Справа № 144/972/24
Провадження № 1-кс/144/364/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2024 смт Теплик

Слідчий суддя Теплицького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого СВ ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Теплицького відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000003 від 03.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого зазначив, що до чергової частини відділення поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області надійшов рапорт від о/у СКП відділення поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про те, що в ході перевірки оперативної інформації, ним встановлено, що жителі Гайсинського району Вінницької області громадяни ОСОБА_6 та ОСОБА_7 збувають наркотичну речовину "канабіс" за грошові кошти жителям Гайсинського району Вінницької області.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення 03.01.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та розпочато досудове розслідування.

До відділення поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області 04.07.2024 надійшов рапорт про те, що в ході перевірки оперативної інформації, встановлено, що житель Гайсинського району, Вінницької області, громадянин ОСОБА_6 збуває наркотичну речовину «канабіс» за грошові кошти жителям Гайсинського району, Вінницької області.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення 04.07.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000106 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та розпочато досудове розслідування.

У подальшому постановою прокурора вказані кримінальні провадження об`єднані в одне, якому присвоєно № 0000003.

Під час досудового розслідування встановлено, що до вчинення вказаного злочину причетний громадянин ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 .

21.07.2024 під час проведення оперативної закупівлі ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України. Під час затримання проведено обшук затриманої особи, під час якого виявлено та вилучено два мобільних телефони марки «Редмі 9 Про» та «Редмі 12 Про» які поміщено до спец пакету «НП України» № ICR0192268, а також грошові кошти в сумі 1 000 грн, номіналом по 500 грн дві купюри серія НОМЕР_1 , серія НОМЕР_2 , які поміщено до спецпакету № ICR0192267.

У подальшому вилучені предмети постановою слідчого визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні та поміщено на зберігання до відділення поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, за адресою: вул. Чорновола, 2, смт Теплик, Гайсинського району, Вінницької області.

Враховуючи, що вилучені речі мають значення речового доказу у вказаному кримінальному провадженні, під час досудового слідства виникла необхідність накласти арешт на зазначене майно.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав із підстав, зазначених у ньому, та просив його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі. Його неприбуття за судовим викликом не перешкоджає розгляду клопотання (ч. 4 ст. 163 КПК України).

Слідчий суддя, заслухавши пояснення слідчого СВ, дослідивши зміст клопотання та додані до нього докази, дійшов висновку про його обґрунтованість, з огляду на наступне.

Слідчим суддею встановлено обставини, зазначені вище.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 168 КПК України після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна (ч. 1 ст. 170 КПК України).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, з метою, крім іншого, забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Із наведеної норми вбачається, що закон не обмежує можливість накладення арешту виключно на майно особи, яка б мала певний статус у кримінальному провадженні. Органами досудового розслідування надано достатньо доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення. Правові підстави для арешту майна в межах даного кримінального провадження підтверджуються долученими до клопотання матеріалами.

Враховуючи те, що вилучене під час огляду місця події майно відповідає критеріям речового доказу, є предметом кримінального правопорушення, з метою його збереження та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, передачі, відчуження, а також забезпечення повноти досудового розслідування кримінального провадження для проведення необхідних слідчих дій, прийняття законного рішення, слідчий суддя вважає, що застосування зазначеного у клопотанні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна є необхідним та виправданим.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України, зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 98, 132, 170, 172, 173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на два мобільних телефони марки «Редмі 9 Про» та «Редмі 12 Про», які поміщено до спец пакету «НПУ» № ICR0192268, грошові кошти в сумі 1000 грн, номіналом по 500 грн дві купюри, серія АМ № 7822097, серія НОМЕР_2 , які поміщено до спец пакету № ICR0192267 та передано до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, за адресою: вул. Чорновола, 2 смт. Теплик Гайсинського району Вінницької області, шляхом заборони їх відчуження, розпорядження та користування.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором та може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Вінницького апеляційного суду.

Арешт майна може бути скасовано в порядку ст. 174 КПК України за клопотанням власника або володільця майна, що не був присутнім під час розгляду справи чи якщо вони доведуть, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя