Справа № 588/1913/24
Номер провадження 1-кп/950/299/24
У Х В А Л А

21 жовтня 2024 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лебедин кримінальне провадження №0000220 від 23.08.2024про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Вищевеселе Великописарівського району, Сумської області, громадянки України, з загальною середньою освітою, непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

по ч. 1 ст. 115 КК України,

учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_4 , підозрювана ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

Лебединським районним судом Сумської області розглядається кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 ч. 1 ст. 115 КК України.

Обвинуваченій ухвалою слідчого судді від 24 серпня 2024 року обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 22 жовтня 2024 року включно.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням у якому просить продовжити строк тримання ОСОБА_6 під вартою. Клопотання обґрунтоване тим, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а завершити розгляд кримінального провадження до закінчення строку дії запобіжного заходу не є можливим, у зв`язку із чим просить продовжити застосований до обвинуваченого запобіжний захід.

Захисник адвокат ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_3 щодо задоволення клопотання не заперечили.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Так, відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Розглянувши доводи клопотання прокурора суд вважає, що на даний час продовжують існувати ризики передбачені пунктами 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, такі як, можливість обвинуваченим переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні. На даний час такі ризики є актуальними та не зменшились.

Відповідно до ст. 178 КПК України при обранні запобіжного заходу суд, зокрема, враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зав`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію, майновий стан обвинуваченого, наявність судимостей обвинуваченого.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При вирішенні питання про продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в контексті наявного ризику переховування, суд враховує те, що вона, обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за який зокрема передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Суд знаходить доведеними ризики передбачені пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема ризик переховування від органів досудового розслідування та суду підтверджується тим, що злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 є особливо тяжкими злочинами проти власності, санкція статті, якої передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнвадцяти років. Усвідомлюючи невідворотність та суворість покарання, обвинувачена може свідомо ухилятися від кримінальної відповідальності в тому числі переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Крім того суд також вважає доведеним ризик впливу на потерпілих та свідків, оскільки їх показання є джерелом доказів, які можуть бути отримані судом безпосередньо в ході судового розгляду, а до того вплив на них є достатньо імовірним.

Окрім тяжкості покарання та наявних ризиків, суд також враховує інші обставини, визначені ст. 178 КПК України, а саме вік та стан здоров`я обвинуваченого, відсутність утриманців або осіб за якими він здійснює догляд, відсутність сталих соціальних зв`язків у місці проживання, її репутацію.

Також суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки обвинувачена не має сталих соціальних зав`язків по місцю проживання, яке не є її постійним зареєстрованим місцем проживання.

З урахуванням наявних ризиків та інших обставин встановлених судом, виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може запобігти ризикам, наявність яких встановлено судом, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не можуть цього зробити.

На думку суду, застосований відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку.

З огляду на те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення із застосуванням насильства, суд вважає за можливе не визначати розмір застави.

Таким чином суд вважає за необхідне продовжити застосований відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 19 грудня 2024 року включно.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Сумський слідчий ізолятор» на строк до 19 грудня 2024 року включно.

Копію ухвали негайно після проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, направити Державній установі «Сумський слідчий ізолятор».

Ухвала, в частині продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_8