Справа № 457/1015/22
провадження №1-кп/457/14/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Трускавець кримінальне провадження № 0000157 від 23.08.2022 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не військовозобов`язаного, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , інваліда ІІ групи, раніше неодноразово судимого, зокрема вироком Залізничного районного суду міста Львова від 21.12.2021 року за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки 1 місяць, вироком Франківського районного суду міста Львова від 19.09.2022 року за ч. 1 ст. 369 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки 6 місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

в с т а н о в и в:

Судом визнано доведеним, що в першій половині серпня 2022 року ОСОБА_3 , діючи з метою незаконного поводження з бойовими припасами, без передбаченого законом дозволу, умисно придбав бойовий припас, зокрема наступальну осколкову ручну гранату РГД - 5 (споряджену зарядом вибухової речовини) із запалом дистанційної дії типу УЗРГМ 2. Про незаконне придбання вищевказаного бойового припасу ОСОБА_3 уповноважену службову особу правоохоронного органу не повідомив, добровільно органу влади бойовий припас не здав, а всупереч вимог зазначених Порядку та Інструкції, умисно, незаконно, тобто без передбаченого законом дозволу переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та став його зберігати там до 30 серпня 2022 року. Орім цього встановлено, що 30 серпня 2022 року, о 14:15 год., ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік будівлі залізничного вокзалу, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , переслідуючи мету щодо незаконного поводження з бойовими припасами, маючи прямий умисел на незаконний збут бойових припасів, діючи умисно, незаконно, тобто без передбаченого законом дозволу, продав за грошові кошти (збув) особі зі зміненими анкетними даними - ОСОБА_5 бойовий припас - наступальну осколкову ручну гранату РГД-5 (споряджену зарядом вибухової речовини) із запалом дистанційної дії типу УЗРГМ - 2, за що отримав від нього гроші в сумі 3000 гривень.

Обвинувачений винним себе визнав повністю, послідовно та в повній мірі підтвердив у судовому засіданні обставини вчинення ним кримінального правопорушення, наведені в обвинувальному акті. Щиро розкаявся у вчиненому та просив суворо не карати,не заперечував щодо проведення судового розгляду в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Крім визнання вини обвинуваченим, його вина доведена зібраними матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнав фактичні обставини справи доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена повністю, а його неправомірні дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки він вчинив незаконне придбання, зберігання та носіння бойового припасу без передбаченого законом дозволу, а також збут бойового припасу без передбаченого законом дозволу.

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, є рецедив злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставини справи, особу винного те, що він є інвалідом ІІ групи, будучи раніше судимим, вчинив нові злочини. Тому суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід обрати покарання в межах санкції статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності. Одночасно суд враховує неодноразовість притягнення ОСОБА_3 , до кримінальної відповідальності, те, що належних висновків він для себе не зробив, що у своїй сукупності засвідчує підвищену суспільну небезпеку ОСОБА_3 . Суд вважає, що покарання у виді позбавлення волі буде достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , та попередження нових злочинів. Таким чином, суд дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів. З огляду на вищенаведене, суд приходить до переконання, що виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів є неможливими без ізоляції обвинуваченого від суспільства.

Вироком від 19 вересня 2022 року Франківським районним судом м. Львова ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначено йому покарання на підставі ст. 71 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців. На переконання суду вчинення обвинуваченим на протязі короткого часу нових злочинів свідчить про високу суспільну небезпечність дій обвинуваченого, а також це суд розцінює як його небажання стати на шлях виправлення.

Суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 остаточне покарання відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Франківським районним судом м. Львова від 19.09.2022 року, більш суворим покаранням, призначеним цим вироком, і визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, а також з обвинуваченого слід стягнути судові витрати за проведення експертизи.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 100, 368, 370, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Франківського районного суду м. Львова від 19 вересня 2022 року, більш суворим покаранням, призначеним за ч. 1 ст. 263 КК України за даним вироком, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання по виконанню даного вироку.

Речові докази:

-залишки корпусу наступальної осколкової ручної гранати РГД-5 (споряджений зарядом вибухової речовини) та засіб підриву (підривач), уніфікований запалом дистанційної дії типу УЗРГМ, яку упаковано у спецпакет № 2692840 та знаходяться на зберіганні в камері схову ВП № 2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави витрати за проведення експертизи в сумі 4 530 (чотири тисячі п`ятсот тридцять) грн. 72 коп.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Трускавецький міський суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1