Справа № 190/1661/24
Провадження №1-в/190/207/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

представника ДУ ПВК 122 ОСОБА_4

засудженого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду м.П`ятихатки з Державною установою «П`ятихатська виправна колонія (№122)» справу за клопотанням засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Берестовець Костопільського району Рівненської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий, в останнє:

15.02.2019 року Димитровським міським судом Донецької області за ст.ст.185 ч.3, 71 ч.1,2, 72 КК України до 4 років позбавлення волі.

про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України,

встановив:

До П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, пославшись на те, що засуджений своє виправлення не довів, а тому у задоволенні клопотання просив відмовити.

Представник ДУ «П`ятихатська виправна колонія (№122)» підтримав клопотання засудженого, вважає що ОСОБА_5 довів своє виправлення і може бути представлений до умовно-дострокового звільнення.

Засуджений в судовому засіданні підтримав своє клопотання та просив його задовольнити.

Суд, вислухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали, які характеризують особу засудженого, вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_5 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зі змісту частини другої статті 50 КК України слідує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.

Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь час відбування покарання, а також досягнення цілей покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Димитровського міського суду Донецької області від 15.02.2019 року за ч.3 ст.185 КК України; остаточне покарання призначено на підставі ст.ст.71 ч.1,2, ст.72 КК України у вигляді 4-х років позбавленні волі.

Початок строку відбування покарання 09.11.2021 року, кінець строку відбування покарання 04.12.2025 року.

Засуджений ОСОБА_5 з 05.06.2021 року по 08.07.2021 року перебуває в місцях позбавлення волі в ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№6)».

З 08.07.2021 року по 11.01.2022 року відбував покарання у ДУ «Софіївська виправна колонія (№55)».

З 11.01.2022 року по 17.05.2022 року відбував покарання у ДУ «Оріхівська виправна колонія (№88)».

З 17.05.2022 року по 19.07.2022 року перебував у лікувальному закладі при ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».

З 19.07.2022 року по 02.08.2022 року відбував покарання на дільниці карантину та розподілу ДУ «П`ятихатська виправна колонія (№122)».

З 02.08.2022 року і по теперішній час засуджений ОСОБА_5 перебуває на дільниці ресоціалізації ДУ «П`ятихатська виправна колонія (№122)». В установі не працевлаштований, але активно залучається до робіт з благоустрою. До таких робіт відноситься добре, не потребує контролю з боку адміністрації установи. За час відбуття покарання має 3 (три) заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці та 3(три) стягнення: у вигляді 5 діб ДІЗО, догани та суворої догани, які погашені у встановленому законом порядку. На даний час дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання, з адміністрацією установи тактовний та ввічливий.

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_5 , який зроблено комісією ДУ "П`ятихатська виправна колонія №122", - засуджений довів своє виправлення та має бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Зважаючи на ті обставини, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання має 3 (три) заохочення та отримав 3 (три) стягнення, які хоча і погашені у встановленому законом порядку, але характеризують особу засудженого в цілому, свідчать про те, що поведінка засудженого протягом строку відбуття покарання не була сумлінною.

Суд, оцінюючи у сукупності всі дані, які слугують чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, вважає, що процес виправлення ОСОБА_5 не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у вигляді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в інших умовах, без ізоляції від суспільства.

Сам по собі факт дотримання засудженим порядку і режиму утримання під час перебування в колонії, є його обов`язком, і не може достатньо переконливо свідчити про те, що засуджений довів своє виправлення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що для досягнення цілей покарання умовно-дострокове звільнення в даному випадку є передчасним.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України суд ,-

ухвалив:

Відмовити в задоволені клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1