Справа № 214/823/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001125 від 12.12.2022 року щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за 0001125 від 12.12.2022 року щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

24.10.2024 року через електронний суд адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про участь в судовому розгляді в режимі відеоконференції за допомогою власних засобів в системі електронного суду.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання захисника, вважаючи його необґрунтованим.

Обвинувачений, погодився з думкою прокурора, заперечував проти задоволення клопотання.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню.

Частиною 6 статті 11 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» передбачено, що учасникам судового процесу на підставі рішення суду забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом.

Згідно з ч.1 ст.336 КПК України, судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні.

У відповідності до ч.2 ст.336 КПК України, суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення. Суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує, крім випадків здійснення дистанційного судового провадження в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч.4 ст.336 КПК України, учасник кримінального провадження подає клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія клопотання в той самий строк надсилається іншим учасникам кримінального провадження.

До того ж, як слідує з положень ч.1 ст.20 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Згідно зі ч.2 ст.47 КПК України, захисник зобов`язаний прибувати для участі у виконанні процесуальних дій за участю підозрюваного, обвинуваченого. У разі неможливості прибути в призначений строк захисник зобов`язаний завчасно повідомити про таку неможливість та її причини слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд, а у разі, якщо він призначений органом (установою), уповноваженим законом на надання безоплатної правової допомоги, - також і цей орган (установу).

Так, судом встановлено, що клопотання про проведення відеоконференції подано захисником з порушенням встановленого законом п`ятиденного терміну.

Також, в обґрунтування вказаного клопотання, захисником не зазначено жодних підстав, підтверджуючих необхідність проведення відеоконференції в режимі дистанційного судового провадження.

Окрім того, суд приймає до уваги вимоги ч.1 ст.20, ч.2 ст.47 КПК України, та ставить під сумнів питання ефективності реалізації адвокатом ОСОБА_5 права обвинуваченого на захист під час судового засідання та надання йому належної правової допомоги у дистанційному режимі.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про неможливість проведеннясудового засідання в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції за допомогою сервісу відеоконференцзв`язку ЄСІТС за участю захисника, у зв`язку з чим, клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.336,371 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про здійснення дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції для розгляду кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001125 від 12.12.2022 року щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 25.10.2024 року.

Суддя ОСОБА_1