Справа № 610/3189/24
Провадження № 1-в/610/97/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2024 Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія Ізюмського району Харківської області клопотання Державної установи "ПОКРОВСЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№ 17)" про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку стосовно

ОСОБА_3 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Непізнаничі Ємільчинського району Житомирської області, зареєстрований і проживав до затримання в АДРЕСА_1 , раніше судимого 03.10.2022 Ємільчинським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 263, ст. 75 КК України до 3-х років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік,

засудженого 11.01.2024 Ємільчинським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням статей 70, 71 КК України до 5-ти років 6-ти місяців позбавлення волі,

початок строку: 13.03.2024, кінець строку: 13.09.2029,

ВСТАНОВИВ:

27 серпня 2024 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшло клопотання Державної установи "ПОКРОВСЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№ 17)" про вирішення питання про приведення вироків Ємільчинського районного суду Житомирської області від 11.01.2024 і від 03.10.2022 стосовно засудженого ОСОБА_3 у відповідність до вимог Закону України № 3886-IX від 18.07.2024 "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів".

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 засуджений вироком Ємільчинського районного суду Житомирської області від 11.01.2024 за кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, вчинені: 1) 18.05.2020, яким було завдано матеріальну шкоду на суму 266,40 грн, 2) 20.05.2020 на суму 240,33 грн, 3) 10.07.2020 на суму 886,67 грн, 4) 13.07.2020 на суму 622,50 грн, 5) 06.08.2020 на суму 1 366,67 грн, 6) 06.12.2021 на суму 300 грн, 7) на початку грудня 2021 року на суму 566,67 грн, 8) 18.10.2022 на суму 1 353,33 грн, 9) 04.10.2023 на суму 1 142,33 грн.

Відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного вироком від 11.01.2024, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ємільчинського районного суду Житомирської області від 03.10.2022, за яким ОСОБА_3 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, вчинене в липні 2022 року, та остаточно призначено покарання у виді 5-ти років 6-ти місяців позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 12.02.2024.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024 яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість вкраденого становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення.

Вищенаведене стало підставою для звернення ДУ "ПВК (№ 17)" до суду з цим клопотанням.

Представник ДУ "ПВК (№ 17)" в судове засідання не прибув, матеріали клопотання містять заяву про розгляд справи за його відсутності.

Прокурор ОСОБА_4 подав заяву, в якій зазначив, що проти задоволення клопотання ДУ "ПВК (№ 17)" не заперечував, просив розглядати за його відсутності.

Засуджений ОСОБА_3 у судове засідання не доставлений, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, від проведення судового в режимі відеоконференції відмовився.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що вироком Ємільчинського районного суду Житомирської області від 03.10.2022 ОСОБА_3 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Вирок набрав законної сили 03.11.2022.

Вироком Ємільчинського районного суду Житомирської області від 11.01.2024 ОСОБА_3 засуджено за кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного вироком від 11.01.2024, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ємільчинського районного суду Житомирської області від 03.10.2022 та остаточно призначено покарання у виді 5-ти років 6-ти місяців позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 12.02.2024.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питання, передбаченого п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України.

Згідно із п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" (далі Закон № 3886-IX), яким, зокрема, було внесено зміни до ст. 51 КУпАП.

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку від 11.01.2024 вбачається, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_3 вчинив: 1) 18.05.2020, сума завданої шкоди становить 266,40 грн, 2) 20.05.2020, сума завданої шкоди 240,33 грн, 3) 11.07.2020, сума завданої шкоди 886,67 грн, 4) 13.07.2020, сума завданої шкоди 622,50 грн, 5) 06.08.2020, сума завданої шкоди 1 366,67 грн; кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_3 вчинив: 1) 06.12.2021, сума завданої шкоди становить 300 грн, 2) в грудні 2021 року, сума завданої шкоди 566,67 грн; кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_3 вчинив: 1) 18.10.2022, сума завданої шкоди становить 1 353,33 грн, 2) 04.10.2023, сума завданої шкоди 1 142,33 грн.

Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2 102,00 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1 051 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2 102 грн (1 051?2=2 102).

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2 270 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1 135 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2 270 грн (1 135?2=2 270).

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2481 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1 240,50 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2 481 грн (1 240,50?2=2 481).

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1 342 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2 684 грн (1 142?2=2 684).

Як убачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, за вироком від 11.01.2024 діями ОСОБА_3 було заподіяно матеріальну шкоду: за епізодом від 18.05.2020 в розмірі 266,40 грн, 2) за епізодом від 20.05.2020 240,33 грн, 3) за епізодом від 11.07.2020 886,67 грн, 4) за епізодом від 13.07.2020 622,50 грн, 5) за епізодом від 06.08.2020 1 366,67 грн, 6) за епізодом від 06.12.2021 300 грн, 7) за епізодом, вчиненим у грудні 2021 566,67 грн, 8) за епізодом від 18.10.2022 1 353,33 грн, 9) за епізодом від 04.10.2023 1 142,33 грн.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також кореспондуються з положеннями ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Ураховуючи те, що вартість таємно викраденого ОСОБА_3 майна за епізодами від 18.05.2020, 20.05.2020, 11.07.2020, 13.07.2020 та 06.08.2020 становила 266,40 грн, 240,33 грн, 886,67 грн, 622,50 грн та 1 366,67 грн відповідно, тобто сума завданої шкоди за кожним епізодом була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 2 102 грн, то суд вважає, що вчинені засудженим 18.05.2020, 20.05.2020, 11.07.2020, 13.07.2020 та 06.08.2020 таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, підлягає виключенню як таке, що з урахуванням вищенаведеного, не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Вартість таємно викраденого ОСОБА_3 майна за епізодами від 06.12.2021 та у грудні 2021 року становила 300 грн та 566,67 грн відповідно. Отже сума завданої шкоди за кожним епізодом була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 2 270 грн, то суд вважає, що вчинені засудженим 06.12.2021 та у грудні 2021 року таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення та сховище, також підлягає виключенню як таке, що не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

За епізодами від 04.10.2022 та 18.10.2022 вартість викраденого ОСОБА_3 майна становила 1 142,33 грн та 1 353,33 грн відповідно, отже за кожним епізодом сума викраденого майна є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме: у 2022 році 2 481 грн, а у 2023 році 2 684 грн, то суд вважає, що вчинене засудженим 18.10.2022 і 04.10.2023 таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, також підлягає виключенню як таке, що не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 5, 74 КК України, статтями 537, 539 КПК України, Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів", ч. 5 підрозділом 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Державної установи "ПОКРОВСЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№ 17)" про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, стосовно засудженого ОСОБА_3 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від покарань, призначених вироком Ємільчинського районного суду Житомирської області від 11 січня 2024 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Звільнити ОСОБА_3 від остаточного покарання, призначеного вироком Ємільчинського районного суду Житомирської області від 11 січня 2024 року за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України, у виді 5-ти років 6-ти місяців позбавлення волі.

Вирок Ємільчинського районного суду Житомирської області від 03 жовтня 2022 року залишити без змін.

Ухвала в частині звільнення засудженого ОСОБА_3 від призначених покарань підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1