Справа № 131/379/24
Провадження №11-кп/801/994/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника обвинуваченого адвоката

в режимі відеоконференції ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження № 0000017, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 09.02.2024 за апеляційною скаргою заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Іллінецького районного суду Вінницької області від 24 червня 2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця села Носівці Гайсинського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого водієм ТОВ «Оператор газотранспортної системи України», раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ст. 27 ч. 5 - 358 ч. 1, 358 ч. 4 КК України,-

Зміст судового рішення та встановлені судом обставини.

Вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 24 червня 2024 року ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 27 ч. 5 358 ч. 1 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави, що складає 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.

На підставі ст. 49, 74 ч. 5 КК України звільнено ОСОБА_9 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

Також ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів в розмірі 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 копійок.

Вирішено питання про заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна та долю речових доказів.

Судом установлено, що ОСОБА_9 всупереч вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 2 квітня 1994 року № 217 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень тракториста-машиніста» (зі змінами та доповненнями від 06.11.2019), уникаючи складання теоретичного і практичного іспитів у Держпродспоживслужбі, на початку січня 2014року, реалізуючи спільний умисел, направлений на підроблення посвідчення тракториста-машиніста на своє ім`я, в усній розмові при зустрічі з невстановленою дізнанням особою, перебуваючи неподалік приміщення торгового центру « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого у АДРЕСА_2 , домовився про умови виготовлення з його даними підробленого посвідчення тракториста-машиніста на ім`я ОСОБА_9 . При цьому, він надав невідомій особі необхідні документи для виготовлення вищевказаного посвідчення тракториста-машиніста, а також здійснив фінансування його виготовлення, надавши невстановленій особі грошові кошти у сумі 4 ОООгривень, які особисто передав невстановленій органом дізнання особі.

В подальшому, через декілька тижнів, а саме 14 березня 2014 року ОСОБА_9 повторно зустрівся з невстановленою дізнанням особою в тому ж місці та отримав підроблене посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , заповнене на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , категорій А1, А2, В1, В2, ВЗ, И1, видане ІДТН в Одеській області 14.03.2014, яке підтверджує право його власника на керування транспортними засобами відповідних категорій.

Таким чином, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, - пособництво в підробленні офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його іншою особою.

Крім того, ОСОБА_9 08.02.2024 близько 13 години, керуючи транспортним засобом (екскаватор-навантажувач) марки «ІСВ ЗСХ ЗІТЕМАБТЕЯ», д.н.з. НОМЕР_2 кольору, рухався по вул. Центральна у с. Іллінецьке, Іллінецької ТГ, Вінницького району Вінницької області, де у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху, а саме п. 2.3.Г (пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, в тому числі забруднення дорожнього покриття), був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції СПД № 1 відділення поліції № 3 та відділення поліції № З Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, які здійснювали патрулювання на службовому автомобілі під час несення служби у добовому наряді.

Після зупинки транспортного засобу поліцейський з РПП СПД № 1 відділення поліції № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_10 відповідно до ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» звернувся до водія ОСОБА_9 з вимогою пред`явити посвідчення тракториста-машиніста, на підставі якого той здійснював керування зазначеним транспортним засобом.

Тоді, близько 13 години 05 хвилин ОСОБА_9 , усвідомлюючи протиправний та незаконний характер своїх дій, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа, достовірно знаючи про те, що наявне у нього посвідчення тракториста- машиніста є підробленим, діючи умисно, надав для перевірки поліцейським завідомо підроблений документ - посвідчення тракториста-машиніста зі своїм фото, серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_9 14.03.2014 ІДТН в Одеській області, яке згідно з відомостями Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області, на ім`я останнього не видавалось, таким чином, використавши завідомо підроблений документ.

Відповідно до висновку судової технічної експертизи документів за №СЕ-19/102-24/2787-ДД від 15.02.2024бланк посвідчення тракториста- машиніста серії НОМЕР_1 , яке видане ІДТН в Одеській області 14.03.2014 року на ім`я ОСОБА_9 , не відповідає встановленим зразкам аналогічних посвідчень, що перебувають в офіційному обігу на території України.

У бланку посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , яке видане ІДТН в Одеській області 14.03.2014 року на ім`я ОСОБА_9 , штрихи фонових зображень з лицьової та зворотної сторін (захисна сітка), штрихи вихідних даних, бланкових текстів, серії, номеру бланку нанесено за допомогою друкуючого пристрою з струменевим способом формування зображень.

Таким чином, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, - використання завідомо підробленого документа.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, що їх подали.

В апеляційній скарзі заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_8 ставиться питання про зміну вироку Іллінецького районного суду Вінницької області від 24.06.2024 в частині призначення покарання та звільнення від покарання через неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд в порушення вимог ч. 5 ст. 74 КК України звільняючи обвинуваченого від покарання за ст. 27 ч. 5 358 ч. 1 КК України безпідставно призначив покарання за цією нормою закону про кримінальну відповідальність.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу прокурора в частині внесених змін та просив задовольнити.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з вироку, суд правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованих кримінальних проступків. Даний висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та належним чином перевірених судом доказах, які в апеляційній скарзі не заперечуються і перевірці в апеляційній інстанції не підлягають.

Доводи ж апеляційної скарги прокурора в частині неправильного застосування Закону України про кримінальну відповідальність суд вважає обґрунтованими з огляду на таке.

За змістом ч. 5 ст. 74 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст. 49 КК України.

У свою чергу згідно із п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, минуло три роки.

У своїй практиці Верховний Суд у рішеннях від 19.03.2024 (справа № 756/3924/20) та від 18.06.2020 (справа № 756/6876/19) зазначив, що із системного аналізу вжитих у кримінальному законі формулювань «звільнення від покарання (ч. 4, 5 ст. 74, ч. 1 ст. 105 ККУ), «звільнення від відбування покарання» (ст. 75, 79, 104 ККУ), «звільнення від призначеного покарання» (ст. 78 ККУ) убачається, що під звільненням від покарання слід розуміти звільнення не від конкретного покарання, визначеного у санкції статті чи призначеного судом, а від його призначення як виду примусових заходів у цілому. Визнання особи винною у вчиненні кримінального правопорушення та звільнення обвинуваченого від покарання на підставі ст. 49, 74 ч. 5 КК України саме без визначення його виду і розміру є обґрунтованим і відповідає вимогам закону України про кримінальну відповідальність.

Всупереч зазначеним висновкам ВС місцевий суд призначив ОСОБА_9 покарання за ст. 27 ч. 5 358 ч. 1 КК України у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави, що складає 1700 (одну тисячу сімсот) гривень, та в подальшому звільнив від покарання на підставі ст. 49, 74 ч. 5 КК України.

Призначення такого покарання є неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, що у відповідно до ст. 413 КПК України має наслідком зміну судового рішення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 413, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Іллінецького районного суду Вінницької області від 26 червня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000017, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 09.02.2024 по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ст. 27 ч. 5 - 358 ч. 1, 358 ч. 4 КК України змінити.

З резолютивної частини вироку виключити вказівку про призначення ОСОБА_9 покарання за ст. 27 ч. 5 358 ч. 1 КК України у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави, що складає 1700 (одну тисячу сімсот) гривень та звільнення його від призначеного покарання на підставі ст. 49, 74 ч. 5 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Зазначити в резолютивній частині вироку про звільнення ОСОБА_9 від покарання за ст. 27 ч. 5 358 ч. 1 КК України на підставі ст. 49, 74 ч. 5 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду Касаційної інстанції (Касаційного кримінального Суду в складі Верховного Суду) протягом трьох місяців з дня проголошення.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: