Провадження № 11-сс/811/987/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 09 грудня 2022 року про накладення арешту на майно,

з участю: прокурора ОСОБА_8 (у режимі відеоконференції),

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

цією ухвалою задоволено частково клопотання клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_9 .

Накладено арешт шляхом заборони розпорядження, в тому числі відчуження, на наступне майно:

транспортний засіб із р.н. НОМЕР_41 (VIN: НОМЕР_1 ),

транспортний засіб із р.н. НОМЕР_2 (VIN: НОМЕР_3 ),

транспортний засіб із р.н. НОМЕР_4 (VIN: НОМЕР_5 ) з причепом із р.н. НОМЕР_6 (VIN: НОМЕР_7 ),

транспортний засіб із р.н. НОМЕР_8 (VIN: НОМЕР_9 ),

транспортний засіб із р.н. НОМЕР_10 (VIN: НОМЕР_11 ),

транспортний засіб із р.н. НОМЕР_12 (VIN: НОМЕР_13 ),

транспортний засіб із р.н. НОМЕР_14 (VIN: НОМЕР_15 ),

транспортний засіб із р.н. НОМЕР_16 (VIN: НОМЕР_17 ),

транспортний засіб із р.н. НОМЕР_18 (VIN: НОМЕР_19 ),

транспортний засіб із р.н. НОМЕР_20 (VIN: НОМЕР_21 ),

транспортний засіб із р.н. НОМЕР_22 (VIN: НОМЕР_23 ),

транспортний засіб із р.н. НОМЕР_24 (VIN: НОМЕР_25 ),

транспортний засіб із р.н. НОМЕР_26 (VIN: НОМЕР_27 ),

транспортний засіб із р.н. НОМЕР_28 (VIN: НОМЕР_29 ),

транспортний засіб із р.н. НОМЕР_30 (VIN: НОМЕР_31 ),

транспортний засіб із р.н. НОМЕР_32 (VIN: НОМЕР_33 ),

транспортний засіб із р.н. НОМЕР_34 (VIN: НОМЕР_35 ),

транспортний засіб із р.н. НОМЕР_36 (VIN: НОМЕР_37 ),

транспортний засіб із р.н. НОМЕР_38 (VIN: НОМЕР_39 ).

В задоволенні решти вимог - відмовлено.

Контроль за виконанням ухвали покладено на прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_9 .

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді представник адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 09 грудня 2022 року, оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати частково, а саме в частині накладення арешту на транспортний засіб: Renault Master вантажний спеціальний фургон, малотоннажний-В, VIN: НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_40 та в цій частині прийняти нове рішення про відмову в задоволенні клопотання прокурора в частині накладення арешту на транспортний засіб: Renault Master вантажний спеціальний фургон, малотоннажний-В, VIN: НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_40 .

Стверджує, що підстав для накладення арешту не має, оскільки вказаний вище транспортний засіб жодного відношення до кримінального провадження не має та ОСОБА_6 також не має жодного відношення до кримінального провадження.

Зазначає, що накладений арешт на транспортний засіб порушує право власності ОСОБА_6 . Жодної підстави для арешту транспортного засобу не має.

Вказує, що зазначений транспортний засіб не вилучався, не описувався та взагалі із ним не проводили жодні слідчі дії.

Щодо строку на апеляційне оскарження зазначає, що про накладення арешту ОСОБА_6 дізнався із сервісного центру, оскільки мав намір відчужити зазначений транспортний засіб, при розгляді справи про накладення арешту присутні не були, копію оскаржуваної ухвали отримано лише 09.08.2024 на підставі поданої заяви, про що є відповідна розписка, відтак вважає, що такий пропущено з поважних причин.

У судове засідання апеляційного суду, призначене на 27.08.2024 власник майна ОСОБА_6 , повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи не з`явився, натомість представник адвокат ОСОБА_7 не заперечив проти розгляду апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_6 . За таких обставин неявка вказаної особи не перешкоджає апеляційному розгляду.

Доводи захисника щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції зауважує, що оскаржувана ухвала була прийнята 09 грудня 2022 року, без виклику ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 у судове засідання. З огляду на вимоги ч. 3 ст. 395 КПК України, строк апеляційного оскарження для особи, яка звернулася зі скаргою, ОСОБА_6 обчислюється з дня отримання ним копії судового рішення, тобто з 09.08.2024. З апеляційною скаргою останній звернувся 14 серпня 2024 року, а тому строк на апеляційне оскарження ним не пропущений.

Заслухавши доповідь судді, виступ представника адвоката ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечив проти апеляційних вимог, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Так, згідно з клопотанням, слідчими Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, за процесуального керівництва Львівської обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000616 від 30 листопада 2021 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи відділу митного оформлення митного поста «Яворів» Львівської митниці, що здійснюють свою діяльність у міжнародному автомобільному пункті пропуску «Корчова-Краківець», зловживаючи своїм службовим становищем, всупереч інтересам служби, з корисливих мотивів упродовж листопада 2021 року здійснили протиправне митне оформлення 84 фактів в`їзду вантажних транспортних засобів на митну територію України, внісши до автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» неправдиві відомості, зазначивши що вантажними транспортними засобами не здійснюється ввезення будь-кого товару, однак фактично у даних автомобілях переміщувався високоліквідний товар, а саме автозапчастини, кава, побутова техніка без ознак використання тощо. Окрім того, службові особи відділу митного оформлення митного поста «Яворів» Львівської митниці діючи всупереч наказу Львівської митниці №254 від 11 жовтня 2021 року «Про посилення заходів митного контролю» та наказу Державної митної служби України №610 від 30 грудня 2020 року «Про посилення заходів митного контролю», не здійснили належного фотографування вантажних відсіків транспортних засобів, які переміщують порожніми через митний кордон України у напрямку «в`їзд в Україну» та не прикріплено відповідних фотозображень в автоматизованій системі митного оформлення «Інспектор». Зокрема встановлено, що протягом листопада 2021 року службові особи відділу митного оформлення митного поста «Яворів» Львівської митниці, що здійснюють свою діяльність у міжнародному автомобільному пункті пропуску «Корчова-Краківець», зловживаючи своїм службовим становищем, всупереч інтересам служби, з корисливих мотивів, здійснили протиправне митне оформлення та пропуск на митну територію України 41 вантажного транспортного засобу з товарами, в тому числі тих, на які прокурор просить накласти арешт у даному клопотанні.

Постановою прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_10 у кримінальному провадженні № 0000616 від 30.11.2021, транспортний засіб із р.н. НОМЕР_41 (VIN: НОМЕР_1 ), транспортний засіб із р.н. НОМЕР_2 (VIN: НОМЕР_3 ), транспортний засіб із р.н. НОМЕР_4 (VIN: НОМЕР_5 ) з причепом НОМЕР_6 (VIN: НОМЕР_7 ), транспортний засіб із р.н. НОМЕР_8 (VIN: НОМЕР_9 ), транспортний засіб із р.н. НОМЕР_10 (VIN: НОМЕР_11 ), транспортний засіб із р.н. НОМЕР_12 (VIN: НОМЕР_13 ),транспортний засіб із р.н. НОМЕР_14 (VIN: НОМЕР_15 ),транспортний засіб із р.н. НОМЕР_16 (VIN: НОМЕР_17 ),транспортний засіб із р.н. НОМЕР_18 (VIN: НОМЕР_19 ),транспортний засіб із р.н. НОМЕР_20 (VIN: НОМЕР_21 ),транспортний засіб із р.н. НОМЕР_22 (VIN: НОМЕР_23 ),транспортний засіб із р.н. НОМЕР_24 (VIN: НОМЕР_25 ),транспортний засіб із р.н. НОМЕР_26 (VIN: НОМЕР_27 ),транспортний засіб із р.н. НОМЕР_28 (VIN: НОМЕР_29 ),транспортний засіб із р.н. НОМЕР_30 (VIN: НОМЕР_31 ),транспортний засіб із р.н. НОМЕР_32 (VIN: НОМЕР_33 ),транспортний засіб із р.н. НОМЕР_34 (VIN: НОМЕР_35 ),транспортний засіб із р.н. НОМЕР_36 (VIN: НОМЕР_37 )та транспортний засіб із р.н. НОМЕР_38 (VIN: НОМЕР_39 ) визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000616 від 30 листопада 2021 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України (а.с. 106-110).

Також з клопотання слідчого про арешт майна вбачається, що арештоване майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України і може мати доказове значення у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про його арешт.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно з вимогами ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України), наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК), розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

При розгляді клопотання про арешт майна, слідчим суддею дотримані вимоги ч. ч. 2, 4 ст. 173 КПК України та ст. 172 КПК України, зміст ухвали слідчого судді відповідає вимогам ч. 5 ст. 173 КПК України.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно встановив, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке просить накласти арешт прокурор, відповідає вимогам ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні слідчого.

Окрім того, зазначений захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які, в свою чергу, чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України. Поряд з цим, власник або інший володілець майна, відповідно до вимог ст. 174 КПК України, має право звернутися із клопотанням про скасування накладеного арешту.

Твердження представника, що ОСОБА_6 жодного відношення до кримінального провадження не має, не береться до уваги, оскільки, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Таким чином, доводи, на які покликається в апеляційній скарзі адвокат висновків слідчого судді щодо доцільності накладення арешту на майно, не спростовують та не дають підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді у ході апеляційного розгляду не встановлено.

За таких обставин ухвалу слідчого судді слід вважати такою, що відповідає вимогам ст. 173 КПК України і підстав для її скасування з мотивів вказаних в апеляційній скарзі апелянтом, на думку колегії суддів, немає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 09 грудня 2022 року про накладення арешту на майно - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді