Провадження № 1-кс/686/6233/24
25 липня 2024 року м. Хмельницький
ВСТАНОВИВ:
1. Копія медичної довідки на ім`я ОСОБА_7 на 1 арк.;
2. Копія паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_7 на 1 арк.;
3. Копія водійського посвідчення на ім`я ОСОБА_7 на 1 арк.;
4. Копія свідоцтва НДЦ № 296677 на 1 арк.;
5. Копія свідоцтва НДЦ № 295664 на 1 арк.;
6. Копія ІПН громадянина ОСОБА_7 на 1 арк.;
7. Копія довідки громадянину ОСОБА_7 на 1 арк.;
8. Паспорт СРСР на ім`я ОСОБА_8 ;
9. Паспорт СРСР на ім`я ОСОБА_9 ;
10. Паспорт громадянина України громадянки ОСОБА_10 , № НОМЕР_1 ;
11. Паспорт громадянина України громадянина Камінський Борис, № НОМЕР_2 ;
12. Карта пам`яті марки «Transcend», чорного кольору, ємністю 16 ГБ., які поміщено у сейф пакет № RIC2203926.
13. Грошові кошти в сумі 700 доларів США, купюрами номіналом по 100 доларів США із № LI 25287335A; LI 25287338A; PD 72972779C; LB 71516311R; LL 30780114E; MY 63971414A; HB 85966559Q.
14. Грошові кошти в сумі 350 швейцарських франків, купюрами номіналом по 100 франків № 17P3071973, 17F1527375, номіналом по 50 франків: № 15E7477274; 15F3001480; 15Q2493375.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженець с. Нігин, Кам`янець-Подільського району Хмельницької обл., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , спільно з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ур. м. Хмельницький, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає в АДРЕСА_3 , організували схему ухилення від мобілізації шляхом виготовлення документів про призначення групи інвалідності з подальшим безперешкодним перетином державного кордону України.
Так, за грошову винагороду ОСОБА_11 діючи за вказівкою ОСОБА_6 організує виготовлення відповідного пакету медичних документів, залучаючи при цьому знайомих лікарів до підробки медичних документів.
16.07.2024 в період часу з 19 год 07 хв до 20 год 55 хв на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено зазначені речі та грошові кошти.
Прокурор просить накласти арешт на зазначене майно з метою забезпечення збереження їх як речових доказів та на грошові кошти з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання, просить його задовольнити.
Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання. Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши клопотання та долучені до нього копії документів із кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про те, що воно підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.
Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
На підставі п.3, ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
У силу ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
За положеннями частини другої статті 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) , розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З цією метою ОСОБА_6 підшуковував військовозобов`язаних, які виявляли бажання перетнути державний кордон України, проте не мали жодних законних підстав на перетин кордону. Підшукавши відповідну особу він отримував копії особистих документів таких осіб та передавав їх ОСОБА_11 , яка в свою чергу, як самостійно так із залученням невстановлених на даний час лікарів, шляхом виготовлення фіктивних медичних документів та внесення недостовірної інформації до автоматизованих інформаційних систем МОЗ України готували пакет медичних документів, для подальшого виключення військовозобов`язаних з військового обліку з метою безперешкодного перетину державного кордону України. В свою чергу ОСОБА_6 продовжуючи виконання раніше наміченого плану отримував пакет фіктивних медичних документів та сприяв військовозобов`язаному у виключенні з військово обліку за станом здоров`я з метою подальшого безперешкодного перетину через державний кордон України.
Так, в березні 2024 року ОСОБА_6 знаючи, що ОСОБА_12 , має намір виїхати закордон, при особистій зустрічі запропонував останньому підготувати пакет фіктивних медичних документів на підставі яких в подальшому зняти ОСОБА_12 з військового обліку для безперешкодного перетину через державний кордон України. При цьому ОСОБА_6 повідомив про те, що може організувати незаконне переправлення через державний кордон України та висунув вимогу ОСОБА_13 про передачу йому 8000 доларів США.
Надалі, 03.04.2024 ОСОБА_6 разом з ОСОБА_11 перебуваючи на території Хмельницької обласної лікарні за адресою: АДРЕСА_4 , під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту при зустрічі отримали від ОСОБА_12 грошові кошти в сумі 5000 грн. за видалення з бази даних відомостей про перебування ОСОБА_12 в розшуку, як особи що ухиляється від призову на військову службу.
В подальшому, 15.04.2024 ОСОБА_12 , перебуваючи на території Хмельницької обласної лікарні за адресою: м. Хмельницький, вул. Пілотська, 1, що в м. Хмельницькому передав ОСОБА_11 , яка діяла за попередньою змовою з ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 5000 грн. за укладення декларації із підконтрольним сімейним лікарем та 1100 доларів США для виготовлення пакету фіктивних медичних документів для подальшої передачі з направленням хворого до медико-соціальної експертної комісії
Також, 23.04.2024 ОСОБА_12 , перебуваючи неподалік військового госпіталю, що по АДРЕСА_5 передав ОСОБА_11 , яка діяла за попередньою змовою з ОСОБА_6 грошові кошти в сумі гроші в сумі 900 доларів США для подальшого виготовлення пакету фіктивних медичних документів з метою подальшої передачі їх медико-соціальної експертної комісії з направленням хворого на комісію для встановлення групи інвалідності та як наслідок подальшого безперешкодного перетину державного кордону.
10.07.2024, перебуваючи на території Хмельницької обласної лікарні за адресою: м. Хмельницький, вул. Пілотська, 1, ОСОБА_6 та ОСОБА_11 висунули ОСОБА_13 вимогу про передачу їм додатково 12 000 доларів США з метою забезпечення позитивного рішення засіданням МСЕК щодо встановлення групи інвалідності з подальшим виключенням з військового обліку.
Так, 16.07.2024 року ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_11 під час проведення контролю за вчиненням злочину у вигляді спеціального слідчого експерименту, перебуваючи на території Хмельницької обласної лікарні за адресою: м. Хмельницький, вул. Пілотська, 1 отримали від ОСОБА_13 частину обумовленої суми в розмірі 6000 доларів США, досягнувши раніше поставленої мети, після чого вчинення злочину було припинено працівниками правоохоронних органів.
Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Вилучене майно відповідає тому, дозвіл на відшукання якого наданий в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку.
Зокрема,вилучені копії документів та флеш-карта мають значення для кримінального провадження та потребують дослідження для встановлення відомостей, необхідних для доказування оформлення медичних документів особам для організації їх безперешкодного виїзду за кордон.
Оцінюючи правову підставу арешту на грошові кошти, вилучені у житлі ОСОБА_6 , які не ідентифіковані органом досудового розслідування як неправомірна вигода, слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, санкція якого передбачає безальтернативне додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.
Слідчий суддя зауважує, що повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів корисливого мотиву ОСОБА_6 та доведеності поза розумним сумнівом його вини у вчиненні кримінального правопорушення.
Зважаючи у сукупності на встановлені у кримінальному провадженні обставини, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість правової підстави арешту , яку прокурор зазначив у клопотанні з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
А тому клопотання про арешт майна відповідає вимогам встановленим ст.170, 171 КПК України.
Матеріали провадження свідчать, що на цій стадії кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
У силу ч.4 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Як вбачається із прохальної частини клопотання, слідчий просить накласти арешт на зазначене майно із застосуванням заборон відчуження користування та розпорядження.
Менш обтяжливий спосіб арешту майна ніж застосування заборон відчуження користування та розпорядження, на думку слідчого судді, призведе до неможливості збереження грошових коштів та речей у разі їх повернення особі, у якої вони вилучені.
Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.
Водночас паспорт СРСР на ім`я ОСОБА_8 ; паспорт СРСР на ім`я ОСОБА_9 ; паспорт громадянина України громадянки ОСОБА_10 , № НОМЕР_1 ; паспорт громадянина України громадянина ОСОБА_14 , № НОМЕР_2 мають бути повернуті власнику, оскільки у даному випадку втручання у їх права шляхом позбавлення їх документів, які посвідчують їхні особи будуть невиправданими.
Крім цього, відомості із цих документів для досягнення мети кримінального провадження можуть бути використані шляхом виготовлення копій документів. Можлива необхідність допитів осіб, особи яких посвідчують ці документи, не свідчить про наявність підстав для арешту вказаних документів.
А тому клопотання підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити частково.
Копію медичної довідки на ім`я ОСОБА_7 на 1 арк.;
Копію паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_7 на 1 арк.;
Копію водійського посвідчення на ім`я ОСОБА_7 на 1 арк.;
Копію свідоцтва НОМЕР_3 на 1 арк.;
Копію свідоцтва НОМЕР_4 на 1 арк.;
Копію ІПН громадянина ОСОБА_7 на 1 арк.;
- Копію довідки громадянину ОСОБА_7 на 1 арк.;
Карту пам`яті марки «Transcend», чорного кольору, ємністю 16 ГБ., які поміщено у сейф пакет № RIC2203926.
- грошові кошти в сумі 700 доларів США, купюрами номіналом по 100 доларів США із № LI 25287335A; LI 25287338A; PD 72972779C; LB 71516311R; LL 30780114E; MY 63971414A; HB 85966559Q.
- грошові кошти в сумі 350 швейцарських франків, купюрами номіналом по 100 франків № 17P3071973, 17F1527375, номіналом по 50 франків: № 15E7477274; 15F3001480; 15Q2493375.
У частині арешту на паспорт СРСР на ім`я ОСОБА_8 ; паспорт СРСР на ім`я ОСОБА_9 ; паспорт громадянина України громадянки ОСОБА_10 , № НОМЕР_1 ; паспорт громадянина України громадянина Камінський Борис, № НОМЕР_2 , відмовити.
Виконання ухвали покласти на слідчого СВ ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 .
Ухвала про арешт виконується негайно.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя