Провадження № 1-кс/752/8102/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2024 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві, клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 - про продовження строку дії обов`язків покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Івано-Франківськ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого: адвокатом, одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.27 ч.5 ст.191 КК України, в межах кримінального провадження № 0002229 від 18.10.2019,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0002229 від 18.10.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191 та ч. 5 ст. 191 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0002229 від 18.10.2019 за фактом розтрати грошових коштів, що надійшли на розрахункові рахунки компанії «Newport Management LTD» (яка діє на підставі агентської угоди від 26.04.1999) від «Спілки Європейських футбольних асоціацій» призначених для ІНФОРМАЦІЯ_2 », яку реорганізовано в Громадську спілку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а назву згодом змінено на - Громадська спілка « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191 та ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.04.1999 року між Всеукраїнською громадською організацією «Федерація футболу України», яку реорганізовано в Громадську спілку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а назву згодом змінено на - Громадська спілка « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (далі - ФФУ або УАФ) та компанією «Newport Management LTD» (реєстраційний номер НОМЕР_1 , Британські Віргінські острови), укладено агентську угоду, у відповідності до умов якої ФФУ отримувала на свої рахунки через посередництво компанії «Newport Management LTD» від «Спілки Європейських футбольних асоціацій» (далі - УЄФА) грошові кошти, призначені ФФУ для розвитку українського футболу.

За умовами агентської угоди від 26.04.1999 року, грошові кошти, отримані від УЄФА для ФФУ, також перераховувались компанією «Newport Management LTD» іншим суб`єктам господарювання у сфері футболу на підставі розпоряджень ФФУ.

ГС «Федерація футболу України» (ГС « ІНФОРМАЦІЯ_3 ») наділено статусом національної спортивної федерації та на підставі договору про співпрацю № 1415 від 27.02.2014, укладеного з Державною службою з питань молоді і спорту, УАФ делеговано повноваження щодо розвитку футболу і виключне право представляти даний вид спорту у ФІФА та УЄФА.

Як національна спортивна федерація, ГС «Федерація футболу України» (ГС «Українська асоціація футболу») є членом Союзу Європейських Футбольних Асоціацій (Union of European Football Associations) та щорічно отримує від нього виплати на розвиток українського футболу.

Так, у період з 17.04.2015 по 01.12.2016 частина грошових коштів, отриманих для розвитку українського футболу в якості компенсаційних виплат від УЄФА, за розпорядженнями ФФУ, перерахована компанією «Newport Management LTD» на банківські рахунки іноземних компаній, зокрема: «ABERNO BUINESS LLP», «ATLANTIC CONTRACTS L.P.», «BALTEX BUSINESS L.P.», «BATLOW COMMERCE LLP», «BELPORT BUSINESS LP», «CONVERSUM EXPORT L.P.», «COOPER SYSTEMS LP», «Danske Megan LP», «DARION LIMITED», «DELEON INVESTMENTS GROUP S.A.», «DELLCROFT PRODUCTS L.P.», «EASTHOLD LLP», «EXTERA TRADING CORP», «FORUM COMMERCE L.P.», «Kineshell Store LLP», «LIMASSOL HOLDINGS S.A.», «MAXIMUS VENTURE S.A.», «NEW POINT CONFERENCE OU», «Novimor OU», «OVERTRADE SOLUTIONS INC», «PORTOFINO LTD», «ROMEO LIFE-IBRAHIM YILDIZHAN», «SAGAR CAPITAL LP», «SALTON SALES LP», «TRADE NATIONAL LP», «VAMPEL HOLD LLP», «VAST ASCENT GROUP Corp», «ZAIRA FINANCE S.A.», «WEST MANAGEMENT L.P.», «TRAVEL SERVICES COMPANY LTD», що зареєстровані в офшорних юрисдикціях безпосередньо перед початком здійснення платежів від імені ФФУ (у кінці 2014 - на початку 2015) та припинили діяльність в 2016-2017, відразу після завершення проведених транзакцій.

Зібраними в ході досудового розслідування матеріалами підтверджується факт перерахування коштів зазначеним компаніям за розпорядженнями ФФУ на загальну суму 11,5 млн. євро.

При цьому, переказ коштів за розпорядженнями ФФУ, відповідно до доданих до таких розпоряджень інвойсів, здійснювався на рахунки зазначених іноземних компаній, що відкриті в одних і тих же Прибалтійських банках: «Versobank AS» (Таллінн, Естонська Республіка, з 2018 року перебуває у процесі ліквідації), «AS SEB Pank» (Таллінн, Естонська Республіка), «Baltic International Bank» (Рига, Латвійська Республіка), «Norvik Banka» (Рига, Латвійська Республіка, на даний час змінено назву на «PNB Banka»), «Regional Investment Bank» (Рига, Латвійська Республіка), «Privat Bank» (Рига, Латвійська Республіка), «Trasta Komercbank» (Рига, Латвійська Республіка, з 2017 року перебуває у процесі ліквідації), а також переказ коштів за розпорядженнями ФФУ, відповідно до доданих до таких розпоряджень інвойсів, здійснювався на рахунки зазначених іноземних компаній на наступні банківські установи: «Halkbank Istanbul» (Стамбул, Турецька Республіка), «Cheska Sporitelna AS» (Прага, Чеська Республіка).

Відповідно до відомостей іноземних відкритих реєстрів юридичних осіб встановлено, що деякі із зазначених іноземних компаній пов`язані між собою одними і тими ж засновниками, мають одних і тих же керівників або зареєстровані за однією і тією ж адресою.

Разом з цим, зазначені іноземні компанії не мають відношення до футболу, не мали за весь період своєї діяльності будь-якої маркетингової активності, не рекламували свої товари і послуги з метою залучення клієнтів.

Переказ грошових коштів зазначеним іноземним компаніям, за розпорядженнями ФФУ, здійснювався за товари в обсягах, які значно перевищують потреби ФФУ як громадської організації, серед яких елітні сорти чаю, кави та морепродукти, місцем поставки яких було визначено м. Гамбург, Німеччина, м. Краков, Польща та м. Варшава, Польща, а також за надання транспортних послуг без деталізації щодо транспортних засобів, маршрутів, кількості вантажу або пасажирів.

Крім того, більшість інвойсів від зазначених іноземних компаній було виставлено на суми близько 80 тис. євро за одні й ті ж самі товари або послуги у різних співвідношеннях, але з однаковим написанням номенклатури та одиниць виміру, що свідчить про те, що ці інвойси систематично готувалися одними і тими ж невстановленими особами.

Згідно відомостей, отриманих від органів Державної митної служби України відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України, ФФУ не отримувала на митній території України будь-які товари від вищезазначених іноземних компаній.

Вказані обставини дають підстави вважати, що розпорядження ФФУ на переказ коштів, отриманих для ФФУ від УЄФА, направлялися компанії «Newport Management LTD» без наміру отримати оплачені товари та послуги, виключно з метою виведення коштів, отриманих компанією «Newport Management LTD» від УЄФА для ФФУ, на рахунки іноземних компаній в Прибалтійських банках і їх подальшого привласнення невстановленими особами.

18.10.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

02.11.2022 слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання у межах строку досудового розслідування із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

В подальшому ухвалами слідчих суддів строк дії запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання застосованого відносно підозрюваного ОСОБА_5 та строк дії покладених на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, неодноразово було продовжено, останній раз ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15.08.2024 строком на два місяці.

17.04.2023 ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні продовжено до 12-ти місяців, тобто до 18.10.2023 включно.

Прокурор у клопотанні зазначає, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні неодноразово було зупинено та відновлено, на даний час у кримінальному провадженні залишилось строків досудового розслідування у кількості 3 місяці та 15 днів.

Прокурор зазначає, що завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу неможливо, оскільки наявна необхідність у проведенні та/або завершенні ряду слідчих (розшукових), процесуальних дій, а саме необхідно: направити запити до Республіки Кіпр, Республіки Польща та Федеративної Республіки Німеччина про міжнародну правову допомогу для з`ясування усіх обставин справи; допитати ОСОБА_6 ; встановити та допитати інших осіб про відомі ним обставини кримінального правопорушення; надати правову оцінку діям інших учасників кримінального провадження; у порядку ст. 160 КПК України звернутись до суду з клопотанням до банківських установ, за результатами яких провести тимчасовий доступ до речей та документів; виконати інші слідчі та процесуальні дії, потреба в яких виникне в ході досудового розслідування; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Посилаючись на наведені вище обставини та на наявність ризиків, передбачених п. 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України, які продовжують бути актуальними, прокурор просить продовжити строк дії покладених раніше на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків строком на два місяці.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, зазначених у ньому, просив задовольнити.

Захисник підозрюваного заперечив проти клопотання. Зазначив, що ризики, про актуальність яких стверджує прокурор у клопотанні, не доведені та відсутні повністю. Підозрюваний проявляє бездоганну процесуальну поведінку, тому необхідність у продовженні строку дії запобіжного заходу відсутня.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Матеріали, додані до клопотання, свідчать про те, що слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0002229 від 18.10.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191 та ч. 5 ст. 191 КК України.

18.10.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК). Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, у рішенні в справі Fox, CampbellandHartley v. TheUnitedKingdomвід 30.08.1990, заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86, § 32) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі Нечипорук і Йонкало проти України від 21.04.2011, заява № 42310/04, § 175).

Наявні в матеріалах провадження докази є достатніми для висновку, що підозра відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра», тобто зазначені у клопотанні прокурора і додані до нього матеріали кримінального провадження підтверджують існування фактів та інформації, які дають достатні підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного вище злочину, і на їх основі можна дійти висновку, що на даний час є виправданим подальше здійснення кримінального провадження з метою висунення звинувачення.

Встановлено, що 02.11.2022 слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання у межах строку досудового розслідування із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

В подальшому ухвалами слідчих суддів строк дії запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання застосованого відносно підозрюваного ОСОБА_5 та строк дії покладених на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, неодноразово було продовжено, останній раз ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15.08.2024 строком на два місяці.

Особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу (ч.1 ст. 179 КПК України).

Відповідно до ч. 7 ст.194 КПК України, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії.

Прокурор довів, що на теперішній час є достатні підстави вважати, що продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Актуальність ризику переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду пов`язана із тим, що в разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, який відповідно до положень ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, до нього може бути застосовано покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад десять років.

Вказана обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Зазначене узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Слідчий суддя, враховуючи тяжкість та характер злочину у вчинені якого підозрюється ОСОБА_5 , обставини вчинення інкримінованого йому злочину, особу підозрюваного, не виключає, що підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності може здійснити дії з метою переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Щодо ризику знищення, сховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Такий ризик продовжує бути актуальним, оскільки з огляду на стадію кримінального провадження, на даний час органом досудового не віднайдені всі речі та документи, які мають доказове значення у кримінальному провадженні, тому ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою приховування чи знищення доказів, які можуть вказувати на його причетність до кримінального правопорушення, та які мають доказове значення для досудового розслідування.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_5 про осіб, які давали показання у кримінальному провадженні, він може здійснити спроби впливу на них з метою зміни наданих показань, що в подальшому виключить надання ними правдивих і повних показань під час досудового розслідування і судового розгляду.

Зазначений ризик продовжує бути актуальним з огляду на встановлений нормами КПК України порядок безпосереднього сприйняття судом показів від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, із забезпеченням права підозрюваного, обвинуваченого на одночасний та перехресний допит.

Так, суд під час судового провадження може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав, отримав усно від свідків (ст. 23 КПК України).

Тобто ризик незаконного впливу на свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показів від свідків та дослідження їх судом.

Отже, на даний час існує загроза того, що підозрюваний може здійснити дії, спрямовані на вплив у позапроцесуальний спосіб на свідків, іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні з метою надання ними органу досудового розслідування недостовірних показань щодо участі та ролі ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення або відмови від надання показань для уникнення останнім кримінальної відповідальності.

Щодо ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та ризику вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Оцінюючи актуальність ризиків, передбачених п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує спосіб та обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_5 злочину, а також характеристику підозрюваного; на переконання слідчого судді ризик вчинення іншого кримінального правопорушення та ризик перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом перешкоджання збиранню стороною обвинувачення доказів та вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, продовжують бути актуальними.

Слідчий суддя приймає до уваги відомості про належну процесуальну поведінку підозрюваного, проте такі обставини в повній мірі не виключають можливість підозрюваного вчинити дії, передбачені ч. 1 ст.177 КПК України.

Ураховуючи вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, слідчий суддя під час розгляду клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків з`ясовує, крім відомостей, зазначених у ч. 1 ст. 194 КПК України, чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують покладення на особу обов`язків, та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про покладення відповідних обов`язків.

Встановлено, що 17.04.2023 ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні продовжено до 12-ти місяців, тобто до 18.10.2023 включно.

Як вбачається з матеріалів клопотання, досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні неодноразово було зупинено та відновлено, на даний час у кримінальному провадженні залишилось строків досудового розслідування у кількості понад три місяці.

Згідно змісту клопотання, для повного та всебічного розслідування у кримінальному провадженні наявна необхідність у здійсненні таких слідчих, процесуальних дії, а саме необхідно: направити запити до Республіки Кіпр, Республіки Польща та Федеративної Республіки Німеччина про міжнародну правову допомогу для з`ясування усіх обставин справи; допитати ОСОБА_6 ; встановити та допитати інших осіб про відомі ним обставини кримінального правопорушення; надати правову оцінку діям інших учасників кримінального провадження; у порядку ст. 160 КПК України звернутись до суду з клопотанням до банківських установ, за результатами яких провести тимчасовий доступ до речей та документів; виконати інші слідчі та процесуальні дії, потреба в яких виникне в ході досудового розслідування; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Виходячи з того, що строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні продовжено до дванадцяти місяців і станом на момент розгляду цього клопотання строк досудового розслідування не закінчився, наявні підстави для вирішення питання продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

З огляду на встановлені обставини, слідчий суддя погоджується із прокурором, що раніше покладені на підозрюваногоОСОБА_5 обов`язки в достатній мірі забезпечують належну процесуальну поведінку останнього та виконання ним процесуальних обов`язків.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , строком на два місяці але в межах строку досудового розслідування. Такі обов`язки на цій стадії кримінального провадження є необхідними і достатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного у кримінальному провадженні та запобіганню доведеним у судовому засіданні ризикам.

З огляду на викладене клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 177, 178, 179, 194, 199, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити на два місяці, в межах строку досудового розслідування, а саме до 15.12.2024 року включно, строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора у межах кримінального провадження № 0002229, суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у кримінальному провадженні № 0002229, а саме зі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , підозрюваною ОСОБА_14 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1