Справа № 489/7939/24
кримінальне провадження
№1-кс/489/1088/24
УХВАЛА

14 жовтня 2024 р. м. Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0001307 від 11.10.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше судимого 10.10.2023 Первомайським міським судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 263 КК України до 1 року позбавлення волі, в силу ст. 58 КК України замінено на службові обмеження для військовослужбовців на 1 рік з утриманням 10% в дохід держави, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_4 підозрюється в тому, що вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.

24.02.2022 на всій території України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", введено воєнний стан, який продовжувався 15.03.2022, 21.04.2022, 15.08.2022, 16.11.2022, 07.02.2023, 20.05.2023, 18.08.2023, 15.11.2023, 06.05.2024 та останній раз 11.08.2024 строком на 90 діб, тобто до 11.11.2024.

10.10.2024 приблизно о 08.30 ОСОБА_4 , перебуваючи у будинку АДРЕСА_3 , діючи за попередньою змовою з невстановленими особами, в умовах воєнного стану, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом злому замку вхідних дверей квартири АДРЕСА_4 незаконно проникли до приміщення вказаної квартири, звідки умисно таємно викрали майно потерпілої ОСОБА_7 , а саме:

- грошові кошти в сумі 199 500 гривень;

- грошові кошти в сумі 200 доларів США, що в еквіваленті на час вчинення кримінального правопорушення становить 8 200 гривень;

- золоту каблучку 585 проби, вартістю 6000 гривень, а всього на загальну суму 213 700 гривень, що належать ОСОБА_7 .

Після чого, ОСОБА_4 та невстановлені особи з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілій матеріальні збитки на вказану суму.

Також, згідно з постановою Верховної ради України від 17.06.1992 №2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна» визначено, що зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху не можуть перебувати у власності громадян.

Крім того, підпунктами 1-4, 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №576 від 12.10.1992 та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998, визначено, що придбання, зберігання та використання вогнепальної зброї, боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів здійснюється лише на підставі спеціальних дозволів.

Однак, в порушення зазначених вимог законодавства, ОСОБА_4 , в невстановлений час та місце (точних дати та часу досудовим розслідуванням встановити не надалось можливим), незаконно придбав у невстановленої особи, без передбаченого законом дозволу, корпус від гранати типу Ф-1 та підривач типу УЗГМ, яку переніс до місце свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , яку почав незаконно зберігати за місцем мешкання, без передбаченого законом дозволу.

В період часу з 19.40 11.10.2024 по 01:00 12.10.2024 год., під час санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та перебуває в користуванні ОСОБА_4 , виявлено та вилучено корпус від гранати типу Ф-1 та підривач типу УЗГМ які останній незаконно придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу.

11.10.2024 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 12.10.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України.

Слідчим подано клопотання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для запобігання ризикам переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Дослідивши надані слідчим матеріали, вислухавши думку учасників судового провадження, вважаю, що надані слідчим докази доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, що підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_7 від 11.10.2024; протоколом огляду місця події від 11.10.2024; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом впізнання по фото від 11.10.2024; довідкою ВП № 2 Миколаївського РУП; протоколом обшуку автомобіля «Митсубісі Ланцер» д.н.з. НОМЕР_1 ; протоколом обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 ; довідками про категорію вибухонебезпечності; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом огляду предмету від 11.10.2024.

Так, дійсно, у досліджених доказах є незначні розбіжності, на які вказували захисники, проте при розгляді в сукупності досліджених в судовому засіданні доказів, останні перебувають у логічному зв`язку між собою, узгоджуються, та на думку слідчого судді є достатніми для обґрунтованості підозри на даному етапі.

Також, вважаю доведеними обставини існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, вчинених в умовах воєнного стану, офіційно не працює, але має неофіційний заробіток, має соціальні щв`зки у вигляді дітей та дружини, проте останні не стримали його від вчинення дій у яких він підозрюється, має третю групу інвалідності, у зв`зку із чим був звільнений з військової служби, що, з урахуванням введення в країні військового стану дає підстави стверджувати про можливість переховування його від органів досудового розслідування та суду.

Також, ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення аналогічного злочину (ч.1 ст. 263 КК України), що дає підстави стверджувати про можливість вчинення і інших кримінальних правопорушень.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, оцінивши в сукупності вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, його репутацію, відсутність офіційного місця роботи та стабільного джерела доходу, наявність судимості, вважаю, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить запобігання доведеним ризикам та приходжу до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Одночасно, відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, вважаю необхідним визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, у межах, визначених ч.5 ст.182 КПК України, в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, у разі внесення застави.

Щодо незаконності затримання підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, зокрема у випадку, якщо безпосередньо після вчинення злочину сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Враховуючи досліджені під час клопотання докази, слідчий суддя вважає, що у слідчого під час обшуку автомобіля та виявлення у ОСОБА_4 каблучки виникли достатні підстави для затримання останнього. При цьому з урахуванням обставин повідомлених учасниками судового розгляду, фактичним затриманням слід вважати час затримання його працівниками спецпідрозділу, тобто 11.10.2024 близько 18:00.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193-194, 196 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 09.12.2024 включно.

Визначити підозрюваному заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 грн., яку необхідно внести на депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації в Миколаївській області. Призначення платежу: забезпечення виконання рішення згідно статті 182 КПК України по кримінальному провадженню №0001307 від 11.10.2024.

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави, підозрюваного з-під варти звільнити та покласти обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним з моменту вручення її копії.

Слідчий суддя