Провадження №: 1-кс/755/3296/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ "10" жовтня 2024 р.

Слідчий суддя Дніпровський районний суд м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши клопотання слідчого ОВС 3 відділу СУ ГУ СБ України у кримінальному провадженні № 000171 від 27.06.2024 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 (СТ «Суднобудівник»), раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч .3 ст. 109, ч.3 ст. 436-2 КК України,-

в с т а н о в и в :

Старший слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , яке погоджено з прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 .

Клопотання обґрунтоване тим, 24.02.2022, у зв`язку з відкритим військовим вторгненням РФв Україну, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Президент України видав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України «Про введення військового стану в Україні» №2002-ІХ від 24.02.2022, яким введено на території України військовий стан з 24.02.2022, строк дії якого продовжувався відповідними Указами Президента до теперішнього часу.

Встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , є активним користувачем китайського соцмедійного застосунку «TikTok», який створений для поширення відеофайлів та онлайн-трансляцій та має свої канали під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », « ОСОБА_9 » та «« ІНФОРМАЦІЯ_3 » на яких останній, зокрема за своєї участі, регулярно поширює інформацію, з метою її доведення до необмеженого кола осіб, у текстовій, аудіо-, аудіовізуальній формі в електронному вигляді та який являється засобом масової інформації.

Відповідно до п. 30 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про медіа» медіа (засіб масової інформації) - засіб поширення масової інформації у будь-якій формі, який періодично виходить у світ під редакційним контролем та постійною назвою як індивідуальною ознакою.

Згідно з п. 28 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про медіа» масова інформація - інформація, що поширюється з метою її доведення до необмеженого кола осіб.

Також, відповідно до п. 47 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про медіа» редакційний контроль (редакційна відповідальність) - вирішальний вплив суб`єкта у сфері аудіовізуальних медіа, суб`єкта у сфері друкованих медіа та/або суб`єкта у сфері онлайн-медіа на створення або добір, організацію та поширення програм або іншої масової інформації відповідним суб`єктом.

Зокрема, відповідно до п. 36 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про медіа» онлайн-медіа - медіа, що регулярно поширює інформацію у текстовій, аудіо-, аудіовізуальній чи іншій формі в електронному (цифровому) вигляді за допомогою мережі Інтернет на власному веб-сайті, крім медіа, які віднесені цим Законом до аудіовізуальних медіа.

Згідно з ч. 3 ст. 63 Закону України «Про медіа» суб`єкти у сфері онлайн-медіа можуть зареєструватись добровільно відповідно до вимог цього Закону.

Відповідно до Умов використання платформи «TikTok» і її продуктами, сервісами та функціями (далі разом - «Сервіс»), він дає згоду знаходити, переглядати та надсилати відео й інший контент, є своєрідним форумом, де можна спілкуватися, ділитися інформацією, а також слугує платформою для поширення оригінального контенту як відомих, так і невідомих рекламодавців і творців.

Якщо дії автора на платформі « TikTok » або інших платформах шкодять глядачам, рекламодавцям, співробітникам компанії або загалом громадськості, « TikTok » може прийняти міри, суворість яких залежить від серйозності порушень, їх характеру та інших факторів. Зокрема, « TikTok » може закрити автору доступ до деяких функцій або навіть видалити його акаунт.

Контент Сервісу охоплює відео, аудіо (як-от музику й інші звукові записи), графіку, фотографії, текст (зокрема коментарі та сценарії), фірмове оновлення (включно з комерційними найменуваннями, торгівельними марками, знаками обслуговування й логотипами), інтерактивні функції, програмне забезпечення, показники й інші матеріали, надані особою. Контент може бути розміщено в Сервісі та розповсюджено користувачами, а « TikTok » надає послуги з розміщення такого Контенту. За Контент несе відповідальність особа чи організація, яка завантажила його в Сервіс.

Створивши аккаунт « TikTok », особа отримує доступ до додаткових функцій і переваг, як-от завантаження відео, коментування та створення списків відтворення.

Власники аккаунтів «TikTok» можуть завантажувати Контент у Сервіс. Вони можуть використовувати власний Контент для просування своєї підприємницької діяльності чи творчого підприємства. Увесь Контент, який завантажений в Сервіс, має відповідати цій Угоді та законодавству України.

Таким чином, враховуючи положення Закону України «Про медіа» та Умови використання аккаунтів «TikTok», аккаунт створений у безкоштовному застосунку «TikTok» є онлайн-медіа (засобом масової інформації).

Встановлено, що ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, проте не пізніше 01.09.2023 у соцмедійному застосунку ««TikTok»» створив аккаунт з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зокрема за своєї участі, регулярно поширює інформацію, з метою її доведення до необмеженого кола осіб, у текстовій, аудіо-, аудіовізуальній формі в електронному вигляді.

Після повномаштабного вторгення рф на територію України, у ОСОБА_5 , який є проросійсько-налаштований, та не визнає військову агресію рф проти України, виник злочинний умисел на розповсюдження матеріалів із закликами до насильницької зміни державної влади та виправдовування збройної агресії рф проти України, розпочатої у 2014 році.

З цією метою, ОСОБА_5 будучи проросійсько-налаштованою особою, підтримуючи агресивну політику російської федерації, маючи єдиний злочинний намір, що охоплює заздалегідь поставлену мету та єдиний умисел, направлений на схиляння інших людей до своєї проросійської позиції, 01.09.2023 перебуваючи у невстановленому місці, з використанням компютерної техніки опублікував на своєму каналі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » застосунку « TikTok » відеозапис за посиланням: « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та загальною тривалістю 1 хв. 21 сек., який на момент складання повідомлення про підозру переглянуло необмежене кола користувачів соціальної мережі та 1963 з них поставило вподобання.

Так, на вказаному відеозаписі у висловлюваннях, розміщених у мережі Інтернет на платформі «ТіkТоk», - містяться висловлювання, виражені у формі публічних закликів до відсторонення органів державної влади діями насильницького харктеру, а саме: заклик про необхідність відсторонення чинної української влади (в особі Президента України

ОСОБА_11 та представників Верховної ради України), які поширив ОСОБА_5 , на своєму аккаунті « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на платформі « ТіkТоk ».

Вказані умисні дії ОСОБА_5 забезпечили розповсюдження ним публічних закликів до насильницької зміни державної влади, серед необмеженої кількості користувачів на платформі «ТіkТоk».

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у розповсюдженні матеріалів із закликами до насильницької зміни державної влади, з використанням засобів масової інформації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 109 КК України.

Крім того, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення умисних дій, спрямованих на заперечення тимчасової окупації частини території України із використанням засобів масової інформації, перебуваючи у невстановленому досудовому розслідуванні місці та у невстановлений досудовим розслідуванням час, проте не пізніше 01.07.2024 у соцмедійному застосунку ««TikTok»» створив аккаунт з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », зокрема за своєї участі, регулярно поширює інформацію, з метою її доведення до необмеженого кола осіб, у текстовій, аудіо-, аудіовізуальній формі в електронному вигляді.

Після повномаштабного вторгення рф на територію України, у ОСОБА_5 , який є проросійсько-налаштований, та не визнає військову агресію рф проти України, виник злочинний умисел на розповсюдження матеріалів із запереченням тимчасової окупації частини території України.

З цією метою, ОСОБА_5 будучи проросійсько-налаштованою особою, підтримуючи агресивну політику російської федерації, маючи єдиний злочинний намір, що охоплює заздалегідь поставлену мету та єдиний умисел, направлений на схиляння інших людей до своєї проросійської позиції, 01.07.2024 перебуваючи у невстановленому місці, з використанням комп`ютерної техніки опублікував на своєму каналі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » застосунку « TikTok » відеозапис за посиланням:« ІНФОРМАЦІЯ_3 » та загальною тривалістю 02 хв. 10 сек., який на момент складання повідомлення про підозру переглянуло необмежене коло користувачів соціальної мережі.

Так, на вказаному відеозаписі у висловлюваннях, розміщених у мережі Інтернет на платформі « ТіkТоk », - міститься висловлювання щодо заперечення тимчасової окупації частини території України (а саме: «…Выбирали ОСОБА_11 для того чтобы он договорился, прекратил войнушку, правильно, чтоб не гибли люди ни стой, ни с этой стороны, не те люди, которых якобы захватила россия, якобы они в оккупации, хотя я смотрел интервю им вообще там по комфорту, ну да ладно…»), які поширив ОСОБА_5 , на своєму аккаунті « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на платформі «ТіkТоk».

Отже, ОСОБА_5 , будучи досвідченим користувачем соціальної мережі «ТіkТоk»., достеменно розуміючи алгоритм та принцип роботи останньої, реалізуючи злочинний умисел, направлений на заперечення тимчасової окупації частини території України, здійснив вищевказане протиправне діяння в контексті триваючої збройної агресії російської федерації проти України.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у запереченні тимчасової окупації частини території України, з використанням засобів масової інформації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України.

У діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, відповідальність за вчинення яких передбачена ч.3 ст.109, ч.3 ст.436-2 КК України.

10.10.2024 року ОСОБА_5 був затриманий, у порядку ст.208 КПК України, відразу після вчинення кримінального правопорушення.

10.10.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені злочину передбаченого ч.3 ст.109, ч.3 ст.436-2 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується, зокрема: повідомленням про виявлене кримінальне правопорушення; протоколами оглядів; висновком експертизи; протоколом обшуку; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі. Просив задовольнити, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення полі до 8 років з конфіскацією майна або без такої. Беручи до уваги те, що підозрюваний, офіційно не працюючий, живе на орендованій квартирі, існують ризики переховуватись від органів досудового розслідування та суду, можливість незаконно впливати на свідків, можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав наведених у клопотанні.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання, вважає, що клопотання не обґрунтоване та можливо обрати більш м`який запобіжний захід, у разі доведення обґрунтованості підозри.

Слідчий суддя, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшов такого висновку.

За фактом вчинення кримінального правопорушення внесено відомості до ЄРДР за № 0000171 від 27.06.2024

10.10.2024 року ОСОБА_5 був затриманий, у порядку ст.208 КПК України, відразу після вчинення кримінального правопорушення.

10.10.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.109, ч.3 ст.436-2 КК України.

Вирішуючи питання про наявність підстав обрання запобіжного заходу - тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, що у даному випадку стороною обвинувачення дотримано, оскільки наявні, на цей час докази у провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного з цим злочином, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання істинних завдань КПК України визначених ст. 2.

Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Таким чином, слідчим у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.109, ч.3 ст.436-2 КК України. Інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення є тяжкими, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років з конфіскацією майна або без такої.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, відповідно до п. 79 рішення Європейського Суду з прав людини «Харченко проти України» (Заява № 40107/02) від 10 лютого 2011 року, набуло статус остаточного 10 травня 2011 року, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», заява № 34578/97, п. 93).

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Таким чином, наявні ризики дають підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний може вчинити інші правопорушення, не надано підтверджуючих документів щодо офіційного працевлаштування, може впливати на свідків, уникати від досудового розслідування та суду. Тому, слідчий суддя вважає необхідним застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до абз. 2 п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України..

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 183, 176-178, 186, 193-196, 206, 208, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства Юстиції України строком на 60 днів - до 09 грудня 2024 року включно.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислюється з моменту його фактичного затримання - з 08 год. 58 хв. 10 жовтня 2024 року.

Взяти ОСОБА_5 , під варту в залі суду та помістити до ДУ «Київський слідчий ізолятор».

На підставі абз. 2 п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначати підозрюваному заставу.

Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення в частині застосування запобіжного заходу, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: