Справа № 144/691/24
Провадження №11-кп/801/922/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 в режимі відеоконференції,

обвинуваченого ОСОБА_8 в режимі відеоконференції,

розглянувши у закритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 від 02.03.2024,

за апеляційною скарою прокурора Теплицького відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Теплицького районного суду Вінницької області від 30 травня 2024 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Мочулка Теплицького району Вінницької області, проживає без реєстрації у АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацевлаштованого, неодруженого, з базовою загальною середньою освітою, раніше судимого:

-Теплицьким районним судом Вінницької області 27.04.2004 за ч. 3 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна (згідно ст. 89 КК України судимість не погашена);

-Теплицьким районним судом Вінницької області 15.03.2011 за ч. 1 ст. 152 КК України до 3 років позбавлення волі (згідно ст. 89 судимість погашена);

-04.03.2021 року Гайсинським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст.125, ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі; звільнений 13.07.2023 з ДУ «Ладижинська виправна колонія № 39» після відбуття покарання,

визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.162, ч.2 ст.152 КК України

Короткий зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Оскаржуваним вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у пред`явлених обвинуваченнях за ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 152 КК України.

Призначено ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі строком на два роки, за ч. 2 ст. 152 КК України у виді позбавлення волі строком на дев`ять років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначено ОСОБА_8 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на дев`ять років.

Початок строку відбування покарання ухвалено відраховувати з дня приведення вироку до виконання.

Ухвалено зарахувати ОСОБА_8 у строк відбування покарання, строк перебування під вартою з 12 березня 2024 року до дня набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою ухвалено залишити в силі до набрання вироком законної сили.

Арешт, накладений відповідно до ухвали від 04.03.2024, на п`ять пар штанів, які поміщено до спецпакету «НПУ ГСУ» № INZ4005126, светр та куртку, які поміщено до спецпакету «НПУ ГСУ» № INZ4005127 та труси, які поміщено до паперового конверту з пломбою NPU 0001865, належних ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які вилучено під час обшуку 02.03.2024 року, шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження вказаним майном, яке поміщено до ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, ухвалено скасувати.

Речові докази п`ять пар штанів, які поміщено до спецпакету «НПУ ГСУ» № INZ4005126, светр та куртку, які поміщено до спецпакету «НПУ ГСУ» № INZ4005127 та труси, які поміщено до паперового конверту з пломбою NPU 0001865, ухвалено повернути власнику ОСОБА_8 .

Речові докази спідниця бордового кольору, светр сірого кольору, хустка червоного кольору, шкарпетки червоного кольору, взуття чорного кольору та труси, які поміщені на зберігання до відділення поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, ухвалено повернути власнику, ОСОБА_10 .

Речові докази металевий предмет, який поміщено на зберігання до відділення поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, ухвалено знищити.

Речові докази дактилоскопічна карта заповнена на ім`я ОСОБА_10 ; дактилоскопічна карта заповнена на ім`я ОСОБА_11 ; дактилоскопічна карта заповнена на ім`я ОСОБА_8 , які поміщено на зберігання до відділення поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, ухвалено знищити.

Згідно з вироком 24.02.2024 близько 21 год. 30 хв., ОСОБА_8 , всупереч вимогам ст. 12 Загальної декларації прав людини, яка прийнята і проголошена Резолюцією 217 А (ІІІ) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року та ст. 17 Міжнародного пакту про громадські і політичні права, прийнятого Генеральною Асамблеєю ООН 16 грудня 1966 року, який набув чинності для України 23 березня 1976 року, згідно якої «… ніхто не може зазнавати безпідставного втручання у його особисте і сімейне життя, безпідставного посягання на недоторканість його житла… Кожна людина має право на захист закону від такого втручання або таких посягань», а також в супереч ст. 30 Конституції України, яка передбачає, що проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку є можливим виключно на підставі мотивованого рішення суду, не маючи такого рішення суду і інших законних підстав, або дозволу власника чи володільця, умисно, протиправно, усвідомлюючи, що порушує недоторканість володіння особи і бажаючи вчинити такі дії, самовільно, шляхом демонтажу рами вікна, маючи на меті вчинення відносно ОСОБА_10 дій сексуального характеру, проник в приміщення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_10 , чим порушив особисті права власника вказаного житла, передбачені ст. 30 Конституції України, а саме право на недоторканість житла особи.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_8 , будучи особою, яка вчиняла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 152 КК України, 24.02.2024 близько 21 год. 30 хв. перебуваючи в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , маючи на меті вчинення відносно ОСОБА_10 дії сексуального характеру, знаючи, що остання проживає у будинку сама, знаходячись у веранді будинку, в якій в цей час перебувала ОСОБА_10 , підійшов до останньої, вхопив її руками за шию та наніс їй правою рукою один удар в область живота, після чого фізичною силою рук повалив останню на підлогу в положення на спину та почав її утримувати руками за руки та ноги, при цьому погрожував ОСОБА_10 фізичною розправою. Продовжуючи свої активні дії, спрямовані на задоволення статевої пристрасті та вступ з останньою в статевий зв`язок, ОСОБА_8 ліг зверху на неї, після чого приспустив униз свої штани та труси, в які був одягнений та приспустив штани та труси потерпілої ОСОБА_10 донизу, без добровільної згоди останньої, своїми руками розвів стегна та вчинив дії сексуального характеру, а саме здійснив вагінальне проникнення своїм статевим органом в її тіло, таким чином ОСОБА_8 вчинив дії сексуального характеру. Після цього, орієнтовно через 25 хвилин, ОСОБА_8 втік з домоволодіння останньої та попрямував в АДРЕСА_1 .

Встановлено, що у ОСОБА_10 мали місце тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці лівого кульшового суглобу, на внутрішній поверхні правого стегна та правого колінного суглобу, які могли виникнути при обставинах, на які вказує потерпіла ОСОБА_10 та характерні для насильницького статевого акту. Дані тілесні ушкодження, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_8 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 152 КК України, визнав повністю. Дав показання, що дійсно 24.02.2024 близько 21 год. 30 хв., шляхом демонтажу рами вікна, проник в приміщення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_10 , маючи на меті вчинення відносно ОСОБА_10 дії сексуального характеру, знав, що остання проживає у будинку сама, знаходячись у веранді будинку, в якій в цей час перебувала ОСОБА_10 , підійшов до неї, вхопив її руками за шию та наніс їй правою рукою один удар в область живота, після чого повалив останню на підлогу та почав її утримувати руками за руки та ноги, при цьому погрожував фізичною розправою, після чого ліг зверху на неї, приспустив униз свої штани та труси, та труси потерпілої ОСОБА_10 донизу, та вчинив дії сексуального характеру, а саме здійснив вагінальне проникнення своїм статевим органом в її тіло, через 25 хвилин, втік з домоволодіння останньої та попрямував в АДРЕСА_1 .

Потерпіла ОСОБА_10 суду пояснила, що 24.02.2024 близько 21 год. 30 хв., шляхом демонтажу рами вікна, ОСОБА_8 проник в приміщення її житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , вона знаходилась на веранді, ОСОБА_8 підійшов до неї, вхопив руками за шию та наніс їй правою рукою один удар в область живота, після чого повалив її на підлогу та почав утримувати руками за руки та ноги, при цьому погрожував фізичною розправою, після чого ліг зверху на неї, приспустив униз свої штани та труси, та труси потерпілої ОСОБА_10 донизу, та вчинив дії сексуального характеру, а саме здійснив вагінальне проникнення своїм статевим органом в її тіло.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_8 судом першої інстанції кваліфіковано за ч. 1 ст. 162 КК України, тобто незаконне проникнення до житла особи та за ч. 2 ст. 152 КК України, тобто вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинене повторно.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Теплицького районного суду Вінницької області від 30 травня 2024 року стосовно ОСОБА_8 змінити. Виключити з резолютивної частини вироку вказівку про те, що початок строку відбування покарання відраховувати з дня приведення вироку до виконання. Вказати в резолютивній частині вироку, що обвинуваченому ОСОБА_8 початок строку відбування покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили. У решті вирок залишити без змін.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що є підставою для зміни вироку в суді апеляційної інстанції у частині визначення початку строку відбування покарання.

Прокурор вказує, що оскільки обвинуваченому ОСОБА_8 залишено в силі до набрання вироком законної сили запобіжний захід та зараховано строк попереднього ув?язнення до дня набрання вироком законної сили в строк відбування покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, тому початок строку відбування покарання ОСОБА_8 повинен обчислюватися з дня набрання вироком законної сили, а не з дня приведення вироку до виконання.

Позиції учасників судового розгляду

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_7 не заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора та зміни оскаржуваного вироку за доводами апеляційної скарги сторони обвинувачення, оскільки в них не ставиться питання про погіршення процесуального становища обвинуваченого. Обвинувачений також просив пом`якшити призначене йому покарання.

Потерпіла ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилася, однак про розгляд апеляційної скарги прокурора повідомлялася належним чином, тому згідно з вимогами ч.4 ст.405 КПК України та за згодою учасників судового провадження, які з`явилися до апеляційного суду, судовий розгляд відбувся у її відсутність.

Мотиви і висновки суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Висновок суду щодо фактичних обставин кримінального провадження, правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за кримінальним законом та доведеність його вини в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.

Згідно із ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

На переконання колегії суддів, судом першої інстанції під час ухвалення вироку вказані вимоги закону були дотримані не в повному обсязі. З огляду на це, доводи прокурора, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає обґрунтованими.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України в резолютивній частині вироку зазначається у разі визнання особи винуватою - початок строку відбування покарання.

Частиною 5 ст. 72 КК України визначено, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовуються щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 12.03.2024 ОСОБА_8 було затримано на виконання ухвали слідчого судді Теплицького районного суду Вінницької області від 12.03.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Оскаржуваним вироком ОСОБА_8 залишено запобіжний захід у виді тримання під вартою в силі до набрання вироком законної сили та зараховано в строк відбування покарання строк перебування під вартою з 12 березня 2024 року до дня набрання вироком законної сили.

Разом з тим, з резолютивної частини оскаржуваного вироку також убачається, що суд першої інстанції ухвалив початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 відраховувати з дня приведення вироку до виконання.

Таким чином, залишаючи запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 в силі до набрання вироком законної сили, та зараховуючи в строк відбування покарання ОСОБА_8 строк перебування під вартою з 12 березня 2024 року до дня набрання вироком законної сили, суд першої інстанції неправильно визначив початок строку відбування покарання,оскільки початок строку відбування покарання ОСОБА_8 в такому разі повинен обчислюватися з дня набрання вироком законної сили, а не з дня приведення вироку до виконання.

За таких обставин, резолютивна частина вироку стосовно ОСОБА_8 викладена не чітко, що суперечить роз`ясненням п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.06.1990 №5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» та п. 29 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Відповідно до п.п. 3, 4 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Окрім цього, з урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , тяжкістю вчинених кримінальних правопорушень, наявністю обставин, передбачених ст.ст. 66,67 КК України, покарання, призначене судом першої інстанції, є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів. Підстав сприймати таке покарання явно несправедливим через суворість, а також підстав для виходу за межі апеляційної скарги прокурора для його пом`якшення, як про це просить обвинувачений, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419,426, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Теплицького відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_9 - задовольнити.

Вирок Теплицького районного суду Вінницької області від 30 травня 2024 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст.162, ч.2 ст.152 КК України - змінити.

У резолютивній частині вироку виключити вказівку про те, що початок строку відбування покарання відраховувати з дня приведення вироку до виконання.

Вказати в резолютивній частині вироку, що обвинуваченому ОСОБА_8 початок строку відбування покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3