Справа № 191/2250/24
Провадження № 1-в/191/142/24
У Х В А Л А

іменем України

06 вересня 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації СВК № 94 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області в режимі відеоконференції з приміщення Синельниківської ВК № 94 с. Шахтне клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього ст.81 КК України, а саме умовно-дострокове звільнення від покарання, -

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього ст.81 КК України, а саме умовно-дострокове звільнення від покарання.

В обґрунтування своїх вимог, засуджений зазначив, що з 09.12.2020 року він відбуває покарання у СВК №94, характеризується посередньо. З 16.05.2023 року отримував винагороду в період травень-липень 2023 року. За період відбування призначеного покарання стягнень не має, має три заохочення, одне з яких є з іншої колонії ЗВК №63.

У зв`язку з цим, просить звільнити його умовно достроково від відбування призначеного покарання Орджонікідзевського районного суду Дніпропетровської області від 26.05.2020 року (3/4 призначеного покарання).

Засуджений в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити. Також пояснив, що в 2023 році працював за бажанням, а в 2024 році не міг працювати за станом здоров`я.

Представник адміністрації СВК № 94 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання засудженого. Також пояснив, що засуджений ОСОБА_5 характеризується позитивно, був працевлаштований, але на даний час не працює, має три заохочення. Засуджений хворий на туберкульоз, а тому з 2024 року не працює за станом здоров`я.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, оскільки останній не довів своє виправлення.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого, дійшов наступного висновку.

Згідно характеристики на засудженого ОСОБА_5 , останній раніше засуджений 3 рази. По даній справі засуджений : 26.06.2020 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ст.185 ч.3, ст.263 ч.1, ст.70 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі. Початок строку : 01.10.2020 року. Кінець строку : 01.10.2024 року. Засуджений характеризується позитивно, не працевлаштований за станом здоров`я; протягом останніх півроку не вчиняв порушень; має три заохочення; бажає змінити своє життя, про те це бажання має поодинокий та несистемний характер; стверджує, що має бажання брати участь у програмах/заходах, але за поведінкою особи чи з інших джерел інформації зрозуміло, що це не відповідає дійсності або відвідуючи заходи програми особа не бере активної участі в діяльності групи/відвідує несистемно; усвідомлює, що саме потребує змін, але при цього нічого не робить; має позитивні плани на майбутнє, але не розуміє яким чином їх втілити; не бере відповідальності за вчинені дії на себе; не усвідомлює наслідки вчиненого правопорушення для потерпілої особи, заперечує серйозність або мінімізує наслідки своїх дій; деякою мірою усвідомлює відповідальність за вчинений злочин, але виправдовується. Відповідно до оцінки ризику вчинення повторного правопорушення, ризик оцінюється як середній; ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як середній.

Згідно довідки за особовою справою №251-Б-20 на засудженого ОСОБА_5 , останній підлягає застосуванню ст.82 КК України щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким по відбуттю 1/2 частини строку покарання 01.10.2022 року. Матеріали розглянуті комісією установи 14.10.2022 року відмовлено, як особі, що не стала на шлях виправлення. Підлягає умовно-достроковому звільненню на підставі ст.81 КК України по відбуттю 2/3 строку, тобто з 01.06.2023 року. Матеріали розглянуті комісією установи 30.06.2023 року застосовано, як особі, що довела своє виправлення. Виконавчих листів не має. Не працевлаштований за станом здоров`я. Невідбута частина строку покарання станом на 23.08.2024 року становить 1 місяць 8 днів.

З довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_5 вбачається, що останній стягнень не має. За період з 07.07.2022 року по 14.07.2023 року має три заохочення за зразкову поведінку і сумлінне ставлення до праці.

Згідно довідки на засудженого ОСОБА_5 , останній був працевлаштований на ДП «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№94)» з 16.05.2023 року по 29.12.2023 року. Зараховано на його особистий рахунок 1049,00 грн.. За 2024 рік на ДП «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№94)» не працевлаштований.

З бухгалтерської довідки на засудженого ОСОБА_5 вбачається, що на його особистий рахунок було зараховано 878,17 грн. за період з січні 2023 року по грудень 2023 року.

Так, ст.6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно із ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання - виправлення засудженого.

Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.

Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Так, згідно довідки та характеристики, що надані установою виконання покарань, ОСОБА_5 з 09.12.2020 року перебуває в ДУ «СВК №94», кінець строку припадає на 01.10.2024 року. Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.10.2023 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від покарання було відмовлено.

Крім того, засудженому ОСОБА_5 на засіданні адміністративної комісії установи 14.10.2022 року було відмовлено у застосуванні положень ст. ст. 82 КК України, однак 30.06.2023 року застосовано, як особі, що довела своє виправлення.

Однак, наведені установою виконання покарань відомості про особу ОСОБА_5 не дають підстав для обґрунтованого висновку про досягнення його виправлення до повного відбуття покарання.

Також, суд звертає увагу і на те, що ОСОБА_5 є особою, раніше неодноразово судимою за умисні корисливі злочини. Крім того, ухвалою суду від 11.10.2023 року ОСОБА_5 було відмовлено в застосуванні до нього ст.81 КК України, як особі, яка не стала на шлях виправлення.

Частиною 7 ст.154 КВК України передбачено, що у разі відмови суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, заміни покарання або невідбутої частини покарання більш м`яким повторне подання в цьому питанні стосовно осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, за тяжкі і особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може бути внесено не раніше ніж через один рік з дня винесення постанови про відмову, а стосовно засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених- не раніше ніж через шість місяців.

Умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень. На думку суду, засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою не довів виправлення, його характеристика не є позитивною, після винесення судом ухвали про відмову в застосуванні до засудженого ст.81 КК України, останній не отримав жодного заохочення за сумлінну поведінку та належне ставлення до праці, матеріали особової справи у своїй сукупності не свідчать про його стабільну поведінку протягом всього періоду відбування покарання, а тому достатні підстави для застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відсутні. У зв`язку з чим, суд вважає необхідним в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього ст.81 КК України, а саме умовно-дострокове звільнення від покарання, відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи діб з дня її оголошення, а засудженим в той же час та в тому ж порядку з моменту вручення йому даної ухвали.

Повний текст ухвали складений 10.09.2024 року.

Суддя ОСОБА_1