УХВАЛА

Справа № 569/21162/24

1-кп/569/2322/24

26 листопада 2024 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002133 від 11 вересня 2024 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Обарів Рівненського району Рівненської області, громадянин України, із професійною-технічною освітою, одружений, не судимий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , суд

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Так, 10 вересня 2024 року, близько 14 год. 45 хв., у світлу пору доби, водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем Mercedes-Benz Sprinter, номерний знак НОМЕР_1 , під час виїзду з другорядної дороги вул. Кн. Острозького на головну дорогу вул. Соборна, навпроти будинку № 434, у напрямку вул. Млинівська, у м. Рівне в порушення вимог п.п. б) п. 2.3, п. 16.2 та п. 18.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту Правила дорожнього руху), проявив неуважність до дорожньої обстановки, при виникненні небезпеки для руху, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка перетинала проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу справа наліво по ходу руху транспортного засобу, хоча мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом своєчасного застосування гальмування.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді: відкритого двокісточкового перелому лівого гомілково-ступневого суглоба з вивихом стопи дозовні, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості по критерію тривалого розладу здоров`я.

Порушення ОСОБА_3 , пунктів 16.2 та 18.1 Правил дорожнього руху, які передбачають, що на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, також водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, перебувають у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та суспільно-небезпечними наслідками, що настали.

Вказані дії, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник в судовому засіданні просив закрити кримінальне провадження у зв`язку із примиренням з потерпілим.

Потерпіла ОСОБА_6 направила на адресу суду заяви розгляд обвинувального акту без її участі та просила звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 на підставі ст.46 КК України, у зв`язку із примиренням вказав, що претензій немає, шкода відшкодована.

Заслухавши думку прокурора, який заперечував проти закриття провадження по справі, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до висновку про можливість задоволення клопотання виходячи з наступного.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії необережних нетяжких злочинів. Шкода завдана потерпілій відшкодована, у вчиненому обвинувачений щиро розкаюється.

За таких обставин суд вважає, що є достатні підстави для закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.1 ст.286 КК України та звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

Згідно ч.1 ст.126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання стягнення процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про розподіл процесуальних витрат та такі витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Оскільки ст. 126 КПК визначено, що розподіл процесуальних витрат може бути вирішено й ухвалою суду, то у випадку з`явлення учасниками кримінального провадження клопотання про компенсацію процесуальних витрат суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат, про що зазначено у правових позиціях, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 року у справі 598/1781/17.

На підставі викладеного та керуючись ст.44, 46 КК України, ст.ст. 126, 284,285,286,288 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою.

Кримінальне провадження №0002133 від 11 вересня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Речові докази: автомобіль марки Mercedes-Benz Sprinter, номерний знак НОМЕР_1 повернути ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у сумі 7959 (сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) гривень.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 13 вересня 2024 року у справі №569/16592/24 (1кс/569/6280/24).

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_7