Справа № 487/7157/24
Провадження № 1-кс/487/4480/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2024 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР у місті Мелітополі ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001041 від 11.07.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України про арешт майна

ВСТАНОВИВ:

15.07.2024 року, слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР у місті Мелітополі ОСОБА_3 за погодженням з прокурором відділу протидії порушення прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Херсонської обласної прокуратури, ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження №0001041 від 11.07.2024, звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив накласти арешт на майно підозрюваного - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на автомобіль марки: KIA MAGENTIS, VIN НОМЕР_1 , 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

В обґрунтування клопотання зазначила що слідчими СУ ГУНП у Херсонській області, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001041 від 11.07.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до реєстраційної картки ТЗ NZA 102982261, підозрюваному ОСОБА_5 на праві приватної власності належить автомобіль KIA MAGENTIS, VIN НОМЕР_1 , 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Санкцією ч. 2 ст. 111 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Санкцією ч. 7 ст. 111-1 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

З метою забезпечення завдань кримінального провадження та недопущення зникнення, втрати або настання інших негативних наслідків, просила накласти арешт на вказане вище майно.

До судового засідання слідчий не з`явився, надав заяву, в якій клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 172 КПК України, розгляд клопотання проведено без повідомлення підозрюваного, оскільки слідчий суддя дійшов висновку, що це є необхідним для забезпечення мети арешту майна, а саме може запобігти можливості його відчуження.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Слідчими СУ ГУНП у Херсонській області, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001041 від 11.07.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Із матеріалів клопотання вбачається, що 24.02.2022 військовослужбовці підрозділів зс рф разом з іншими, підпорядкованими представникам влади рф та керівництву зс рф, військовими підрозділами, силовими відомствами і збройними формуваннями, діючи на виконання злочинного наказу щодо повномасштабного військового вторгнення на територію України, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, здійснили незаконне повномасштабне вторгнення на територію України через державні кордони України в Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській та інших областях. Окрім цього, останні здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, житлові масиви, цивільні та інші об`єкти, та окупували частину території України. Тобто, вчинили дії, спрямовані на виконання раніше розробленого злочинного плану і реалізацію вищевказаного злочинного умислу, направлені на порушення суверенітету і незалежності України, насильницьку зміну та повалення її конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, посягання на її територіальну цілісність і недоторканність, з метою зміни меж території та державного кордону та порушення порядку, встановленого Конституцією України та міжнародно-правовими актами, що продовжується до теперішнього часу та призвело і призводить до загибелі значної кількості людей, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків.

У зв`язку з викладеним, 24.02.2022 Президент України видав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, строки дії якого у подальшому неодноразово продовжувався та який діє до цього часу.

В свою чергу, з метою встановлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю Української влади на територіях населених пунктів Херсонської області, які тимчасово контролюються (контролювалися) та утримуються (утримувалися) представниками окупаційної влади рф та зс рф, що підтверджується Переліком територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій, або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022 (зі змінами та доповненнями), окупаційною адміністрацією та службовими особами зс рф з числа громадян рф та України, у тому числі місцевого населення Херсонської області, були сформовані незаконні органи влади, правоохоронні органи, органи місцевого самоврядування, підрозділи силового блоку тощо, які виконують (виконували) відповідні функції в інтересах окупаційної влади рф та зс рф, тим самим вчиняють (вчиняли) діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Так, наказом військового коменданта Херсонської області від 07.05.2022 № 18 «Про створення управління та призначення начальника служби виконання покарань по Херсонській області» (мовою оригіналу приказ военного коменданта Херсонской области от 07.05.2022 № 18 «О создании управления и назначении начальника службы исполнения наказаний по Херсонской области») створено Управління служби виконання покарань по Херсонській області (мовою оригіналу Управление службы исполнения наказаний по Херсонской области) (далі Управління), якому, згідно з цим наказом, передано в оперативне управління всі кримінально-виправні установи в регіоні та призначено на посаду начальника Управління служби виконання покарань по Херсонській області ОСОБА_6 , якому наказано у строк до 13.05.2022 розробити Положення про Управління.

Тобто, окупаційною адміністрацією рф на тимчасово окупованій території м. Херсона створено незаконний правоохоронний орган Управління служби виконання покарань по Херсонській області, на який покладено виконання аналогічних завдань, визначених для Державної кримінально-виконавчої служби України, однак які реалізовувалися та реалізовуються в інтересах окупаційної адміністрації рф у сфері виконання кримінальних покарань.

Пунктом 10 Положення про Управління передбачено, що в структуру територіального органу, поміж іншого, входять підвідомчі установи зокрема - ВК «Північна виправна колонія (№ 90)», розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В свою чергу, ОСОБА_5 , будучи обізнаним про введення воєнного стану в Україні, розуміючи факт наявності збройного конфлікту на території країни та ведення рф агресивної війни проти України, захоплення та подальшого утримання рф території Херсонської області, зокрема, обласного центру м. Херсона, з метою переслідування своїх особистих інтересів у виді отримання повноважень у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території м. Херсона, погодився на пропозицію невстановлених осіб з числа представників окупаційної адміністрації рф у м. Херсоні та відповідно до наказу начальника Управління служби виконання покарань по Херсонській області від 31.05.2022 № 13, виданого на підставі заяви ОСОБА_5 про прийняття на службу, добровільно зайняв посаду чергового помічника начальника колонії чергової частини відділу безпеки установи ВК «Північна виправна колонія (№ 90)» Управління служби виконання покарань по Херсонській області.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 з 05.08.2008 розпочав службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України та з того часу займав різні посади у державній установі «Дар`ївська виправна колоні (№ 10)».

В останнє наказом начальника державної установи «Дар`ївська виправна колонія (№ 10)» Міністерства юстиції України від 15.07.2021 № 66/ОС ОСОБА_5 був призначений на посаду чергового помічника начальника установи відділу нагляду і безпеки державної установи «Дар`ївська виправна колонія (№ 10)», на якій перебував станом на 24.02.2022 та до моменту його звільнення 13.01.2023 на підставі наказу виконувача обов`язків начальника державної установи «Дар`ївська виправна колонія (№ 10)» від 12.01.2023 № 11/ОС-ст з Державної кримінально-виконавчої служби України.

Крім того, наказом Міністерства юстиції України від 30.06.2021 № 1379/к ОСОБА_5 присвоєно спеціальне звання підполковника внутрішньої служби.

Тобто, ОСОБА_5 , будучи громадянином України, займаючи посаду чергового помічника начальника установи відділу нагляду і безпеки державної установи «Дар`ївська виправна колонія (№ 10)» у званні підполковника внутрішньої служби, яке відповідно до ч. 6 ст. 14 Закону України «Про Державну кримінально виконавчу службу України» встановлюється особам старшого начальницького складу, склавши присягу на вірність Українському народові та, серед іншого, зобов`язавшись неухильно додержуватись Конституції та законів України відповідно до ч. 4 ст. 14 Закону України «Про Державну кримінально виконавчу службу України», будучи діючим атестованим працівником установи виконання покарань, підпорядкованої Міністерству юстиції України, та яка є правоохоронним органом згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», своїми злочинними діями, які виразились у добровільному, за власним бажанням, зайнятті посади чергового помічника начальника колонії чергової частини відділу безпеки установи ВК «Північна виправна колонія (№ 90)» Управління служби виконання покарань по Херсонській області, переслідуючи прямий умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Херсона, у травні 2022 року (більш точні дата, час та місце у ході досудового розслідування не встановлені), перейшов на бік ворога та зрадив таким чином наданій на вірність державі та народові України присязі.

Перейшовши на бік окупаційної влади рф, ОСОБА_5 , у порушення вимог Конституції та законів України, під час дії воєнного стану та збройного конфлікту, сприяв становленню та функціонуванню правоохоронної гілки окупаційної влади рф на території м. Херсона та Херсонської області, чим спричинив шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

28.06.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

З метою недопущення порушення конституційних прав підозрюваного ОСОБА_5 , повідомлення про підозру розміщено в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газета «Урядовий кур`єр» № 131 від 28.06.2024) та на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора України.

Санкцією ч. 2 ст. 111 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Санкцією ч. 7 ст. 111-1 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Відповідно до реєстраційної картки ТЗ NZA 102982261, підозрюваному ОСОБА_5 на праві приватної власності належить автомобіль KIA MAGENTIS, VIN НОМЕР_1 , 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Таким чином, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для арешту вищевказаного майна, що перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_5 ..

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, підлягає можливій конфіскації як вид покарання.

Згідно п.3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, арешт накладається на майно підозрюваного, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Виходячи зі змісту зазначених норм закону, накладення арешту на майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, передбачає наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою, щодо якої такий захід застосовується, кримінального правопорушення.

Зі змісту ст. 170 КПК України вбачається, що однією з обов`язкових умов для задоволення клопотання про накладення арешту на майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання є наявність обґрунтованої підозри за статтями, санкції яких передбачають конфіскацію майна як виду покарання.

З клопотання про арешт майна та матеріалів, наданих стороною обвинувачення на його обґрунтування вбачається, що ця обов`язкова умова органом досудового розслідування дотримана, оскільки згідно повідомленої підозри, покарання у виді конфіскації майна з інкримінованого ОСОБА_5 складів кримінальних правопорушень передбачених санкціями ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Зазначені у клопотанні обставини підозри ОСОБА_5 могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних.

При цьому на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, тому на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише можна визначити, що причетність ОСОБА_5 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього такого обмежувального заходу, як арешт майна.

Вимогами ст.173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчим доведено, що незастосування арешту може призвести до його відчуження.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що вказане майно, має суттєве значення для кримінального провадження, оскільки може бути конфісковане у вигляді покарання за вчинене кримінальне правопорушення.

Окрім того доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на це майно для уникнення негативних наслідків його відчуження.

Таким чином, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що вищевказане майно на яке слідчий просить накласти арешт відповідає критеріям п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України. Оскільки з огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, матеріали провадження, додані до клопотання слідчого, які обґрунтовують необхідність накладення арешту на майно, слідчий суддя дійшов висновку, що незастосування арешту на вищевказаний об`єкт нерухомості може призвести до подальшого незаконного його відчуження та у подальшому унеможливить виконання рішення суду в частині забезпечення виконання рішення суду щодо конфіскації майна.

З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР у місті Мелітополі ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на автомобіль марки: KIA MAGENTIS, VIN НОМЕР_1 , 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити слідчому другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР у місті Мелітополі ОСОБА_3 .

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1