У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 жовтня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою задовольнити його скаргу в повному обсязі.

Короткий зміст ухвали слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Апелянт вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що він звернувся на офіційну електронну адресу ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві з заявою про вчинення кримінального правопорушення. Вказана заява була підписана його особистим електронним підписом як адвоката. При зверненні до слідчого судді він надав скрін шот вихідної електронної пошти, на підтвердження факту звернення до ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві. Разом з тим, вказаний доказ слідчий суддя не врахував та взяв до уваги лише лист ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві проте що, вище вказана заява не надходила.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

23.09.2024, представник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 , шляхом формування у системі "Електронний суд", звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 18.09.2024 №124/71.

Відмовляючи в задоволенні скарги, слідчий суддя вказав, що відповідно до Листа директора ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві №16-16-46601-24 від 22.10.2024, станом на 22.10.2024 до органу досудового розслідування заява про кримінальне правопорушення адвоката ОСОБА_5 №124/71 від 18.09.2024 не надходила. За такого, бездіяльність слідчого ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві, яка б полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою адвоката ОСОБА_5 , не встановлена.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд дійшов наступного.

Згідно з положеннями статті 24 КПК України, які узгоджуються з приписами статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

При цьому, частиною 1 статті 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді під час досудового розслідування.

Зокрема, до таких відносяться:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як вбачається з матеріалів провадження, 23.09.2024, представник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 , шляхом формування у системі "Електронний суд", звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 18.09.2024 №124/71.

В обґрунтування скарги, заявник зазначив, що 18.09.2024 ним на офіційну електронну адресу ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві було направлено заяву №124/71 за фактом вчинення відносно ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.426-1 КК України. Однак, станом на 19.09.2024 відомості про кримінальні правопорушення за його заявою до ЄРДР, в порушення ст.214 КПК України, не внесені, що і слугувало підставою для звернення до суду зі скаргою.

Відмовляючи в задоволенні скарги слідчий суддя вказав, що відповідно до Листа директора ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві №16-16-46601-24 від 22.10.2024, станом на 22.10.2024 до органу досудового розслідування заява про кримінальне правопорушення адвоката ОСОБА_5 №124/71 від 18.09.2024 не надходила. А тому бездіяльність слідчого ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві, яка б полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою адвоката ОСОБА_5 , не встановлена.

З таким рішенням слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, відповідно до висновку, викладеного у Постанові Великої палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Правові підстави для звернення до слідчого судді із скаргою на бездіяльність прокурора передбачені п.1 ч.1 ст.303 КПК України, відповідно до якого на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора.

Аналіз указаної норми закону дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у справі про оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора пов`язану із невнесенням відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягає доведенню факт подання заяви чи здійснення повідомлення про злочин певному суб`єкту, уповноваженому здійснити таке внесення. Між тим, звернувшись до слідчого судді із скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві, заявником не надано належних даних, які б указували на наявність подання ним заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення. В матеріалах провадження наявна копія сторінки електронної пошти відповідно до якої від адресата ОСОБА_7 на електрону адресу ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві направлено три файли, разом з тим із вказаної копії не можливо встановити, яку інформацію містили файли прикріплені до електронного листа та чи доставлений даний цей електронний лист адресату - ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві.

Слідчим суддею двічі направлялись запити до ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві з метою з`ясування чи надходила до вище вказаного органу заява про кримінальне правопорушення адвоката ОСОБА_5 №124/71 від 18.09.2024. Із отриманої відповіді директора ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві №16-16-46601-24 від 22.10.2024, вбачається, що станом на 22.10.2024 до органу досудового розслідування заява про кримінальне правопорушення адвоката ОСОБА_5 №124/71 від 18.09.2024 не надходила.

У даній категорії справ обов`язок доведення обставин, що викладені у скарзі, покладається на особу, яка подала скаргу. Заявник на цій стадії не має статусу ні підозрюваного, ні обвинуваченого, тому на нього не поширюються вимоги діючого законодавства, які забезпечують дію презумпції невинуватості та щодо забезпечення доведеності обставин, які впливають на об`єм його прав та обов`язків (ст.17 КПК України, ст.62 Конституції України).

Із урахуванням принципів змагальності сторін у ході судового розгляду (ст.22 КПК України, п.3 ч.1 ст.129 Конституції України), диспозитивності (ст.26 КПК України), колегія суддів вважає, що слідчий суддя був позбавлений як можливості, так і правових підстав для, установлення факту подачі такої заяви, змісту цієї заяви, тощо. Наведене дає підстави стверджувати те, що заявником повинен був доводитись факт подання ним заяви про вчинення злочину до компетентного органу, що є передумовою для вирішення слідчим суддею питання про наявність чи відсутність бездіяльності відповідного органу, пов`язаної із невнесенням відомостей про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Оскільки ця обставина заявником доведена не була, слідчий суддя ухвалив обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні скарги.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження та дійшов обґрунтованих висновків про відмову у задоволенні скарги.

З огляду на наведене, слідчий суддя дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 , з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, а тому апеляційна скарга є необґрунтованою, і апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 376, 303, 404, 406, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 жовтня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді