Провадження № 1-кп/161/1600/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 20 листопада 2024 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000572, що надійшов з Волинської обласної прокуратури, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Хотешів Камінь-Каширського району Волинської області, громадянина України, українця, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, з вищою освітою, працюючого на посаді головного спеціаліста відділу державного екологічного нагляду (контролю) атмосферного повітря та водних ресурсів державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Волинської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , о 09 годині 21 хвилині, керуючи технічно справним автомобілем марки «Renault», модель «Megane», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по вулиці Ковельській в місті Луцьку Волинської області, у напрямку руху від с. Зміїнець до м. Луцька, поблизу магазину «Ukrainian Spirit», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , здійснюючи маневр повороту ліворуч на вул. Кічкарівську, порушив вимоги п. 10.1, п. 10.4, п. 12.3 Правил дорожнього руху України (в частині повороту ліворуч, завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, переконатись, що маневр буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху та дати дорогу зустрічному транспортному засобу, а також у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди), які виразились в тому, що він своїми діями створив небезпеку для руху, був не уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, не переконався, що маневр буде безпечним, керованого ним автомобіля, як наслідок допустив зіткнення з мотоциклом марки Тріумф, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 .

У результаті порушення водієм ОСОБА_4 ем правил безпеки дорожнього руху, водій мотоцикла марки Тріумф, номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді політравми; травматичного розриву печінки, забою печінки, наявності крові в черевній порожнині; травматичного гемопенвмотораксу/наявності крові та повітря в плевральних порожнинах, забою легень, забою правої нирки; закритої черепно-мозкової травми з струсом головного мозку; множинних травм м`яких тканин верхніх та нижніх кінцівок, рваної рани правого наколінника, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

За таких обставин, ОСОБА_4 , будучи особою, яка керувала механічним транспортним засобом, вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що заподіяло тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 .

Таким чином, дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

31 жовтня 2024 року між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України. Відповідно до даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України, яка не підлягає подальшому оспорюванню, а також погоджуються на об`єм визнання вини обвинуваченим, який беззастережно повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та не заперечує обставини вчинення інкримінованого йому злочину. При цьому, сторони погоджуються, що відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне усунення завданої шкоди, а обставини, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання відсутні.Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами та із звільненням від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України на строк, визначений судом, та покладенням на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Також в угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання. Крім цього, потерпілий у кримінальному провадженні ОСОБА_6 надав прокурору письмову згоду на укладення цієї угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Так, згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, згідно з ст. 12 КК України, віднесене до категорії тяжких злочинів.

Судом в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, усвідомлює свої права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України. Суд переконався, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив затвердити угоду та вказав, що погоджується на призначення узгодженого сторонами угоди покарання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 не заперечив щодо затвердження укладеної угоди.

В судовому засіданні прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 вважав за можливе затвердити вказану угоду.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечив щодо затвердження даної угоди та підтвердив, що надав прокурору письмову згоду на укладання цієї угоди, яка долучена до матеріалів справи.

Разом з цим, судом встановлено, що умови даної угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, зокрема, вимогам ст. 65, 75 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Таким чином, суд, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, зважаючи, що узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Окремо суд вважає за необхідне зазначити, що сторонами угоди про визнання винуватості передбачено звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України на строк, визначений судом, та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 75 КК України тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом, при цьому іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

За таких обставин, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наявності передбачених ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щирого каяття, активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільного усунення завданої шкоди, та відсутності обставин, передбачених ст. 67 КК України, що його обтяжують, про що зазначено як в обвинувальному акті, так і в угоді про визнання винуватості, висловленої думки сторін, враховуючи особу ОСОБА_4 , який раніше не судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, за яким характеризується з позитивної сторони, працевлаштований, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, суд дійшов висновку про необхідність встановлення ОСОБА_4 іспитового строку тривалістю 1 (один) рік, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Така тривалість іспитового строку, що ОСОБА_4 встановлюється судом, на думку суду, буде достатньою для того, щоб винний в умовах здійснення контролю за його поведінкою, довів своє виправлення.

Речові докази, згідно з ст. 100 КПК України, повернути за належністю законним володільцям.

Процесуальні витрати, згідно з ст. 124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 .

Арешт, накладений на майно, відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, скасувати.

Керуючись ст. 373, 374, 472, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , від 31.10.2024 у кримінальному провадженні №0000572 затвердити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

-автомобіль Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_3 ; мотоцикл марки Triumph, д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова: НОМЕР_4 повернути за належністю законним володільцям.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 12 425 (дванадцять тисяч чотириста двадцять п`ять) грн. 44 коп. процесуальних витрат за проведення судових інженерно-транспортних експертиз.

Арешт майна, відповідно до ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.08.2024 (справа №161/15609/24, провадження №1-кс/161/4181/24) скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1