Провадження №11-сс/801/741/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника - адвоката ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за клопотанням слідчого слідчого відділу Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Прилузенське, Алтайського району Саратовської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18.09.2024 про обрання підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 23:17 год. 14 листопада 2024 року, з визначенням застави,

в с т а н о в и в :

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 , маючи ряд не знятих і не погашених судимостей за корисливі злочини, будучи обізнаним в тому, що відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України № 2102-Х від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалася, востаннє Указом Президента України від 07.08.2024 № 469/2024, який затверджено Законом України від 23.07.2024 № 3891-ІХ, з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб, 16.09.2024 орієнтовно о 00 год. 20 хв. проходячи по АДРЕСА_2 , помітив раніше незнайомого ОСОБА_10 . В той же час, за невідомих в ході досудового розслідування обставин, отримавши вільний доступ до банківської картки емітованої у АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 та виданої на ім`я ОСОБА_10 , дізнавшись при цьому персональний ідентифікаційний номер (- далі ПІН-код), який уявляє собою чотиризначне число та фактично є паролем утримувача картки, приховав її від власника. Після чого у останнього ( ОСОБА_9 ) виник злочинний умисел спрямований на таємне заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами, які знаходились на вказаній банківській картці.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, не маючи ані дійсного ані уявного права на власність потерпілого, з метою власного незаконного збагачення та заволодіння чужим майном, поза волею власника майна, з корисливих мотивів, розуміючи протиправність своїх дій та їх суспільно небезпечних наслідків, таємно, переконавшись, що за його діями не спостерігають сторонні особи, ОСОБА_9 , взявши до рук банківську картку емітовану у АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 та підійшовши до електронного програмно-технічного комплексу з вмонтованим спеціалізованим комп`ютером, призначений для здійснення автоматизованих операцій видачі грошових коштів (банкомату) «Ukrsibbank», що знаходиться по АДРЕСА_3 , спрямував її (картку) до картотримача та ввівши ПІН-код, здійснив зняття грошових коштів: о 00:50 год. у сумі 10000 гривень, о 00:56 год. у сумі 20000 гривень, о 00:57 год. 20000 гривень, о 00:58 год. 20000 гривень, о 00:59 год. у сумі 20000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_9 заволодівши грошовими коштами у загальній сумі 90000 грн., утримуючи їх при собі з місця скоєння злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 90000 грн..

16 вересня 2024 року о 23 год. 17 хв. ОСОБА_9 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

17 вересня 2024 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Слідчий слідчого відділу Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_9 запобіжний у захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18.09.2024 клопотання слідчого задоволено та застосовано до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_9 запобіжний у захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 23:17 год. 14 листопада 2024 року, з визначенням застави в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240,00 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_9 , перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, здійснювати незаконний вплив на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Також слідчий суддя врахував тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_9 у разі визнання його винуватим у вчинені злочину, у якому він підозрюється, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк.

Захисник підозрюваного ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу задовольнити частково та обрати ОСОБА_9 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. В разі якщо суд дійде до висновку щодо обґрунтованості обраного ОСОБА_9 запобіжного заходу, просить зменшити розмір визначеної судом застави до 20 прожиткових мінімумів для працездатних громадян.

Вимоги мотивує тим, що слідчим суддею в повній мірі не враховано, що підозрюваний ОСОБА_9 має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки, сприяє органам досудового розслідування у встановленні об`єктивної істини під час розслідування даної справи, від органів досудового розслідування та суду не переховувся.

Заслухавши головуючого суддю, захисника-адвоката ОСОБА_7 , які підтримали вимоги, викладені в апеляційній скарзі останнього та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти апеляційної скарги, перевіривши судові матеріали та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів провадження вбачається, що СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001619 від 16.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Слідчий звернувся до місцевого суду з клопотанням про обрання щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке було задоволено оскаржуваною ухвалою.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При розгляді в суді першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий та прокурор довели обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення та про існування ризиків, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а застосований до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Застосовуючи щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді взяття під варту, слідчим суддею перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена слідчим та не викликає сумнівів.

Також слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження, зокрема, підозрюваний ОСОБА_9 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому суд першої інстанції врахував особу підозрюваного ОСОБА_9 , який раніше неодноразово судимий, одружений, має постійне місце проживання, підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначив розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених кримінально-процесуальним законом.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

При визначенні розміру застави відносно підозрюваного ОСОБА_9 слідчий суддя вищезазначених вимог закону дотримався та врахував обставини кримінального правопорушення, особу підозрюваного, його майновий та сімейний стан, те, що він судимий, офіційно не працює та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до переконання, що застава у визначеному слідчим суддею суду першої інстанції розмірі забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_9 процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що визначення розміру застави при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є правом слідчого судді, і що з урахуванням обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , характеру кримінального правопорушення, слідчий суддя призначив належний розмір застави, передбаченої п. 3 ч.5 ст. 182 КПК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо зменшення розміру застави є безпідставними, а обставини, на які посилається захисник, враховані слідчим суддею, як при застосуванні запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою, так і при визначені йому розміру застави, який визначено ч.5 ст.182 КПК України.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків.

Наведені захисником в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для зміни застосованого слідчим суддею запобіжного заходу, адже не свідчать про наявність обставин, які б унеможливлювали існуючі ризики.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду, з матеріалів провадження не вбачається.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18.09.2024 про обрання підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 23:17 год. 14 листопада 2024 року, з визначенням застави в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240,00 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, -залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4