УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/92/24

Провадження № 1-в/486/46/2024

15 листопада 2024 року м. Південноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання провідного інспектора Вознесенського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 відносно засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Костянтинівка, Арбузинського району Миколаївської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з професійно-технічною освітою, особою з інвалідністю ІІІ групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 13 листопада 2023 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 185 КК України, за ч. 1 ст. 70 КК України остаточно до 3 років 6 місяців позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки,

засудженого вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 05 квітня 2024 року, про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» у частині вирішення питання про звільнення від призначення покарання за діяння, караність якого усунена законом,

учасники справи: прокурор ОСОБА_5 ,

представник органу пробації ОСОБА_6 ,

засуджений ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

11 вересня 2024 року на адресу суду надійшло подання провідного інспектора Вознесенського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» у частині вирішення питання про звільнення від призначення покарання за діяння, караність якого усунена законом відносно засудженого ОСОБА_4 .

В поданні вказує, що з 09 травня 2024 року ОСОБА_4 перебуває на обліку Вознесенського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року. Вказаним Законом внесені зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення та викладено в новій редакції.

Вироком встановлено, що 26 жовтня 2023 року приблизно о 11:47 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину «Секонд Маркет», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , взяв зі столу каси магніт для зняття бірок /кліпс/ датчиків з одягу, вартістю 350 грн, покинув магазин, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні представник органу пробації підтримала подання.

Засуджений не заперечує проти задоволення подання.

Прокурор не заперечував проти задоволення подання, додав, що вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13 листопада 2023 року ОСОБА_4 був засуджений за ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 185 КК України, за ч. 1 ст. 70 КК України остаточно до 3 років 6 місяців позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки. Вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 05 квітня 2024 року враховано попередній вирок. Сума збитків за вироком суду від 13 листопада 2023 року становить 1001,66 грн, а за вироком суду від 05 квітня 2024 року 350 грн. З урахуванням змін до КУпАП, сума збитків менша 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 2021 та 2023 роки. Оскільки попередній вирок враховано останнім вироком, необхідно враховувати суму збитків по двом вирокам. Просить звільнити ОСОБА_4 від покарань, призначених вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 05 квітня 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України 5 років позбавлення волі та вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13 листопада 2023 року за ч. 3 ст. 185 КК України 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 1 ст. 357 КК України до 1 року обмеження волі та звільненим від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки на підставі ст. 75 КК України. Тому вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Суд, вислухавши представника органу пробації, думку прокурора та засудженого, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13 листопада 2023 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України за те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_4 09 червня 2021 року близько 23:00 год., діючи повторно та за попередньою змовою групою осіб, маючи заздалегідь виниклий спільний злочинний намір, спрямований на досягнення спільного злочинного результату таємного викрадення чужого майна вирішили проникнути до квартири ОСОБА_8 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 . З метою реалізації свого злочинного умислу, переслідуючи корисливу мету та ціль незаконного збагачення, діючи повторно, умисно та за попередньою змовою з корисливих мотивів, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 проникли до вищевказаної квартири ОСОБА_8 , де ОСОБА_7 , діючи відповідно до заздалегідь розподілених між собою злочинних ролей, забезпечуючи безпеку та не помітність дій ОСОБА_4 , почав відволікати потерпілого ОСОБА_8 , а ОСОБА_4 скориставшись відсутністю сторонніх осіб та контролю за його діями з боку потерпілого, усвідомлюючи таємний характер своїх дій, таємно викрав належне ОСОБА_8 , майно, а саме: мобільний телефон марки «SAMSUNG» моделі «Е1310М» вартістю 250 грн., пульсоксиметр марки «Oximeter» моделі «YM101» вартістю 296,66 грн., та наручний годинник марки «Casio» моделі «МТР-1314Р» вартістю 455 грн., після чого ОСОБА_7 разом із ОСОБА_4 , виконавши всі дії, необхідні для досягнення злочинного наміру, з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим зникли, розпорядившись викраденим на свій власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1001,66 грн.

Також, ОСОБА_4 10 квітня 2023 року приблизно о 16:25 год., знаходячись неподалік відділення АТ «Державний ощадний банк України», що розташоване за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, м. Южноукраїнськ, вул. Європейська 17-А, помітив біля банкомату банківську картку АТ «Державний ощадний банк України» № НОМЕР_1 , яку з власної необережності втратив ОСОБА_9 та яку ОСОБА_4 вирішив викрасти з корисливих спонукань, з метою подальшого викрадення грошових коштів із вказаної банківської карти. Реалізуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи протиправність та караність своїх дій, з метою власного матеріального збагачення, ОСОБА_4 діючи з корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу, 10.04.2023 року приблизно о 16:25 год., знаходячись неподалік відділення АТ «Державний ощадний банк України», що розташоване за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, м. Южноукраїнськ, вул. Європейська 17-а, викрав офіційний документ - банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , відкриту на ім?я ОСОБА_9 , не вживши заходів, направлених на повернення чужого майна власнику, маючи при цьому реальну можливість розпоряджатись викраденим.

ОСОБА_4 призначено покарання: за ч. 3 ст. 185 КК України 3 роки 6 місяців позбавлення волі; за ч.1 ст. 357 КК України 1 рік обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Згідно ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки. Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покладено на засудженого наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Також ОСОБА_4 засуджений вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 05 квітня 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України за те, що 26 жовтня 2023 року приблизно о 11:47 год., перебуваючи в приміщенні магазину «Секонд Маркет», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , переслідуючи корисливу мету та ціль незаконного збагачення, діючи умисно, повторно та таємно від сторонніх осіб, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , переконавшись, що його протиправні дії непомітні для сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, взяв зі столу каси магніт для зняття бірок /кліпс/ датчиків з одягу вартістю 350 гривень, який належить ФОП ОСОБА_10 , та утримуючи його при собі, місце покинув магазин, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ФОП ОСОБА_10 майнову шкоду на суму 350 гривень.

ОСОБА_4 призначено покарання за ч. 4 ст. 185 КК України - 5 років позбавлення волі. Відповідно до ч.4 ст.70 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13 листопада 2023 року, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання - 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення. На підставі п. 1, п. 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

З 09 травня року ОСОБА_4 перебуває на обліку Вознесенського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно з ч. 1 п. 13 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання в тому числі: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст. 74 Кримінального кодексу України (усунення караності діяння, за яке особа засуджена; призначення особі покарання, що перевищує санкцію нового закону знижується до максимальної межі покарання, встановленою санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 цього Кодексу).

В силу п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) по вирішенню питання, пов`язаного із виконанням вироку суду, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», за яким кримінальна відповідальність настає за крадіжку, якщо вартість викраденого становить вище 2 неоподаткованих мінімумів (в 2021 році, на момент вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень вище 2270 грн та в 2023 році вище 2684 грн).

Відповідно до вказаного Закону, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В силу ч. 6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу ІV цьогоКодексу для відповідного року.

Відповідно до п. п. 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Отже, після набрання чинності зазначеного Закону України, дрібним викраденням чужого майна вважається, зокрема, крадіжка, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно зі ст. 58 Конституції України та ч. 1 ст. 5 КК України закон, який скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином пом`якшує становище особи має зворотну дію у часі.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату вчинення відповідного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Виходячи з викладеного, суд вважає необхідним застосувати у справі зворотну дію у часі Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу Україниза принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні встановлено, що на час вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян становило 2684 грн. В той час як вартість майна за крадіжку 26 жовтня 2023 року склала 350 грн, що виключає кримінальну відповідальність за вказане діяння.

При цьому, суд враховує, що при ухваленні вироку Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 05 квітня 2024 року було призначено покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13 листопада 2023 року, тому необхідно враховувати суму збитків по двом вирокам.

На час вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян становило 2270 грн. В той час як вартість майна за крадіжку 09 червня 2021 року склала 1001,66 грн, що виключає кримінальну відповідальність за вказане діяння.

За таких обставин, враховуючи часткову декриміналізацію, введену Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», на підставі ст. 5 та ч. 2 ст. 74 КК України, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 05 квітня 2024 року, а також за вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13 листопада 2023 року, в частині епізоду вчинення ним 09 червня 2021 року таємного викрадення чужого майна (крадіжка) на суму 1001,66 гривень, тобто за ч. 3 ст. 185 КК України.

Разом з тим, суд зазначає, що часткове звільнення засудженого від покарання у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння не впливає на остаточне покарання, призначене йому зазначеним вироком та на даний час ОСОБА_4 продовжує вважатись засудженим вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13 листопада 2023 року ч. 1 ст. 357 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільненим від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину. Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покладено на засудженого наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Керуючись ст. 74 КК України, 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити подання.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного йому вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 05 квітня 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України на підставі ч.2 ст.74 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного йому вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13 листопада 2023 року за ч. 3 ст. 185 КК України на підставі ч.2 ст.74 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Засудженого ОСОБА_4 вважати засудженим вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13 листопада 2023 року за ч. 1 ст. 357 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину. Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покладено на засудженого наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На ухвалу може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1