Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/4249/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки «Hyundai» моделі «Elantra», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

В обґрунтування клопотання вказав, що в провадженні СВ ІНФОРМАЦІЯ_3 перебувають матеріали кримінального провадження №0000260 від 10.10.2024 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 368-5 КК України.

Також вказав, що вказаний транспортний засіб був придбаний за кошти, які отриманні внаслідок вчинення кримінального правопорушення, за такого він може підлягати спеціальній конфіскації.

В судове засідання прокурор не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, в якому вказав, що клопотання підтримує та просить задовольнити.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В провадженні СВ ІНФОРМАЦІЯ_3 перебувають матеріали кримінального провадження №0000260 від 10.10.2024 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 368-5 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в.о. головного лікаря обласного центру медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради ОСОБА_4 , за попередньою змовою осіб з невстановленими представниками ІНФОРМАЦІЯ_1 , використовуючи невстановлених осіб в якості посередників для підбору військовозобов`язаних громадян, які мають намір ухилитись від мобілізаційних заходів, здійснює підробку документів стосовно стану здоров`я військовозобов`язаних, що дає їм змогу незаконно отримати відстрочку від призову або виключення з мобілізаційних обліків.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_4 в результаті своєї протиправної діяльності отримувала винагороду у вигляді грошових коштів, а також протягом 2022-2023 років використовуючи грошові кошти набуті незаконним шляхом придбала рухоме та нерухоме майно, в тому числі реєструючи вищевказане майно на рідного сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно відповіді регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області, Миколаївській та Херсонській областях, 25.05.2024 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 став власником автомобіля марки «Hyundai» моделі «Elantra», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

З урахуванням того, що вказаний транспортний засіб може підлягати спеціальній конфіскації, з метою забезпечення його збереження, вважаю необхідним клопотання прокурора задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Hyundai» моделі «Elantra», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_1