Справа № 752/6374/24
Провадження № 1-кп/752/1647/24
УХВАЛА

04 вересня 2024 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000213 від 16 січня 2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, котра народилась у м. Києві, має середню освіту, незаміжньої, працюючої продавцем-консультантом у магазині «Beer Market », зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , судимої вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 11 липня 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

Голосіївський районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляд вищевказаного кримінального провадження.

Прокурор звернувся з клопотанням про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Захисник та обвинувачена не заперечували проти закриття кримінального провадження з вищевказаної підстави.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась, клопотань про відкладення не направила, тому суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за її відсутності.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 з наступних підстав.

Так, відповідно до обвинувального акта ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що вона 13 січня 2024 року, приблизно о 13:58, перебуваючи у складському приміщенні магазину «Арт Акварель» у ТРЦ «Республіка Парк» за адресою: м. Київ, Кільцева дорога, 1, діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, впевнившись, що за її діям ніхто не спостерігає, таємно викрала із сумки, яка знаходилась на стільці у вказаному приміщенні, грошові кошти в сумі 1000 грн, розпорядившись викраденим на власний розсуд та заподіявши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму. Такі дії ОСОБА_3 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Законом України № 3886-IX від 18 липня 2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09 серпня 2024 року, внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). Відповідно до вказаного Закону діяння, пов`язані з викраденням чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з моменту набрання чинності Законом вважаються дрібним викраденням чужого майна, відповідальність за що передбачена ст. 51 КУпАП, тобто перестали бути кримінально караними.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні у 2024 року крадіжки на суму 1000 грн.

Станом на 1 січня 2024 року розмір неоподатковуваного мінімуму у частині кваліфікації кримінальних або адміністративних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПКУ для відповідного року, становив 1514 грн.

Таким чином, оскільки сума крадіжки, вчинення якої ставиться обвинуваченій в провину, на час вчинення діяння не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тому відповідне діяння перестало бути кримінально караним.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з приписами п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що обвинувачена не заперечує проти закриття кримінального провадження з підстави передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження відносно неї за ч. 4 ст. 185 КК України підлягає закриттю у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 100, п. 4-1 ч. 1 ст. 284, ст. 372, ст. 376, ст. 479-2 КПК України, суд

постановив:

На підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Речові докази:

диск з записами камер відео спостереження магазину «Арт Акварель», залишити у матеріалах кримінального провадженні, які знаходяться у прокурора.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 7 днів з дня її оголошення

Суддя ОСОБА_1