Ухвала

Іменем України

23 жовтня 2024 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі

головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду кримінальне провадження № 0001427 від 08.05.2023р. відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, на утриманні дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою в АДРЕСА_1 , раніше судимого 02.09.2019 року Корольовським районним судом м. Житомира за ч. 2 ст. 185 КК України до трьох років і одного місяця обмеження волі, відбув покарання 13.08.2021 року; 04.04.2023 року Богунським районним судом м. Житомира за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до п`яти років одного місяця позбавлення волі,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 01.05.2023 року близько 05 год 00 хв перебував у кімнатному приміщенні квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_8 . В цей день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, яке знаходилось у квартирі АДРЕСА_2 , вчинене в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, ОСОБА_7 , пересвідчившись у тому, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та вони залишаються таємними, діючи в умовах воєнного стану, викрав з квартири АДРЕСА_2 , мобільний телефон торгівельної марки «Nokia» моделі «Х2-02» в корпусі чорного кольору з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 вартістю 884 гривні 50 копійок, та інше майно, яке для потерпілої ОСОБА_8 матеріальної цінності не становить.

В подальшому, ОСОБА_7 , утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишив та розпорядився вказаним майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 884 гривні 50 копійок.

Умисні дії ОСОБА_7 , які виразилися у повторному таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, органом досудового розслідування кваліфіковано ч.4 ст.185 КК України.

Під час судового розгляду прокурором заявлено клопотання про закриття даного кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1ст.284 КПК України, у зв`язку з тим, що 09.08.2024 року набрав чинності Закон України, яким крадіжки на суму, що не перевищують 2684 грн в 2023р., віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність.

Обвинувачений підтримав клопотання прокурора, просив закрити дане кримінальне провадження за декриміналізацією діяння, надав суду свою згоду, зазначив, що не бажає продовжувати судовий розгляд.

При цьому судом роз`яснено, що вказана підстава для закриття провадження у справі є нереабілітуючою, тому обвинувачений має право на продовження судового розгляду у загальному порядку. Обвинувачений ОСОБА_7 зазначив, що не бажає продовжувати судовий розгляд та просив закрити провадження.

Потерпіла ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленою про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, клопотань на адресу суду не направляла.

Заслухавши клопотання прокурора, думку обвинуваченого, суд приходить до наступного висновку.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч.1 ст.51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст.51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст.51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч.5 підрозд.1 розд.ХХ ПК України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

З обвинувального акту вбачається, що вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 КК України, що ставиться у провину ОСОБА_7 , відбулось 01.05.2023р. на суму 884,50грн.

Згідно із Законом України «Про державний бюджет на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2023 року становив 2684 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень ПК України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_7 злочину розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2684 грн.

Положеннями ч.1 ст.3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч.6 ст.3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч.1 ст.5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Крім того, суд звертає увагу, що Об`єднана Палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 07 жовтня 2024 року (справа № 278/1566/21, провадження № 51-2555кмо24) дійшла висновку, що Закон № 3886 IX, яким унесені зміни до ст.51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Зміни, внесені Законом № 3886 IX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст.51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV ПК України.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886 IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

За приписами п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом установлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ст.284 КПК України, у порядку п. 1-2 ч. 2 цього ж положення Кодексу.

Відповідно до абз.5 ч.7 ст.284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК, України постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст. 479-2 цього Кодексу.

За статтею 479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Підсумовуючи зазначене, враховуючи те, що вартість таємно викраденого ОСОБА_7 майна становила 884,50 грн, тобто ця сума була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX і положень ПК України настає кримінальна відповідальність, а саме 2684 грн, обвинувачений надав свою згоду на закриття провадження з цієї підстави, то суд приходить до висновку, що, з огляду на передбачений статтею 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі, інкриміноване діяння не підпадає під кримінально каране, передбачене Особливою частиною КК України, а отже кримінальне провадження підлягає закриттю.

Долю речових доказів вирішити на підставі приписів ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся. Арешт на майно підлягає скасуванню.

Судові витрати, понесені на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи, слід віднести на рахунок держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.5 КК України, п.4-1 ч.1 ст.284, ст.ст.369-372, ст.479-2 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження задовольнити.

На підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження №0001427 від 08.05.2023р. за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, закрити у зв`язку із тим, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речовий доказ - мобільний телефон торгівельної марки «Nokia» моделі «Х2-02» в корпусі чорного кольору, повернутий 30.10.2023р. потерпілій під розписку, залишити власнику; скасувати арешт на вказане майно.

Судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 2389, 80 грн віднести на рахунок держави.

На ухвалу може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1