Справа № 463/6027/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1016/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 28.06.2024 року якою відмовлено у задоволені скарги ОСОБА_6 на бездіяльність органу досудового розслідування,

встановила:

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 28.06.2024 року якою відмовлено у задоволені скарги ОСОБА_6 на бездіяльність органу досудового розслідування.

Таке своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що з ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 24.05.2024 у справі № 466/994/24 вбачається, що зобов`язано уповноважену особу ВП № 1 Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_6 від 29.01.2024 року. Однак представник органу досудового розслідування не приймав участь у розгляді скарги. Також до матеріалів скарги не долучено доказів отримання описаної вище ухвали ВП № 1 Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області, а також даних, що така скеровувалась у ВП № 1 Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області.

За відсутності зазначених даних передчасно вносити відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за невиконана рішення суду.

На дану ухвалу слідчого судді ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу 19.08.2024, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження даної ухвали; скасувати оскаржувану ухвалу та винести нову ухвалу про відкриття провадження за скаргою (вих. № 3795 від 10.06.2024).

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження то апелянт мотивує тим, що оскаржувану ухвалу від 26.06.2024 він отримав лише 19.08.2024 року, але фактично отримав 14.08.2024, що підтверджено записом у справі.

Апелянт вважає, ухвалу слідчого судді незаконною, постановленою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та такою, що підлягає скасуванню.

На апеляційний розгляд заявник ОСОБА_6 не з`явився та про причини неявки не повідомив, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином за вказаною ним електронною адресою, а тому його неявка у відповідності до ч.4 ст. 405 КПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Підстав для вирішення питання поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді немає, оскільки такий не був пропущений.

Згідно з положеннями ч.1 ст.304 КПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як вбачається з матеріалів скарги та встановлено слідчим суддею підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого КК України. В свою чергу КК України визначає вичерпний перелік суспільно небезпечних діянь, які є кримінальним правопорушенням та характеризує, у чому саме полягає об`єктивна та суб`єктивна його сторона, кваліфікуючі ознаки та інше.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення кримінального правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення, що підтверджують реальність конкретної події такого (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, - вони не можуть вважатися такими, які мають бути обовязково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

З ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 24.05.2024 у справі № 466/994/24 вбачається, що представник органу досудового розслідування не приймав участь у розгляді скарги. Також до матеріалів скарги не долучено доказів отримання описаної вище ухвали ВП № 1 Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області, а також даних, що така скеровувалась у ВП № 1 Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області.За відсутності зазначених даних передчасно вносити відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за невиконана рішення суду.

З таким висновком погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції з врахуванням наступного.

Статтею 55 Конституції України гарантовано кожному право на оскарження до суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб.

Згідно з ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

До ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 №139). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України.

Відповідно до висновку, зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч.4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим, зміст ч.1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Таким чином, аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаної статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається. При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

З огляду на наведене, слід зробити висновок, що КПК України передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень, що містять у собі відомості про склад кримінального правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Коли у заявах чи повідомленнях таких фактичних даних не зазначено, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Частина 2 ст. 382 КК України встановлює кримінальну відповідальність за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню вчинені службовою особою.

Відтак, враховуючи зазначене вище, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до вірного висновку, що скаржник не підтвердив бездіяльність органу досудового розслідування.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали в апеляційному порядку, колегією суддів не встановлено, а тому оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, 309, 392, 405, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 28.06.2024 року, якою відмовлено у задоволені скарги ОСОБА_6 на бездіяльність органу досудового розслідування - залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: