Справа № 446/2628/24
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження за скаргою

13.11.2024 року cлідчий суддя Кам`янка-Бузького районного суду Львівської областіОСОБА_1 ,вивчивши матеріали скарги ОСОБА_2 щодо незаконного утримання особи,-

встановив:

12.11.2024 на розгляд до слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області надійшла скарга ОСОБА_2 в порядку статті 206 КПК України щодо незаконного утримання особи.

В обґрунтування скарги, скаржниця зазначає, що 09.11.2024 ОСОБА_3 був затриманий працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 та доставлений до приміщення територіального центру комплектування. Під час затримання вказаними особами не складались будь які документи, які передбачені чинним законодавством. 10.11.2024 ОСОБА_3 було доставлено до м. Рівне, де він утримувався до 18:00год.. В подальшому 11.11.2024 ОСОБА_3 доставлений до військової частини НОМЕР_1 , яка розташована в АДРЕСА_1 , де останній знаходиться до теперішнього часу без відповідної правової підстави. Враховуючи те, що затримання ОСОБА_3 та його подальше утримання є незаконним та таким, що грубо порушує його права, ОСОБА_2 звертається до слідчого судді та просить зобов`язати командира військової частини негайно звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходиться на території військової частини НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі протоколу автоматичного визначення слідчого судді 12.11.2024 скарга передана слідчому судді ОСОБА_1 ..

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчий суддя відповідно до пункту 18 частини 1 статті 3 КПК України, здійснює судовий контроль за дотриманням прав та свобод осіб у кримінальному провадженні.

При цьому пунктом 10 частини 1 статті 3 КПК України встановлено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями частини 3 статті 26 КПК України визначено, зокрема, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Згідно з ч.1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним із позбавленням особи свободи, і полягає в примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установи тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням вимогам режиму цих установ.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про попереднє ув`язнення» (зі змінами та доповненнями) підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом, рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт або про арешт і передачу, а також постанова прокурора, прийнята у випадках та порядку, передбачених статтею 615 КПК України.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» (зі змінами та доповненнями) установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

Отже, відповідно до ч. 1 ст. 206 КПК України та Закону України «Про попереднє ув`язнення» (зі змінами та доповненнями) слідчий суддя може зобов`язати орган державної влади чи службову особу додержатися прав такої особи, якщо вона тримається під вартою в слідчому ізоляторі Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, чи ізоляторі тимчасового тримання.

Зокрема, як вбачається з матеріалів скарги, ОСОБА_2 звернулась до слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області зі скаргою в порядку ст. 206 КПК України, в якій просить суд зобов`язати негайно звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був незаконно затриманий працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 та в подальшому доставлений до військової частини НОМЕР_1 , де незаконно утримується.

Відповідно до ч. 2 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

З аналізу ст. 206 КПК України можна зробити висновок, що слідчий суддя забезпечує дотримання прав особи, яка тримається під вартою органом державної влади чи службовою особою, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

Глава 18 КПК України, ст. 206 КПК України регламентує відносини під час досудового розслідування, а саме запобіжні заходи, затримання особи.

Однак, зі скарги ОСОБА_2 не вбачається, що правовідносини виходять з норм КПК України, зокрема, ОСОБА_3 не є особою, яка тримається під вартою, в тому числі й у зв`язку з застосованим відносно нього запобіжним заходом, не є затриманим у порядку статті 208 КПК України та не є особою, затриманою не уповноваженою службовою особою у порядку статті 207 КПК України, не утримується правоохоронними органами у зв`язку із розслідуваним ними кримінальним правопорушенням у межах кримінального провадження.

Таким чином, у слідчого судді відсутні повноваження, визначені КПК України для з`ясування підстав позбавлення волі особи у інших випадках, не пов`язаних із досудовим розслідуванням конкретного кримінального провадження та розгляду у порядку ст. 206 КПК України скарги, поданої не в рамках кримінального провадження.

За викладених обставин слідчий суддя доходить до висновку, що вимоги скарги ОСОБА_2 у порядку ст. 206 КПК України, виходять за межі повноважень слідчого судді відповідно до вимог КПК України.

При цьому, стаття 206 КПК України не містить порядку ухвалення рішення слідчого судді про відмову у відкритті провадження за заявою, яку подано в порядку вказаної статті.

Слідчий суддя ухвалюючи рішення з цього питання виходить з вимог частини 6 статті 9 КПК України, згідно з якою у разі якщо норми положення КПК України не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною 1 статті 7 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя доходить висновку, що у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 поданою у порядку ст. 206 КПК України щодо незаконного утримання особи та зобов`язання звільнити позбавлену свободи особу слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтею 206 КПК України,-

ухвалив:

відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 щодо незаконного утримання особи поданої в порядку статті 206 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку та строки, визначені статтею 395 КПК України протягом п`яти днів з дня її отримання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1