 2 ч. 1 ст. 407, ст. 409, 412, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити, апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 квітня 2024 року щодо ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання.

Уважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 2 ст. 289 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до 2 (двох) років 7 (семи) місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Зарахувати ОСОБА_8 в строк відбутого покарання термін його перебування під вартою з 05 травня 2018 року по 07 грудня 2020 року, день за день.

Уважати ОСОБА_8 таким, що відбув покарання.

Речові докази залишити за місцем їх зберігання до розгляду кримінального провадження щодо особи, судове провадження щодо якої зупинено.

У решті вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 квітня 2024 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців в порядку, передбаченому ст. 426 КПК України.

Головуючий

Судді