Справа № 577/5640/24
Провадження № 1-кп/577/517/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" жовтня 2024 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Конотопа кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000748 від 02 липня 2024 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_2 , раніше судимого: 12.04.2018 року Конотопським міськрайсудом за ст.ст. 263 ч.1, 307 ч.2, 309 ч.2, 70 ч.1 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, окрім житла, 05.12.2018 року Апеляційним судом Сумської області вирок змінено в частині призначення покарання за ст.ст. 263 ч.1, 307 ч.2, 69, 309 ч.2, 70 ч.1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, окрім житла, звільнився 18.12.2020 року згідно ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.12.2020 умовно-достроково на невідбутий строк 2 місяці 8 днів, судимість не знята та не погашена у встановлений законом порядку,

за ознаками скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.1 ст. 311 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Конотопського міськрайонного суду Сумської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000748 від 02 липня 2024 року по обвинуваченню ОСОБА_4 за ознаками скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.1 ст. 311 КК України з реєстром матеріалів досудового розслідування.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити справу до судового розгляду та продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи тим, що ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду від 30.08.2024 року під час досудового розслідування до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 26.10.2024 року. Існують ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України які свідчать про такі обставини: ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України (2 епізоди), який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками для суспільства, оскільки спрямований проти здоров`я нації. За вчинення вказаного злочину ОСОБА_4 , у разі визнання винним, може бути призначене суворе покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна. Характер інкримінованого злочину, що має підвищену суспільну небезпечність, характеризує ОСОБА_4 з негативного боку та свідчить про те, що він, перебуваючи на волі, буде переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене. ОСОБА_4 ніде не працює, існує за рахунок незаконного збуту психотропних речовин, є наркозалежною особою та з 2016 року перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом «Епізодичне вживання амфетаміну». Він не має стійких соціальних зв`язків, які б убезпечили його від вчинення нових кримінальних правопорушень. Також ОСОБА_4 має непогашену судимість за вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, оскільки вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 12 квітня 2018 року, серед іншого, був засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Зазначене свідчать про те, що ОСОБА_4 є особою, схильною до вчинення кримінальних правопорушень, а тому може вчинити інше кримінальне правопорушення, а також продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

Обвинувачений ОСОБА_4 , його захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , кожен окремо, висловили думку про можливість призначення провадження до судового розгляду. Щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою послалися на необґрунтованість ризиків та їх недоведеність, водночас прохали в разі задоволення клопотання зменшити розмір застави, оскільки встановлений розмір застави у розмірі 242 240 грн. є непомірним для обвинуваченого.

Інших клопотань від учасників провадження у підготовчому судовому засіданні не надійшло.

При проведенні підготовчих дій підстав, для прийняття рішень, передбачених п. п. 1-4 ст. 314 КПК України судом не встановлено, перешкоди для призначення провадження до судового розгляду відсутні, підстав для закриття провадження, передбачених п. п. 4-8 ч. 1 та ч. 2 ст. 284 КПК України не має.

Справа підсудна Конотопському міськрайонному суду Сумської області.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового засідання суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Виходячи з положень глави 18 КПК України, зокрема ст. 131, 176 вказаного Кодексу, запобіжні заходи, в тому числі тримання під вартою, є одними з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 333 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Дійсно, згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього кодексу.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, забезпечує особам, яким обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які, з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення законності позбавлення свободи, що означає необхідність перевірки не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а також і мети, з якою застосовувалися затримання та подальше тримання під вартою. При цьому рішення суду про продовження строку тримання під вартою, не може базуватися на первісних підставах, що слугували для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Суд має з`ясувати можливість застосування до особи, яка тримається під вартою, будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, при вирішенні питання про продовження дії запобіжного заходу враховується втому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність його соціальних зв`язків у місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців, постійного місця роботи, навчання; репутацію, його майновий стан; наявність судимостей; повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, повинно містити в тому числі виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду від 30.08.2024 року обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 26.10.2024 року до 24:00 год., з визначеним розміром застави.

Суд вважає доведеним продовження існування ризиків, передбачених п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється. Ці ризики доводиться, зокрема тяжкістю покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винним, зокрема, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, за які може бути застосовано покарання у виді позбавлення волі до 10 років з конфіскацією майна.

Крім того, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, у справі «Ілійков проти Болгарії» «Москаленко проти України», суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Вирішуючи питання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до висновку, що на даний час саме цей запобіжний захід є таким, що забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченого та є пропорційним тим обставинам, що прийняті судом до уваги, жодних підстав для зміни застосованого обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший більш м`який на даний час не має і стороною захисту докази на підтвердження цих підстав суду надані не були; заявлені ризики, зазначені в ухвалі суду та на підставі якої був застосований цей запобіжний захід, на даний час не зменшились.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Оскільки, в судовому засіданні не здобуто відомостей, які безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України, суд доходить переконанню, що застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних прав та обов`язків, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків судового розгляду, а тому вважає за необхідне продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний призначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається, зокрема щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Щодо зменшення розміру застави, суд зазначає про те, що згідно ч.2 ст.182 КПК України застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

На підставі частини 4 цієї ж статті, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

З даних положень слід зробити висновок, що при визначенні розміру застави суд не обмежується лише оцінкою доходів обвинуваченого, а перевіряє сукупність обставин, передбачених кримінальним процесуальним законом. До того ж, застава може бути внесена не тільки обвинуваченою, а й іншою фізичною або юридичною особою - заставодавцем.

Враховуючи обставини кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується ОСОБА_4 , його майновий та сімейний стан, враховуючи його вік, що мав можливість працювати, виходячи з працездатного віку, а також за наявності встановлених ризиків, в тому числі, що може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується, суддя дійшов висновку раніше визначений розмір застави на рівні 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240,00 грн., в разі його внесення, достатньою мірою буде гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

У зв`язку з вирішенням усіх передбачених законом питань, пов`язаних з підготовкою провадження до судового розгляду, суд вважає завершеною підготовку до судового розгляду та вбачає можливим призначити судовий розгляд даного кримінального провадження, про що на підставі частини першої статті 316 КПК України постановляє ухвалу.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 314, 314-1, 315, 316, 317 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

На підставі обвинувального акту по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000748 від 02 липня 2024 року по обвинуваченню ОСОБА_4 за ознаками скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 311 КК України призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні в залі суду Конотопського міськрайонного суду Сумської області на 04 листопада 2024 року на 16.00 год.

Про час розгляду справи повідомити учасників судового провадження.

Кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснювати у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

Обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, тобто до 20.12.2024 року до 24.00 год. з раніше визначеним розміром застави.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зменшення розміру застави відмовити.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення, в іншій частині - не оскаржується.

СуддяОСОБА_1