Справа № 404/8684/24
Номер провадження 1-кс/404/3322/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в місті Кропивницькому клопотання слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_5 , про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню 0000144, стосовно підозрюваного:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Архангельське Бериславського району Херсонської області, українця, громадянина України, проходив військову службу за призовом під час мобілізації, зареєстрованого по АДРЕСА_1 та проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Високопільського районного суду Херсонської області від 14.05.2004 за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, з випробуванням строком на 3 роки,

підозрюваного за ч.5 ст. 407 України

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням із прокурором звернувся до слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда з клопотанням про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_6 , якому 19.09.2024 року вручено повідомлення про підозру, в тому що він проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Всупереч ст. 2, 11, 16, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.п. 1-3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», починаючи з 25.12.2023 року, умисно без поважних причин залишив місце розташування на той час військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 , тобто ухилявся від проходження військової служби, що не було пов`язано з виконанням його обов`язків з військової служби.

Прокурор клопотання підтримав, просить його задовольнити, оскільки підозрюваний за місцем свого постійного проживання відсутній, на телефонні дзвінки слідчого не відповідає, теперішнє місце знаходження підозрюваного не відоме.

Санкція ч. 5 ст. 407 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі.

За правилами ст. 12 КК України, злочин передбачений ч.5 статті 407 КК України є тяжким.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 407 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Таким чином ОСОБА_6 належить до суб`єктів злочину, до яких може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, отже клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в даному випадку є співмірним заходом забезпечення.

Крім того, згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Прокурор довів, що підозрюваний перешкоджає проведенню досудового розслідування, повторно не з`явився на виклики до слідчого/прокурора. До військової частини не повернувся. Висловлені твердження доводяться наступними доказами:

Зібраними матеріалами службового розслідування.

Допитані в якості свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повідомили, що знають ОСОБА_6 , разом з ним проходили військову службу. Підозрюваний не з`явився до військової частини, причини його відсутності невідомі.

У свою чергу підозрюваний не звернувся до суду про скасування наказу командира військової частини, на підставі якого ОСОБА_6 припинили нараховувати грошове забезпечення, через самовільне залишення військової частини, отже своїми фактичними діями підозрюваний погодився з наявним у нього правовим статусом особи, яка своєчасно не з`явилась у військову частину для проходження військової служби.

Зміст витягу з Державного реєстру актів цивільного стану не містить актового запису про смерть підозрюваного, тому останній може бути суб`єктом злочину і до нього може бути застосований захід забезпечення кримінального провадження.

Результати інформаційної довідки (ІЦ) та інформаційно-аналітичної пошукової системи (АРМОР) вказують, що підозрюваний не утримується під вартою, стосовно нього не виконується реальне покарання у виді позбавлення чи обмеження волі.

Відповіді з медичних закладів свідчать, що у теперішній час підозрюваний не проходить лікування.

Оголошений розшук не став результативним.

Застосування менш впливового забезпечення, як то привід, у цьому випадку буде неефективним.

За місцем реєстрації та місцем фактичного проживання не з`являється, тобто намагається уникнути військової служби і кримінальної відповідальності. За наслідками такої процесуальної поведінки, прокурор військової прокуратури обґрунтовано вважає про наявність ознак переховування підозрюваного та прийняв пропорційне рішення про оголошення підозрюваного у державний розшук.

Повідомлення про підозру ОСОБА_6 , та повістки про його виклик на 26.09.2024, 27.09.2024, 28.09.2024 у зв`язку із неможливістю вручення, здійснено у спосіб для вручення повідомлень, із дотримання вимог ст. 278 та Глави 6 та 11 КПК України.

Постановою слідчого від 21.09.2024 року підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в розшук, оскільки встановлено, що останній переховується від органу досудового розслідування.

Сукупність долучених до клопотання доказів, про невчасне з`явлення на службу військовослужбовця, повідомлення про підозру, у поєднанні з поведінкою підозрюваного, вказують про достатню сукупність доказів для існування обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_6 за ч.5 ст. 407 КК України та його безпідставних систематичних неявок до слідчого для проведення слідчих дій.

На виконання вимог п. 2 ч. 4 ст. 189 КПК України, ініціатор клопотання належним чином обґрунтував та долучив до матеріалів клопотання об`єктивні, достатні, допустимі докази тривалих у часі дій підозрюваного, які в сукупності свідчать про його умисне ігнорування виклику до слідчого, у тому числі для вирішення запобіжного заходу, про що свідчать долучені до матеріалів клопотання копії викликів та повісток про виклик до слідчого, направлені ОСОБА_6 за місцем його проживання через ГПК «Укрпошта» та за місцем проходження військової служби.

Всупереч наполегливих викликів представниками сторони обвинувачення, підозрюваний ОСОБА_6 , жодного разу не з`явився. Внаслідок такої протиправної бездіяльність підозрюваного неможливо досягнути легітимної мети в цьому кримінальному провадженні та виключається можливість прийняти процесуальні рішення у справі.

За таких умов, співмірна вимога прокурора про застосування затримання до підозрюваного для участі в розгляді клопотання про тримання під вартою. Інші, менш впливові заходи забезпечення будуть неефективними.

Процесуальну можливість розгляду заявленого клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та ухвалення остаточного законного рішення в цьому кримінальному провадженні можна забезпечити виключно за умов обов`язкової участі підозрюваного/обвинуваченого, як то вимагають ч. 1 ст. 193 КПК України та ч. 2 ст. 314 КПК України.

Інші, види заходів забезпечення, як то: направлення виклику/повідомлення, застосування штрафу і приводу, в даному конкретному випадку не будуть мати результату.

Зважаючи на особу підозрюваного, соціальні зв`язки та його процесуальну поведінку, з метою повного і всебічного розгляду кримінального провадження, забезпечення завдань досудового розслідування (ст.ст. 2 та 135 КПК України), захисту суспільних відносин, дотримання прав учасників досудового розслідування та розумних строків по означеному кримінальному провадженню, вважаю що слідчий обґрунтовано звернувся з клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, оскільки інші, менш впливові заходи забезпечення кримінального провадження не будуть мати дієвих результатів.

З огляду на перераховані обставини, керуючись ст.ст. 187-190, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Дати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання Кіровським районним судом міста Кіровограда про можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Після затримання підозрюваний ОСОБА_6 , не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання, він повинен бути звільнений або доставлений до слідчого судді, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу (ч. 1 ст. 191 КПК України).

Ця ухвала втрачає законну силу після шести місяців із дати її постановлення, тобто 03 квітня 2025 року.

Ініціатори клопотання:

слідчий Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_4 (вул. Глінки, 2 м.Кропивницький)

прокурор Кропивницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 ).

Ухвала слідчого судді про дозвіл на затримання підозрюваного не оскаржується в апеляційному порядку (ч. 5 ст. 190 КПК України).

Слідчий суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1