Справа № 349/1828/23
Провадження № 11-кп/4808/202/24
Категорія ч.4 ст. 180 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач
16 липня 2024 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого-судді ОСОБА_3 ,
суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
секретаря с/з ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною прокурора на вирок Рогатинського районного суду від 25.01.2024 щодо обвинуваченого:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Рогатин, Івано-Франківської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, неодружений, офіційно не працює, перебуває на військовому обліку, раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 22 лютого 2023 року за ч.1 ст.296, ч.1 ст. 309 КК України із застосуванням ч.1,4 ст.70, ч.3 ст.72 КК України та призначенням остаточного покарання у виді арешту на строк 6 (шість ) місяців та штрафу в 17 000,00 грн, 25.11.2023 звільнений у зв`язку з відбуттям покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України (КК),
прокурора - ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_9 ,
1. Зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК та призначено покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК у виді арешту на строк 5 ( п`ять ) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 постановлено обчислювати з часу його затримання в порядку виконання вироку.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України в сумі 956,00 грн.

Вирішено питання речових доказів.

2. Обставини у кримінальному провадженні, встановлені судом першої інстанції.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких встановлених судом обставин.

ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за вчинення умисного злочину проти власності, на шлях виправлення не став та у період невідбутої та непогашеної у встановленому законом порядку судимості, вчинив новий умисний злочин проти власності.

У період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02. 2022 №64/2022, терміни якого неодноразово продовжувалися, а саме: 04.07.2023 біля 22.40, ОСОБА_7 , йдучи повз супермаркет "АТБ", що за адресою: АДРЕСА_2 , побачив на велопарковці торгівельного закладу велосипед марки "CНІО МТВ" , чорно-білого кольору, який знаходився без нагляду та належить на праві приватної власності ОСОБА_10 , і в цей момент у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих спонукань, в умовах воєнного стану, таємно викрав вказаний велосипед, який був у користуванні, вартістю 3233,00 грн, сівши на нього та покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 заподіяв потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на суму 3233,00 грн.

3. Доводи апеляційної скарги прокурора:

3.1.Вважає вирок незаконним з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості.

3.2. Суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання, незважаючи на те, що він на момент постановлення нового вироку не відбув покарання за попереднім вироком Рогатинського районного суду від 22 лютого 2023 року у вигляді штрафу, помилково не застосував до нього положення ст. 71 КК України, яка у даному випадку підлягає застосуванню та призначенню ОСОБА_7 остаточного покарання за сукупністю вироків;

3.3.Суд першої інстанції не у повній мірі врахував той факт, що ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин максимальна межа санкції за вчинення якого передбачає позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, ОСОБА_7 є особою, яка раніше неодноразово вчиняла кримінальні правопорушення, на обліку у центрі зайнятості не перебуває та ніде не працює.

3.4. Суд першої інстанції не врахував суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення; призначене покарання не буде достатнім для його виправлення та не забезпечить профілактичну функцію щодо запобігання вчинення нових злочинів.

3.5. В ході апеляційного розгляду слід дослідити дані, які враховані при призначенні покарання, наявні в матеріалах кримінального провадження: характеризуючі дані, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.

3.6. Враховуючи наведені обставини, просить оскаржуваний вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання, у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироку Рогатинського районного суду від 22.02.2023 та вироку Рогатинського районного суду від 25.01.2024 визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі та штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень. В решті вирок залишити без змін.

4. Провадження в апеляційному суді.

4.1. Прокурор підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити.

4.2. Захисник та обвинувачений заперечили апеляційну скаргу прокурора. Захисник заявив, що насправді обвинувачений не викрадав той велосипед, а це був невдалий жарт. Велосипед повернутий, потерпілий претензій не має, і не наполягає на суворому покаранні.

5. Апеляційну скаргу належить задовольнити частково з огляду на таке.

5.1. Відповідно до приписів ст. 404 КПК апеляційний перегляд рішення проведений у межах доводів апеляційної скарги.

5.2. Прокурор вважає, що покарання є занадто м`яким з огляду на тяжкість злочину та особу обвинуваченого, і неправильно застосовано закон про складання покарань.

5.3. Колегія суддів частково погоджується з доводами прокурора.

5.3.1. Суд першої інстанції вірно застосував до даного випадку приписи ч. 1 ст. 69 КК (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, визнання вини, добровільне відшкодування збитків, позицію потерпілого, яка в цьому випадку має вагоме значення) і перейшов до іншого більш м`якого покарання, ніж те, яке передбачене ч. 4 ст. 185 КК .

5.3.2 Водночас, слушними є доводи прокурора, що таке покарання як арешт не дасть можливості в цьому випадку досягти мети виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів, як ним самим, так і іншими особами. Окрім того, арешт не може бути застосований до ОСОБА_7 , оскільки він не є військовослужбовцем (ст. 60 КК).

5.3.3. Тому оскаржений вирок у частині призначеного покарання належить скасувати і ухвалити новий про призначення ОСОБА_7 співмірного покарання.

5.3.4. ОСОБА_7 раніше судимий, згідно висновку досудової доповіді від 24.11.2023 ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення є високим, його виправлення без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства.

5.3.5. Враховуючи це апеляційний суд вважає, що обвинуваченому належить призначити покарання у виді обмеження волі на строк два роки і таке покарання буде співмірним скоєному, особі обвинуваченого та відповідатиме приписам ст. 50 та 65 КК.

5.3.6. Штраф у 17000 грн за вироком Рогатинського районного суду від 22.02.2023 обвинувачений не сплатив. Тому до даного випадку належить застосувати приписи ч. 1 ст. 71 КК і шляхом повного складання покарань визначити обвинуваченому 2 роки обмеження волі за цим вироком та штраф у 17 000 грн за вироком Рогатинського районного суду від 22.02.2023.

Штраф виконувати самостійно відповідно до ч. 3 ст. 72 КК.

5.3.7. У решті вирок залишити без змін.

Керуючись ст. 374, 376, 404, 405,407, 418 апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити частково.

Вирок Рогатинського районного суду від 25.01.2024 щодо обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК України - скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити в цій частині новий вирок.

Визнати ОСОБА_7 винним за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироку Рогатинського районного суду від 22.02.2023 та цього вироку шляхом повного складання покарань визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 2 років обмеження волі та штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5