ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 636/6782/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1398/24 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст.185 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2024 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 09 квітня 2024 року відносно ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 09 квітня 2024 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Малинівка, Чугуївського району, Харківської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого, -

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього, відповідно до ст.76 КК України, обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_8 не обирався.

Як встановив суд, згідно Указу Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" на території України, в тому числі Харківської області, введено військовий стан, який введено із 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, та Указом в 12.08.2022 року №573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року №2500-ІХ, Указ від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року №2738-ІХ, продовженого з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, Указом від 06 лютого 2023 року затверджений Законом України від 14 лютого 2023 року № 2915-ІХ продовженого з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, Указ від 01 травня 2023 року, затвердженим Законом України від 02 травня 2023 року №3057-ІХ продовженого з 05 години ЗО хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб), Указ № 451 від 26 липня 2023 року, затверджений Законом України від 27 липня 2023 року № 9532 продовжено з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в кінці травня 2023 року, у вечірній період часу, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 , діючи в умовах воєнного стану, перебуваючи на залізничній колії поряд з постом № 57, електроопора АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, маючи на меті незаконне збагачення за рахунок інших, будучи впевненим, що його дії залишаться непоміченими сторонніми особами, умисно, шляхом вільного доступу, за допомогою ножиць по металу обрізав і таємно заволодів мідними дротами загальною вагою приблизно 3 кг, якими комплектувалась релейна шафа поруч електроопори № 82, що була відчинена та належить АТ «Українська залізниця». Вартість вказаних дротів, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-23/1848-ТВ від 22.08.2023, складає 606,66 гривень. Після чого ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зник, обернувши вказане майно на свою користь та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна, ОСОБА_8 заподіяв АТ «Українська залізниця» матеріальні збитки на суму 606,66 гривень.

Вказані дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

В апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 міститься прохання про скасування вироку стосовно ОСОБА_8 , у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону України, та призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Прокурор зазначає, що з мотивувальної частини вироку суду, обвинувачення ОСОБА_8 , яке визнано судом доведеним, не викладено, а лише зазначено про те, в чому він обвинувачується органом досудового розслідування. Тобто, суд при ухвалені вироку послався не на обставини, безпосередньо встановлені ним і визнані доведеними, а на обставини, які були встановлені під час досудового розслідування, що свідчить про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

11 липня 2024 року від представника потерпілого АТ «Укрзалізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» - ОСОБА_9 надійшла заява про розгляд апеляційної скарги прокурора на вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 09 квітня 2024 року відносно ОСОБА_8 без її участі, оскільки вона перебуває у щорічній відпустці.

24 липня 2024 року до Харківського апеляційного суду від обвинуваченого ОСОБА_8 надійшла заява про проведення судового засідання в апеляційному суді без його участі.

Відповідно до ч.4 ст.405 КК України, неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Зі змісту ч.4 ст.401 КПК України вбачається, що обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища.

У зв`язку з викладеним, вислухавши думку прокурора, який вважав можливим провести судове засідання за відсутністю обвинуваченого та представника потерпілого, колегія суддів вирішила провадити апеляційний розгляд без участі обвинуваченого ОСОБА_8 та представника потерпілого ОСОБА_9 , які належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду апеляційного розгляду, з урахуванням доводів, які містяться в апеляційній скарзі прокурора, в якій не йдеться про погіршення становища обвинуваченого, та наявних відомостей у матеріалах справи.

Заслухавши доповідь головуючого судді, вислухавши доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив вирок суду скасувати, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів, дослідивши і перевіривши матеріали судового провадження, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, вбачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що доводи прокурора про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, є слушними.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах поданої апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вбачає невідповідність вироку вимогам п.2 ч.3 ст.374 КПК України, оскільки суд у своєму рішенні послався на відомості, що були встановлені лише органом досудового розслідування.

Згідно з п.2 ч.3 ст.374 КПК України, у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою, крім іншого, зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Разом з тим, при складанні вироку судом першої інстанції порушені ці вимоги кримінального процесуального закону, що об`єктивно вбачається зі змісту його мотивувальної частини.

Отже, як вбачається з мотивувальної частини вироку суду, формулювання обвинувачення стосовно ОСОБА_8 , яке визнано судом доведеним, не викладено, а лише зазначено про те, що встановлено досудовим розслідуванням, на що обґрунтовано посилається прокурор у своїх апеляційних доводах.

Тобто, суд при ухваленні вироку послався не на обставини, безпосередньо встановлені ним і визнані доведеними, а на обставини, які були встановлені під час досудового розслідування.

Вказане свідчить про порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, зокрема, вимог ст.ст.307, 374 КПК України, і такі порушення, на думку колегії суддів, є істотними.

Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України, істотним порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За таких обставин, оскаржуваний вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 09 квітня 2024 року стосовно ОСОБА_8 неможна вважати законним, обґрунтованим і вмотивованим, у зв`язку з чим він підлягає скасуванню внаслідок встановлення істотних порушень вимог кримінально процесуального закону.

Вирішуючи питання про подальший рух кримінального провадження після скасування вироку, колегія суддів виходить з наступного.

Порушення судом першої інстанції вищезазначених вимог КПК України не відноситься до передбаченого в ч.1 ст.415 КПК України переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України. Такими загальними засадами кримінального провадження у даному випадку є передбачені п.п. 2, 10, 15, 16 ч.1 ст.7 КПК України - законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, безпосередність дослідження доказів, а також змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Крім того, належить врахувати те, що необхідність дотримання при судовому розгляді вказаних загальних засад судочинства підтверджується практикою Європейського суду та змістом норм Європейської конвенції з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства.

З огляду на викладене, з метою дотримання вказаних засад кримінального провадження, що гарантуються чинним КПК України, оскаржуваний вирок належить скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст.415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

В силу вимог ч.3 ст.415 КПК України, колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на те, що висновки і мотиви з яких скасовані судові рішення є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що оскаржуване судове рішення скасовується лише внаслідок допущених судом істотних вимог кримінального процесуального закону, а тому, суду першої інстанції при новому розгляді належить дотримуватись вимог ч.2 ст.416 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 09 квітня 2024 року відносно ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: