ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №: 11-сс/818/ 1230 /24 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: обрання запобіжного заходу
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю підозрюваного ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 , законного представника неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_9 , за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12.10.2024 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання слідчого ВП№1 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 у кримінальному провадженні №0001118 від 11.10.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, учня 9 класу комунального закладу "Харківський ліцей № 34 Харківської міської ради", зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.194 КК України.

До ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із застосуванням електронних засобів контролю, строком до 10 грудня 2024 року, включно, із забороною йому залишати фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

Підозрюваного ОСОБА_7 звільнено з-під варти в залі суду та покладено на нього обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України, а саме:

- прибувати за першим викликом прокурора, слідчого та/або суду;

- цілодобово не відлучатися без дозволу прокурора або суду з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

- повідомляти прокурора, слідчого чи суд, про зміну свого місця проживання та/ або місця навчання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначено до 10.12.2024 року, включно.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

На зазначену ухвалу слідчого судді прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строком на 60 діб, до 10.12.2024, включно.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор посилається на те, що обставини кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 , свідчать про неможливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

На думку прокурора, існує наявний та обґрунтований ризик того, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки вчинив тяжкий злочин, з рахуванням передбаченого за його вчинення покаранням, може намагатися уникнути відповідальності, оскільки не має стійких соціальних зв`язків, офіційно не працює. Крім того, під впливом ОСОБА_11 , може впливати на свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та інших, з метою спонукати змінити ними свої покази, оскільки йому відомі місця їх проживання, та вони не допитані судом. Оскільки підозрюваний не має стійких соціальних в`юків, вчинив злочин з корисливих мотивів, з метою отримання доходу , що на думку прокурора, свідчить про можливість вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень чи продовжити вчинення. Крім того, наразі перевіряється причетність ОСОБА_7 , ОСОБА_11 до вчинення злочинів, пов`язаних зі знищенням майна, а саме автомобілів, які перебувають у користуванні військовослужбовців ЗСУ на замовлення кураторів з рф.

А відтак, на переконання прокурора, вказане свідчить про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

На підставі викладеного, прокурор просить скасувати оскаржувану ухвалу та задовольнити клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Прокурор підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити та скасувати ухвалу, задовольнивши клопотання слідчого про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Підозрюваний, його захисник та законний представник заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважали рішення суду законним і обґрунтованим.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, думку підозрюваного, захисника та законного представника, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим СВ ВП №1 ХРУП№1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001118 від 11.10.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.

Як встановлено досудовим розслідуванням, ОСОБА_7 підозрюється у тому, що не пізніше червня місяця 2024 року, громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході листування з користувачем загальнодоступного ресурсу мережі Інтернет «Telegram» під назвою «Рем» отримав пропозицію про здійснення підпалів трансформаторних підстанцій що розміщені по місту Харків, за грошову винагороду в сумі 300 дол. США, а також інструкції щодо виготовлення запалювальної суміші та способів підпалу транспортних засобів військовослужбовців та об`єктів енергетичної інфраструктури які забезпечують промисловість та обороноздатність міста Харкова, на що ОСОБА_11 погодився з корисливих мотивів.

11.10.2024 приблизно о 21 годині, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_11 , за попередньою домовленістю із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , маючи спільний умисел, спрямований на пошкодження чужого майна, шляхом підпалу, перебуваючи біля трансформаторної підстанції АДРЕСА_2 , із корисливих мотивів, ОСОБА_11 разом із ОСОБА_14 взяли горючу суміш та почали обливати трансформаторну підстанцію. Після чого, за допомогою заздалегідь підготовленого невстановленого досудовим розслідуванням знаряддя підпалу, переслідуючи мету умисного пошкодження майна АТ «Харківобленерго», підпалили вказану трансформаторну підстанцію, а ОСОБА_7 знімав дії зазначених осіб на мобільний телефон. ОСОБА_15 знаходився на куті будинка, що за вище вказаною адресою, та спостерігав за людьми, щоб ніхто не проходив та не побачив їх протиправні дії. В подальшому, вище вказані особи покинули місце вчинення кримінального правопорушення.

12.10.2024 ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Звернувшись до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , слідчий посилався на обґрунтованість повідомленої йому підозри за ч.2 ст.194 КК України, яка підтверджується: протоколом огляду місця події від 11.10.2024 в період з 21-55 год до 22-30 год за адресою: АДРЕСА_3 , а саме - відкритої ділянки місцевості, що розташована навпроти п`яти поверхового будинку 20А; протоколами допитів свідків: ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 12.10.2024; неповнолітнього ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 11.10.2024; ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_4 , від 12.10.2024; а також протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.10.2024; актом про пожежу від 11.10.2024; фототаблицею до протоколу огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , від 11.10.2024; додатками до протоколу огляду місця події.

Також слідчий обґрунтовував клопотання наявністю ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, можливістю підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення та вважав, що з метою виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить запобіганню зазначеним вище ризикам та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 , слідчий суддя суду першої інстанції вважав обґрунтованою підозру, повідомлену йому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України,а також дані про особу підозрюваного, який є уродженцем міста Харкова, громадянином України, являється учнем 9 класу комунального закладу "Харківський ліцей № 34 Харківської міської ради", зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з матір`ю та молодшим братом, раніше не судимий, а також надані присутньої під час розгляду клопотання, пояснення класного керівника підозрюваного, яка характеризувала його як ввічливу та старанну дитину.

Слідчий суддя вважав доведеним прокурором ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме - можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з огляду на тяжкість покарання за інкримінований йому тяжкий злочин та вважав, що ризики, передбачені п.п.3,5 ч.1 ст.177 КПК України, прокурором не доведені.

З урахуванням того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що для запобігання встановленому під час розгляду клопотання ризику, можливо застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, а саме, цілодобовий домашній арешт із носінням електронного засобу контролю, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, з урахуванням усіх обставин справи, доказів в підтвердження підозри та особи підозрюваного, оскільки прокурор, слідчий не довели недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановлених ризиків.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язані оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого, його майновий стан, наявність у нього судимостей та інше.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.3 ст.176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Таким чином, законодавець залишив вирішення цього питання для суддівського розсуду, тобто можливості суддівської дискреції, а саме, право слідчого судді обирати між альтернативами, іншими більш м`якими запобіжними заходами, кожен з яких є законним, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, відомостей про особу підозрюваного, справедливості й достатності обраного запобіжного заходу.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що слідчим та прокурором не доведені ризики вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень та незаконного впливу на свідків, а також враховує належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування, що не спростовано прокурором під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу та особу неповнолітнього підозрюваного, який раніше не судимий, навчається на даний час в ліцеї, у 9 класі, має позитивну характеристику від класного керівника, проживає з матір`ю та братом, що на думку колегії суддів, свідчить про те, що для запобігання вказаним в клопотанні ризикам для забезпечення належної процесуальної поведінки неповнолітнього підозрюваного, необхідним і достатнім буде менш суворіший запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

При цьому, колегія суддів враховує рекомендаційний лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 січня 2017 року №223-66/0/4-17 «Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх», згідно з яким, під час здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх, суди зобов`язані забезпечувати точне й неухильне застосування чинного законодавства, своєчасний та якісний їх розгляд, керуватися Конституцією, Кримінальним кодексом, Кримінальним процесуальним кодексом, положеннями інших нормативно-правових актів, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою, зокрема, Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.89, Мінімальними стандартними правилами ООН, що стосуються відправлення правосуддя щодо неповнолітніх від 29.11.85 («Пекінські правила»), а також враховувати практику Європейського суду з прав людини.

До неповнолітнього підозрюваного (обвинуваченого) згідно з ст.492 КПК може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених КПК. Разом з тим слід ураховувати, що затримання та тримання під вартою, як виключний захід, може застосовуватись лише у випадку, коли неповнолітній підозрюється чи обвинувачується у скоєнні тяжкого або особливо тяжкого злочину, та за умови, якщо слідчий/прокурор доведе, що застосування іншого запобіжного заходу не в змозі запобігти ризикам, зазначеним в ст.177 КПК. Крім урахування згаданих підстав, слідчий суддя, суд, беручи до уваги практику ЄСПЛ (рішення від 27.11.2008 у справі «Свершов проти України»), зобов`язаний враховувати і вік підозрюваного (обвинуваченого).

Тримання під вартою має застосовуватися до неповнолітнього тільки у виняткових випадках, як винятковий захід, з визначенням якомога коротших термінів такого тримання та із забезпеченням періодичного перегляду через короткі проміжки часу підстав для його застосування чи продовження (рішення ЄСПЛ від 28.1098 у справі «Ассенов та інші проти Болгарії»). Реалізуючи положення ч.5 ст.199 КПК, слідчий суддя, а також суд відповідно до ч.3 ст.331 КПК мають враховувати, що після спливу певного часу (строку дії попередньої ухвали) саме лише існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення волі, а тому в судовому рішенні судові органи зобов`язані, розглянувши можливість обрання альтернативних запобіжних заходів, навести інші підстави для подальшого тримання особи під вартою (рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі «Прокопенко проти України», від 5.11.2008 у справі «Єлоєв проти України»). Тому суд у разі задоволення клопотання про продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має чітко зазначити в судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч.1 ст.177 КПК. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише наведенням переліку законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України»), а тривале тримання під вартою без визначення в рішенні суду відповідних підстав визнається несумісним з принципом захисту від свавілля, закріпленим в п.1 ст.5 цієї конвенції (рішення ЄСПЛ від 27.11.2008 у справі «Соловей і Зозуля проти України»).

Відповідно до вимог пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику

Зважуючи на такий обсяг відомостей, матеріали судового провадження об`єктивно свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні у матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, згідно підозри.

Вказане свідчить про достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, що передбачені п.1 ч.1 ст.177 КПК України, але запобігання цьому ризику, шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, згідно чинного КПК України не виключається.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, тяжкість злочину не може сама по собі слугувати виключною підставою для тримання особи під вартою, до чого прирівняно і домашній арешт.

Доводи апеляційної скарги стосовно неповного дослідження слідчим суддею підстав застосування запобіжного заходу, не свідчить про необґрунтованість судового рішення. Всім обставинам справи слідчим суддею дана належна оцінка у відповідності з вимогами КПК України.

Суворість покарання, яка є суттєвим, проте не єдиним елементом, що має враховуватись під час обрання запобіжного заходу, не може слугувати підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу.

Таким чином, колегія суддів вважає, що цілодобовий домашній арешт, з носінням засобу електронного контролю та покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені п.1 ч.1 ст.177 КПК України та дотримання вимог ч.2 ст.28 КПК України, щодо проведення досудового розслідування у розумні строки.

Разом з цим, при виявленні обставин, які будуть свідчити про фактичну неефективність домашнього арешту, прокурор разом зі слідчим не позбавлений процесуальної можливості звернутись з відповідним клопотанням до слідчого судді, щодо зміни запобіжного заходу на більш тяжкий.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12.10.2024 року про відмову у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосування до нього домашнього арешту, строком до 10.12.2024 року, включно, залишити без змін.

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ _______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4