УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання начальника відділу СУ ГУНП в Рівненській області підполковника поліції ОСОБА_7 , яке погоджене заступником начальника відділу Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий, у рамках кримінального провадження №0000048 від 15.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, звернувся в суд із вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , 13 вересня 2024 року, в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, переслідуючи корисливі мотив і мету направлені на отримання грошової винагороди, достовірно знаючи про тимчасові обмеження щодо виїзду військовозобов`язаних чоловіків з території України, організували незаконне переправлення через державний кордон України громадянин України призовного віку ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які мали намір незаконно перетнути державний кордон України поза пунктами пропуску, у воєнний час за грошову винагороду, не зважаючи на діючі обмеження воєнного стану.

Так, 13 вересня 2024 року, о 6 год. 0 хв., ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , перебуваючи в м. Сарни Сарненського району Рівненської області, надав пораду ОСОБА_11 щодо незаконного перетину кордону України та роз`яснив, що він, разом із ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , можуть безперешкодно перетнути державний кордон України у воєнний стан, в напрямку республіки білорусь, заплативши йому за дану послугу 600 доларів США та 9000 доларів США для ОСОБА_9 та ОСОБА_5 . При цьому, дії ОСОБА_10 полягали у наданні послуг перевезення з м. Сарни Рівненської області до с. Великі Озера Сарненського району Рівненської області, та усунення перешкод шляхом об`їзду контрольно-пропускних пунктів, які розташовані в напрямку державного кордону України з республікою білорусь.

У подальшому, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , керуючи транспортним засобом марки Audi A4 з номерним знаком іноземної реєстрації НОМЕР_1 , о 7 год. 30 хв. 13.09.2024, доставив ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в с. Великі Озера Сарненського району Рівненської області, роз`яснивши для них порядок дій перед та після незаконного переправлення через державний кордон та усунув перешкоди, шляхом об`їзду контрольно-пропускних пунктів, які розташовані на дорогах в напрямку державного кордону України з республікою білорусь, а також отримав за вказані дії 600 доларів США від ОСОБА_11 .

Після цього, троє невстановлених осіб, о 7 год. 30 хв. 13.09.2024, з допомогою трьох мотоциклів, доставили ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з с. Великі Озера Сарненського району Рівненської області до с. Переходичі Сарненського району Рівненської області.

У подальшому, 13 вересня 2024 року, о 8 год. 0 хв., ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 , та з відома ОСОБА_10 , перебуваючи в с. Переходичі Сарненського району Рівненської області, надали пораду ОСОБА_11 щодо незаконного перетину кордону України та роз`яснили, що він, разом із ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , можуть безперешкодно перетнути державний кордон України у воєнний стан, в напрямку республіки білорусь, заплативши за дану послугу 9000 доларів США.

Крім того, в ході інструктажу, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 довели до ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 порядок дій перед та після незаконного переправлення через державний кордон.

У подальшому, 13.09.2024, здійснюючи реалізацію злочинного умислу, направленого на організацію незаконного перетину державного кордону України, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , організували перевезення ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на транспортному засобі марки Audi з номерним знаком іноземної реєстрації НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , з с. Переходичі до с. Дроздинь Сарненського району Рівненської області. При цьому, ОСОБА_5 , проїжджаючи повз с. Старе Село Сарненського району Рівненської області пересів на мотоцикл та супроводжував автомобіль марки Audi з номерним знаком іноземної реєстрації НОМЕР_2 у якому рухались ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , під керуванням ОСОБА_9 .

Далі, 13.09.2024, приблизно о 09 годині 00 хвилин, прибувши на автомобілі марки Audi з номерним знаком іноземної реєстрації НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_9 до лісової місцевості на відстані близько 900 м від лінії державного кордону України з республікою білорусь, неподалік АДРЕСА_1 , ОСОБА_11 , у присутності ОСОБА_5 , передав ОСОБА_9 гроші в сумі 9000 доларів США за послугу з організації незаконного перетину державного кордону України.

13.09.2024 ОСОБА_5 , затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, в ході яких зафіксовано розмови з іншими учасниками групи щодо незаконного переправлення осіб призовного віку через державний кордон України, обговорення порядку оформлення вищевказаних осіб як водії транспортних засобів, суми грошових коштів, які необхідно буде сплачувати за надані послуги, інструктування вказаних осіб щодо правил поведінки та порядку спілкування під час перетину пунктів пропуску, та подальшого виїзду за межі України, тощо.

-протоколами проведених обшуків та огляду місця події, в ході яких вилучені речові докази, а саме, 9000 доларів США в ОСОБА_9 , 1000 доларів США в ОСОБА_10 , а також 2 автомобілі та мотоцикл, якими здійснювалось перевезення так званих «ухилянтів» до державного кордону України з республікою білорусь,

-іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п.п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати та спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не зможе забезпечити своєчасного проведення основних слідчих дій та контролю за місцем перебування підозрюваного, а тому є підстави вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, зазначеним в п. п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і не зможуть гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Покликаючись на вищевикладене, слідчий вказує про неможливість запобігання вищевказаним ризикам інакше ніж шляхом застосування стосовно ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави - 160 розмірів прожиткових мінімуми для працездатних осіб.

В судовому засіданні прокурор та слідчий повністю підтримали клопотання щодо застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили його задоволити з підстав викладених у ньому.

Підозрюваний та його захисник просили застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі цілодобовий домашній арешт, покликаючись на необґрунтованість підозри та відсутність заявлених ризиків. Окрім того зазначили, що підозрюваний тісно співпрацює із органом досудового розслідування, повністю визнає свою вину у вчиненому, його роль у вчиненні вказаного правопорушення була вперше та не значною, повністю визнає свою вину та щиро розкаюється у скоєному.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

В судовому засіданні встановлено, що СУ ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000048 від 15.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

За вищевказаних обставин, у рамках даного кримінального провадження, 13.09.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Так, відповідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При обранні виду запобіжного заходу суди враховують вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадків за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного увязнення.

Натомість, протягом розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою прокурором та слідчим не було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Так, суд приходить до переконання, що є всі підстави для застосування, у відповідності до ч. 4 ст.194 КПК України, більш м`якого запобіжного заходу, чим тримання під вартою.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

П.29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 року справа «Хайреддінов проти України», береться до уваги, що «ризик втечі або уникнення правосуддя» зменшується з часом, адже включення строку запобіжного ув`язнення до строку покарання, якого мав підстави боятися заявник, трохи пом`якшує цей страх і зменшує його наміри втекти (7). При обґрунтуванні цієї підстави необхідне дослідження характеристики особистості, утримуваної під вартою. При цьому на користь звільнення свідчать: відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, роботи, усталений спосіб життя, наявність утриманців, відсутність спроб ухилитися від правосуддя (21, с.98). Справа ЄСПЧ «Пунцельт проти Чехії».

Твердження слідчого та прокурора про існування ризиків, визначених у п. п. 1, 2, 4, 5 ст. 177 КПК України жодними обґрунтованими та належними доказами не підтверджено.

Таким чином, характеризуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , який має постійне місце проживання, де проживає разом із сім`єю та має на своєму утримання двох малолітніх доньок, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки, повністю визнаю свою вину та щиро розкаюється, співпрацює з органом досудового розслідування, а тому на даний час немає підстав стверджувати, про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України на запобігання, яким спрямоване застосування запобіжного заходу тримання під вартою. Також підозрюваний має намір допомогти ЗСУ шляхом перерахування коштів.

Згідно з положенням Конвенції про захист прав людини, а також загальної спрямованості реформи кримінального судочинства на гуманізацію й підвищення гарантій захисту прав особи, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, слідчий суддя приходить до переконання про обрання підозрюваному ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Суд приходить до переконання, що саме цей вид запобіжного заходу забезпечить покладені на нього обов"язки і мету досягнення саме такого запобіжного заходу.

Саме така вказана правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 по справі "Харченко проти України", де вказано, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу обов"язково має бути розглянута можливість застосування інших ( альтернативних) запобіжних заходів.

Крім того, суд приходить до переконання про розумність підозри і вважає, що "розумність підозри, на якій грунтується арешт, складає суттєву частину гарантій від безпідставного арешту й затримання, закріпленої у статті 5 параграфу 1 (с) Конвенції. Відповідно до практики Європейського суду "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 параграфу 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа можливо, вчинила злочин". "Для розумної підозри у значенні статті 5 параграфу 1 (с) потрібно, щоб можна було розумно вважати, що зазначені обставини охоплюються однією із статей Кримінального Кодексу які визначають злочинну поведінку".

Враховуючи, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, слід взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 , п. 32, Series A, №182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 ).

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обовязку, встановленого законом.

За таких умов, з точки зору достатності та взаємозв`язку обставин справи слід зазначити, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, його стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, слідчий суддя вважає, що у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, щодо підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 193-194, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

-не відлучатися із місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-здати на зберігання до СУ ГУНП в Рівненській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України в в`їзду в Україну.

Встановити строк дії ухвали та термін дії обов`язків, покладених судом до 11.11.2024.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання до СУ ГУНП в Рівненській області.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1