Справа № 524/8720/24
Провадження №1-в/524/207/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2024 Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника Кременчуцької виховної колонії - ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Кременчуці клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування цілодобового домашнього арешту у строк відбування покарання,

ВСТАНОВИВ:

До Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області, надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про зарахування цілодобового домашнього арешту у строк відбування покарання.

Засуджений у судовому засіданні підтримав заявлене ним клопотання, просив суд його задовольнити .

Представник Кременчуцької виховної колонії та прокурор у судовому засіданні підтримали клопотання засудженого.

Суд, вислухавши засудженого , представника Кременчуцької виховної колонії та прокурора, дослідивши матеріали особової справи доходить наступних висновків .

Відповідно ст.. 539 ч.1 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 7-1, 13-1, 13-4, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

У статті 537 ч.1 п.14 КПК України зазначено , що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Судом встановлено, що в Арбузинського районного суду Миколаївської області від 07.12.2020 року ОСОБА_5 засуджено за ч.4 ст.152 КК України до 5 років позбавлення волі. Чим же вироком ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначено , що строк відбування покарання слід обчислювати з 07.12.2020 року.

З матеріалів особової справи засудженого постає, що ухвалою слідчого судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 03 березня 2020 року до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який ухвалою слідчого судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 27 квітня 2020 року продовжено до 29 травня 2020 року включно.

28.03.2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» 23 серпня 2023 року № 3342-IX, яким, окрім іншого, статтю 72 доповнено частиною 7, згідно якої домашній арешт зараховується судом у строк покарання за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання.

Верховним Судом в постанові від 04.06.2024 (справа № 523/1147522) зазначено, що не будь-який час перебування особи у слідчому ізоляторі чи іншому місці попереднього ув`язнення може бути зараховано відповідно до частини 5 статті 72 КК. Такий строк тримання може бути зараховано лише в межах того самого кримінального провадження, у якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення (також див. постанову Верховного суду від 25.05.2022 у справі № 487/5073/18).

межах того ж самого кримінального провадження, у якому до особи було застосовано такий запобіжний захід.

Враховуючи, що ОСОБА_5 на підставі ухвал слідчих суддів Южноукраїнського міського суду Миколаївської області перебував під цілодобовим домашнім арештом у межах того ж самого кримінального провадження за яким його засуджено вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 07.12.2020 року, суд вважає, що клопотання засудженого слід задовольнити та зарахувати згідно ст. 72 ч.7 КК України у строк покарання, строк перебування під цілодобовим домашнім арештом з 03 березня 2020 року по 29 травня 2020 року включно із співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Керуючись ст. 5, ч. 7 ст. 72 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 про зарахування цілодобового домашнього арешту у строк відбування покарання - задовольнити .

На підставі ч. 7 ст. 72 КК України зарахувати засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк покарання призначеного вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 07.12.2020 року, строк перебування під цілодобовим домашнім арештом з 03 березня 2020 року по 29 травня 2020 року включно із співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду впродовж 7 днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через

Суддя ОСОБА_6