Справа № 215/7193/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000426 від 01.11.2024 щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк Донецької області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не працює, не одружений, неповнолітніх та малолітніх дітей на утриманні не має, на обліку у лікаря нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок за наступних фактичних обставин.

30.10.2024 приблизно о 19.00 год. ОСОБА_2 , знаходячись біля магазину «Святковий» по АДРЕСА_3 , зустрів раніше знайому ОСОБА_3 , з якою попрямував до будинку АДРЕСА_4 , де вони присівши на лавку почали вживати спиртні напої.

Під час вживання спиртних напоїв, в ході спілкування сп`яніла ОСОБА_3 почала грубо виражатись у бік ОСОБА_2 , що йому не сподобалось та він зробив декілька зауважень останній, на що вона не відреагувала та між ними на ґрунті вищевказаного виник конфлікт.

В цей час та місці, у ОСОБА_2 раптово виник прямий умисел направлений на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_2 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_4 , підвівся із лавки та ставши обличчям до обличчя ОСОБА_3 , яка в цей час сиділа на лавці, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, долонями обох рук схопив ОСОБА_3 за плечі та відштовхнув від себе, від чого остання не втримала рівновагу та впала з лавки спиною на землю. Одразу ОСОБА_3 намагалась встати, однак у момент, коли вона перебувала в положенні сидячи, зігнувши в колінному суглобі праву ногу, ОСОБА_2 , звернувшись обличчям до потерпілої та користуючись безпорадним станом останньої, бажаючи довести свій прямий умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень до кінця, умисно наступив стопою правої ноги на ліву ногу в області гомілки потерпілої, при цьому із силою надавлюючи на неї, від чого ОСОБА_3 відчула сильний біль та почала кричати. ОСОБА_2 , розуміючи, що ним спричинено ОСОБА_3 тілесні ушкодження, відпустив ногу останньої та зник з місця вчинення правопорушення.

В результаті своїх протиправних дій ОСОБА_2 заподіяв потерпілій ОСОБА_3 , відповідно до висновку судово-медичного експерта №2045 від 04.11.2024, тілесне ушкодження у вигляді синця по зовнішній поверхні лівої гомілки на межі верхньої та середньої третини, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі що мають незначні скороминучі наслідки. П.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфікуються як кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.11.2024 постановлено розглянути даний обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані матеріали кримінального провадження за №0000426 від 01.11.2024 вважає доведеним, що ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України за ознаками умисне легке тілесне ушкодження.

Частиною 2 ст. 382 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Прокурором в обвинувальному акті зазначено, що оскільки підозрюваний ОСОБА_2 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, тому відповідно до положень ст.ст. 381, 382 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_2 в присутності захисника ОСОБА_6 , надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального правопорушення та згодний на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, без судового розгляду в судовому засіданні.

Крім того, обвинуваченому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Органом досудового розслідування встановлено фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України, як беззаперечно визнані обвинуваченим та підтверджуються належними та допустимими доказами, які досліджені судом.

Обґрунтованість обвинувачення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

ОСОБА_2 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Потерпіла ОСОБА_3 подала до суду заяву про згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту матеріалами провадження підтверджено обставини вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, його вина у вчиненні кримінального правопорушення доведена в повному обсязі.

Дослідивши у сукупності матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 слід визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку за ч. 1 ст. 125 КК України за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком; особу ОСОБА_2 , який на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває та не перебував, за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працює, не одружений, неповнолітніх та малолітніх дітей на утриманні не має.

Згідно зі ст. 66 КК України, пом`якшуючою його відповідальність обставиною, суд визнає щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання, згідно зі ст.67 КК України не встановлено.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання на меті має не тільки кару, а й виправлення засуджених; особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з вказаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 50, 65 КК України суд, з урахуванням обставин та тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та встановлених судом обставин, які пом`якшують покарання, вважає необхідним призначити покарання ОСОБА_2 у вигляді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень в межах санкції ч.1 ст. 125 КК України, яке, на думку суду, буде справедливим та достатнім для досягнення мети покарання.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Питання речових доказів необхідно вирішити відповідно до норм КПК України.

З матеріалів справи встановлено, що процесуальні витрати та витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, збитки - відсутні.

Цивільний позов не заявлявся. Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. 373-376, 381-382, 394 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень, на користь держави.

Матеріали кримінального провадження №0000426 від 01.11.2024 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №215/7193/24, провадження №1-кп/215/784/24.

Копії вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного сулу через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, за виключенням підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини відповідно до положень ст.ст.381, 382 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя