Справа № 191/5373/24
Провадження № 1-кп/191/451/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному провадженні, за відсутності учасників судового провадження та відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України без фіксування судового провадження технічними засобами, кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000275 від 02.11.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Старовишневецьке, Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, який має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , депутатом не обирався, військовий ЗСУ, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 125 КК України

УХВАЛИВ:

20.10.2024 приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 перебував за адресою: АДРЕСА_2 разом з потерпілою ОСОБА_5 де в подальшому у ОСОБА_3 раптово виник прямий злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Далі, того ж дня, 20.10.2024 у зазначений вище час, знаходячись за вищевказаною адресою, реалізуючи свій прямий злочинний умисел направлений спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, розуміючи, що шляхом завдання ударів по тілу людини будуть спричинені тілесні ушкодження, передбачаючи такі наслідки своїх дій та бажаючи їх настання. ОСОБА_3 перебуваючи в положенні стоячи навпроти потерпілої ОСОБА_5 на відстані витягнутої руки здійснив один удар долонею правої руки розігнутої в лікті по лівій щоці потерпілій ОСОБА_5 . Після чого, перебуваючи в даному положенні, а саме стоячи навпроти потерпілої ОСОБА_6 , на відстані витягнутої руки, ОСОБА_3 схопив обома руками потерпілу ОСОБА_5 за комір та штовхнув на землю, від чого ОСОБА_5 втратила рівновагу та впала, внаслідок чого зчесала ліву сідницю при падінні на землю. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 підійшовши до потерпілої ОСОБА_5 , яка в цей момент лежала на землі, перебуваючи в положенні стоячи над потерпілою, на відстані витягнутої руки, здійснив не менше двох ударів в область голови потерпілої кулаками обох рук.

У результаті своїх умисних протиправних дій ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: синець скроневої ділянки голови справа; лінійне (від ковзання) садно шкіри ділянці лівої сідниці, що у своїй сукупності, відповідно до п. 2.3.3 Правил визначення ступню тяжкості тілесних пошкоджень, затверджених наказом №6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17 січня 1995 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додана:

- письмова заява ОСОБА_3 складена в присутності його захисника ОСОБА_7 , щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

-письмова заява потерпілої ОСОБА_5 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

За результатами дослідження змісту відповідних заяв та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначені заяви як обвинуваченого, так і потерпілої, є усвідомленими, відповідають їх внутрішній волі, а їх процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на них.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.

Вищенаведені фактичні обставини поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку в обсязі обвинувачення, яке було сформульоване прокурором, і суд кваліфікує умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 125 КК України, як такі що виразилися у умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого проступку, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя.

Враховуючи встановлені судом обставини вчинення кримінального проступку, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується позитивно, перебуває на військовій службі в лавах ЗСУ, а також обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 має бути призначене покарання в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.125 КК України, а саме у вигляді штрафу, але не в мінімальному розмірі, враховуючи характер спричинення та кількість тілесних ушкоджень, що буде необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов потерпілою не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 301, 302, 368, 376, 382 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) грн. 00 коп. (Отримувач: ГУК у Дн-кій обл/м.Син/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37988155, назва банка отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), номер рахунку: UA0004587, код класифікації доходів бюджету: 21081100, найменування коду класифікації доходів бюджету: адміністративні штрафи та інші санкції.)

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок в іншій частині може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1