ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/6571/24

Провадження № 1-в/210/1073/24

25 листопада 2024 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , учасники провадження, які беруть участь у розгляді справи: прокурор Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , представник ДУ "КВК № 80" - ОСОБА_4 , засуджений ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі дистанційного судового провадження подання адміністрації Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» на засудженого: ОСОБА_5 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Запоріжжя Запорізької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, немаючого на утриманні неповнолітніх дітей, до арешту не працював та мешкав за адресом: АДРЕСА_1 . Засуджений: 11.07.2017 року Кіровським районним судом міста Астрахані російської федерації за ст. 228.1 ч.4 п. «г» Кримінального Кодексу російської федерації до 10 років позбавлення волі. Зараховано час тримання під вартою з 19.08.2016 року по 10.01.2017 року, включно. Вирок набрав законної сили 31.01.2017 року. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.02.2018 року вирок Кіровського районного суду міста Астрахані російської федерації від 11.01.2017 року приведено у відповідність із законодавством України, вважати засудженим за ст..307 ч.2 КК України на строк 10 років позбавлення волі без конфіскації майна. Початок строку обчислювати з 10.01.2017 року зарахувавши в строк відбуття покарання час тримання під вартою з 19.08.2016 року по 10.01.2017 року. На підставі ст..72 ч. 5 КК України зарахувати в строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення з 19.08.2016 року по 31.01.2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ухвала набрала законної сили 16.02.2018 року. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 13.05.2022 року на підставі ст. 82 КК України замінено невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким на обмеження волі строком 3 роки 9 місяців 24 дні. Ухвала набрала законної сили 23.05.2022 року. Ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.10.2022 на підставі ст.72 КК України зарахувати у строк покарання, час попереднього ув`язнення під вартою, а також час слідування під вартою до виправного центру, з 13.05.2022 року по 20.09.2022 року включно, з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі. Ухвала набрала законної сили 13.10.2022 року.

Відбуває покарання в Державній установі «Криворізька виправна колонія (№80)»

початок строку відбування покарання 11.07.2017 р., кінець 31.10.2025 р.,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання (ст. 81 КК України)

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді надійшло подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія №80» Віталія Леміш на засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання (за статтею 81 КПК України).

Заява подана в порядку статей 537-539 КПК України до суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 листопада 2024 року призначено розгляд подання в режимі відеоконференції за місцем відбування покарання останнього.

Позиції сторін.

Представник ДУ «КВК № 80» просив суд задовольнити подання, оскільки засуджений довів своє виправлення, залучається до праці на виробництві. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, сумлінно працює.

ОСОБА_5 підтримав подання, просив його задовольнити. Зазначив, що усвідомив свою провину, сумлінно працює на виробництві, отримує доходи. Після звільнення буде працевлаштований на завод, де зараз виконує роботи по контракту.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання, оскільки не досягнуто мети покарання відносно засудженого.

Суд, дослідивши матеріали особової справи відносно засудженого, приходить до наступних висновків.

Обставини, встановлені судом.

Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 19.08.2016 року.

З 28.10.2017 року відбував покарання в установах виконання покарань російської федерації, характеризувався посередньо, мав 2 (два) заохочення та 4 (чотири) стягнення.

З 06.04.2019 року утримувався в Державній установі «Запорізький слідчій ізолятор» (м. Запоріжжя), характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

З 26.04.2019 року відбував покарання у Державній установі «Вільнянська виправна колонія №20», характеризувався посередньо, мав 2 (два) стягнення та 6 (шість) заочень.

З 05.04.2022 року по теперішній час відбуває міру кримінального покарання в Державній установі «Криворізька виправна колонія №80». За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання та розпорядку дня, за що був заохочений 4 (чотири) рази. Працевлаштований на контрагенті ТОВ «СтілВорк» різноробітником. Своїм ставленням до праці надає позитивний приклад іншим засудженим. У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необіхдних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки та безпеки праці. Відповідно до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Правова освіта» та «Підготовка до звільнення». Приймає участь у виховних заходах, які проводяться в установі»

З матеріалів справи та довідки про наявність стягнень та заохочень встановлено, що станом на момент розгляду подання ОСОБА_5 має 12 (дванадцять) заохочень, 6 (шість) стягнень погашено.

Крім того, згідно довідки ОСОБА_5 працює та має дохід за період з травня 2024 р. по жовтень 2024р. в сумі 21471,84 грн.

Також дослідженням матеріалів справи встановлено, що виконавчі листи на виконання вироку до ДУ «КВК № 80» не надходили.

З індивідуальної програми соціально-виховної та психологічної роботи із засудженим вбачається, що ОСОБА_5 став на шлях виправлення.

Мотиви та висновку суду

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі; (ч.2, п.2 ч.3 ст. 81 КК України).

Як слідує зі змісту кримінального закону, положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.

Передумовою застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно з частини 1 статті 81 КК України є фактичне відбування особою певного виду покарання.

Підставами для такого звільнення є не лише фактичне відбуття засудженим певної частини покарання, а й доведення засудженим свого виправлення.

Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці. При цьому сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання, виконанням покладених на засудженого законних обов`язків; виконанням законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищенням загальноосвітнього і професійно-технічного навчання; поведінкою у побуті; стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку, неухильним додержанням загальноприйнятих норм і правил поведінки; активною участю у суспільному житті і сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин тощо.

Ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільній корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; відсутністю відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; відсутністю трудових порушень тощо.

Суд зазначає, що сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.

Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Розглядаючи клопотання засудженого щодо застосування умовно-дострокового звільнення, та оцінюючи ступінь виправлення засудженого, суд враховує дані про його поведінку і ставленні до праці за весь час відбування покарання.

Згідно з пунктом 9 розділу І наказу Міністерства юстиції України від 04 листопада 2013 року за № 2300/5 зі змінами та доповненнями "Про організацію соціально-виховної та психологічної роботи із засудженими" (зі змінами та доповненнями, надалі Наказ № 2300/5) ступінь виправлення засуджених визначається з урахуванням оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та стану реалізації індивідуальної програми соціально-виховної роботи із засудженим.

Кожні шість місяців здійснюється перегляд оцінки ризиків, під час якого враховуються отримані результати соціально-виховної роботи із засудженим за попередній період та інформація щодо факторів ризику засудженого. За результатами перегляду оцінки складається індивідуальна програма соціально-виховної роботи із засудженим на наступні шість місяців, яка може містити як нові цілі та заходи до них, так і передбачати продовження роботи над цілями, поставленими на попередньому етапі, та включати актуальні заходи на цей період.

З метою контролю результатів реалізації індивідуальних програм роботи із засудженими, фіксації соціально-виховних та психологічних заходів ведуться у кримінально-виконавчих установах - Щоденник індивідуальної роботи із засудженим.

Тобто, оцінка ступеню виправлення здійснюється за такими критеріями: дотримання вимог режиму відбування покарання; поведінка стосовно персоналу; поведінка стосовно інших засуджених; ставлення до виконання робіт із самообслуговування, благоустрою колонії; дотримання правил санітарії та гігієни; ставлення до участі в програмах диференційованого виховного впливу. В кінці відповідного Розділу Щоденника передбачається виставлення середнього балу та фіксації загальних зауважень.

Так, в основу оцінки ступеню виправлення засуджених покладається виконання ними обов`язків, передбачених ч. 3 ст. 107 КВК України. Серед важливих критеріїв вважається оцінка «ставлення до участі в програмах диференційованого виховного впливу», як засобу стимулювання правослухняної поведінки засуджених та елементу виховного впливу (ст. 123 КВК України). Крім того, має враховуватись загальноосвітнє і професійно-технічне навчання засуджених (ч. 2 ст. 126 КВК України); участь засуджених у самодіяльних організаціях, його соціально корисна активність (ч. 2 ст. 127 КВК України).

Частиною 1 статті 118 КВК визначено, що засуджені до позбавлення волі мають право працювати. Праця здійснюється на добровільній основі на підставі договору цивільно-правового характеру або трудового договору, який укладається між засудженим та фізичною особою - підприємцем або юридичною особою, для яких засуджені здійснюють виконання робіт чи надання послуг. Такі договори погоджуються адміністрацією колонії та повинні містити порядок їх виконання. Адміністрація зобов`язана створювати умови для праці засуджених за договорами цивільно-правового характеру та трудовими договорами.

Розглядаючи подання щодо застосування умовно-дострокового звільнення до засудженого ОСОБА_5 та оцінюючи ступінь виправлення засудженого, суд враховує дані про його поведінку і ставленні до праці за весь час відбування покарання.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання за тяжкий злочин. За весь час відбування покарання засуджений має заохочення за сумлінне ставлення до суспільно-корисної праці та зразкову поведінку, стягнення погашені, працевлаштований, має дохід.

Вбачається, що за весь період відбування покарання засуджений був заохочений 12 (дванадцять) разів, при цьому 9 (дев"ять) разів з початку відбування покарання в ДУ "КВК №80", у тому числі й за сумління ставлення до праці на виробництві ТОВ "КТВЗ" , а так само й за сумлінну поведінку, виконання покладених обов"язків.

Засуджений працює, на підставі цивільно-правових договір та за період травня - жовтня 2024 року отримав дохід в розмірі 21471,84 грн.

Крім того, під час розгляду справи встановлено, що засуджений працював і в ініш періоди.

Що стосується покликань прокурора, що за період відбування покарань на ОСОБА_5 було накладено 6 (шість) стягнень, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що на ОСОБА_5 в період відбування покарання на території країни агресора (рф) було накладено 4 (чотири) стягнення, два з яких достроково погашено. Ці стягнення мали місце в період з квітня 2017 року по вересень 2018 року в рф на першочергових етапах відбуття покарання.

Також вбачається, що за період відбування покарання на території України в ДУ "Вільнянська виправна колонія № 20" на засудженого накладено два стягнення - суворі догани - 17.07.2020 та 11.09.2020р., стягнення від 17.07.2020 року погашено заохоченням від 30.12.2020 року.

Тобто, фактично на території України за час відбування покарання ОСОБА_5 мав одне стягнення від 11.09.2020 року, яке погашено 11.03.2021 року.

Поряд із цим, починаючи з 10.01.2020 року ОСОБА_5 неодноразово був заохочений.

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 13.05.2022 року на підставі ст. 82 КК України засудженому ОСОБА_5 , замінено невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким - на обмеження волі строком на 3 роки 9 місяців 24 дні (справа 556/680/22, номер провадження 1-в/556/115/2022).

Зі змісту судового рішення, яке набрало законної сили вбачається, що станом на 13.05.2022 року ОСОБА_5 став на шлях виправлення та відбув 2/3 строку покарання призначеного за вироком суду, і можливо замінити невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням у вигляді обмеження волі.

Таким чином, станом на момент розгляду подання про умовно дострокове звільнення ОСОБА_5 відбуває покарання у виді обмеження волі, а не у виді позбавлення волі.

Посилання прокурора на те, що засудженому перерераховано частину покарання з розрахунку один день за два судом також відхиляються, враховуючи наступне.

Згідно ст. 58 КВК України - строк покарання у виді обмеження волі обчислюється з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі. У строк покарання за правилами, передбаченими у статті 72 Кримінального кодексу України, зараховується час попереднього ув`язнення під вартою, а також час слідування під вартою до виправного центру.

Пунктом 2.1.7 розділу II Наказу Міністерства юстиції України №847/5 від 08.06.2012 року передбачено, що на осіб, які прибули для відбування покарання до виправного центру, для зарахування часу слідування під вартою до виправного центру на підставах ст.58 Кримінально-виконавчого кодексу України, подаються матеріали до суду за місцем розташування виправного центру.

Відповідно п. «б» ч. 1 ст.72 Кримінального кодексу України, де одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, зараховується час попереднього ув`язнення під вартою і час слідування під вартою до виправного центру.

Саме з цих підстав у строк покарання засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зараховано час попереднього ув`язнення під вартою, а також часу слідування під вартою до виправного центру, з 13.05.2022року по 20.09.2022 року включно, з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

Що стосується зараховання в строк відбуття покарання строку попереднього ув`язнення з 19.08.2016 року по 31.01.2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два нні позбавлення волі, слід зазначити, що при приведенні вироку Кіровського районного суду м. Астрахані від 11 січня 2017 року у відповідність до законодавства України застосовано Конвенцію про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року (далі - Конвенції), яка регулює процедуру передачі засуджених для відбування покарання з однієї держави (Україна була приєднана на підставі Закону України «Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 рік»).

Статтею 9 Конвенції встановлено, що компетентні власті держави виконання вироку: а) продовжують виконання вироку одразу або на основі судової чи адміністративної постанови згідно із положеннями статті 10; b) визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями ст.11 Конвенції.

Відповідно до п.п. а), с), d) ч. 1 ст. 11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган повинен враховувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку; повинен зарахувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі; не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими ніякі мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачити за вчинення злочину або злочинів.

Таким чином, суд зобов"язаний зарахувати період попереднього ув"язнення на території іншої держави за правилами, які діють в національному законі.

Гарантовані засудженому конвенційні права щодо зарахування періоду попереднього ув"язнення на території іншої держави не можуть бути використані проти особи, щодо якої розглядається питання про застосування умовно-дострокового звільнення.

Отже, доводи прокурора жодним чином не спроможні в цій частині.

Також судом встановлено, що засуджений бере участь у реалізації програми диференційного виховного впливу «Правова просвіта». Залучений до робіт з благоустрою, та до праці на виробництві, за що отримує грошову винагороду.

При розгляді подання, судом встановлено, що він дійсно довів своє виправлення, усвідом наслідки вчинення дій, за які притягувався до кримінальної відповідальності, на свободі має міцні соціальні зв"язки.

Наявність заохочень за сумлінне ставлення до суспільно-корисної праці та зразкову поведінку, до праці на виробництві, відсутність стягнень, дотримання правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, свідчить, що засуджений довів своє виправлення, і такий висновок суду про виправлення засудженого ґрунтується на підставі аналізу даних про його поведінку за весь період відбування покарання, відомостей про оцінку ступеня його виправлення.

Суд на підставі об`єктивних даних адміністрації установи виконання покарань, вважає, що засуджений своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення, процес виправлення у сукупності із дослідженими даними відбувався послідовно, та засуджений готовий до самокерованої правослухняної поведінки.

Суд також враховує, що після застосування статті 82 КК України, засуджений сумлінно працював, стягнень не мав, був неодноразово заохочений, що свідчить про послідовний процес його виправлення та свідоме сумлінне ставлення до праці.

Суд також враховує, що після постановлення ухвали від 04.10.2023 року Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу про відмову в застосуванні умовно-дострокового звільнення минули строки, визначені ст. 537-539 КПК України, перешкод для повторного розгляду такої заяви не має.

До того ж з матеріалів справи вбачається, що після відмови суду в застосуванні статті 81 КК України, засуджений отримував заохочення та продовжував працювати на виробництві, що свідчить про його виправлення.

Підстав для відмови в застосуванні умовно-дострокового звільнення лише з тих міркувань, що 4-6 років тому на ОСОБА_5 накладлались стягнення, частина з яких взагалі знята, не вбачається.

Згідно частини 2 статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи строк покарання, ОСОБА_5 вже відбув 2/3 строку покарання, кінець строку 31.10.2025 року, суд вважає, що на цей час досягнуті цілі покарання, в тому числі кара засудженого та його виправлення.

Об`єктивних фактів та даних, які б свідчили, що ОСОБА_5 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, що є підставою для відмови в застосуванні статті 81 КК України під час судового розгляду не встановлено, крім того прокурор не заперечував щодо задоволення клопотання засудженого.

На підставі закону, умовно-дострокове звільнення можливе за обов`язкової і одночасної наявності і їх сукупності підстав і умов, при цьому, основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого. Також суд звертає увагу, що сама по собі тяжкість злочину не може бути підставою для відмови в застосуванні умовно-дострокового звільнення особи, яка сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення.

Отже, оцінюючи у сукупності всі дані, які можуть служити чинником для визнання поведінки ОСОБА_5 такою, що свідчить про його виправлення, суд вважає, що надано до суду переконливі дані про те, що процес виправлення ОСОБА_5 досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестало бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі.

В сукупності з зазначеним та наявною в матеріалах справи інформацією щодо особи засудженого, який своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, суд вважає, що подання про умовно-дострокове звільнення є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 376 КПК України, ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання адміністрації Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» на засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умовно-достроково звільнити від подальшого відбування покарання на не відбутий строк 11 (одинадцять) місяців 6 (шість) днів.

Направити до Державної установи "Криворізька виправна колонія №80" копії ухвал - для відома та виконання, а так само і для вручення засудженому.

Копію ухвали вручити прокурору.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляції до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, а засудженим, який відбуває покарання в місцях позбавлення волі - в той же строк з моменту отримання її копії.

Оскарження ухвали зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено та проголошено 27 листопада 2024 року о 12 год.45 хв.в залі судового засідання № 309 Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг, пр-т. Миру 24, третій поверх).

Суддя: ОСОБА_1