С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
____________________________________________________________________________________________
Провадження 1-кс/760/8923/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина

10 вересня 2024 року в м. Києві

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ГУ СБУ ум. Києві та Київській області ОСОБА_3

представника володільця майна - адвоката ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання слідчого в ОВС СУ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, вилучене під час обушку в кримінальному провадженні № 0000264 від 16.07.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

ІІ. Мотивувальна частина

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого в ОВС СУ ГУ СБУ у м.Києві та Київській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, вилучене під час обушку в кримінальному провадженні №0000264 від 16.07.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Слідчий стверджує, що встановлені у кримінальному провадженні №0000264 від 16.07.2023 обставини дають підстави вважати, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вступив в злочинну змову з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спрямовану на допомогу державі-агресору (пособництво), з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, при цьому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , достовірно усвідомлювали, що провадження будь-якої господарської діяльності з суб`єктами господарювання, що зареєстровані на території Російської Федерації в тому числі поставки продукції підприємствам держави - агресора є незаконним та подальше постачання продукції завдає шкоду Україні, вирішили скористатися протиправним механізмом ОСОБА_9 .

Так, 10.03.2017 в Департаменті реєстрації Харківської міської ради громадянин України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрував фізичну особу - ФОП ОСОБА_9 , основний вид діяльності якої є - «Неспеціалізована оптова торгівля».

Починаючи з березня 2017 року ОСОБА_9 , будучи фізичною особою підприємцем, здійснював господарську діяльність як з підприємствами-резидентами України, а також здійснював зовнішньоекономічну діяльність з суб`єктами господарювання - нерезидентами, в тому числі з підприємствами Російської Федерації та Республіки Білорусь.

Враховуючи викладені обставини, ОСОБА_9 , достовірно усвідомлюючи, що провадження будь-якої господарської діяльності з суб`єктами господарювання, що зареєстровані на території Російської Федерації, в тому числі поставки продукції підприємствам держави - агресора є незаконним, та подальше постачання продукції завдає шкоду Україні, маючи намір й надалі здійснювати підготовку та передачу матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, вирішив організувати злочинний механізм поставки продукції до Російської Федерації, а також продаж такої продукції на території держави - агресора, шляхом прихованого транзиту товарів через Республіку Казахстан.

Так, ОСОБА_9 розробив механізм усунення перешкод у здійсненні допомоги державі-агресору шляхом постачання матеріальних ресурсів особами з числа громадян України, які мали на меті постачання (передачу) продукції в порушення чинного законодавства, з території України до Російської Федерації.

У подальшому, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, ОСОБА_9 здійснив пошук транзитного підприємства на поставку продукції осіб з числа громадян України, які мали на меті постачання (передачу) продукції в порушення чинного законодавства, з території України до Російської Федерації та досяг попередньої змови з невстановленою досудовим розслідуванням особою - громадянином Казахстану на ім`я « ОСОБА_10 », що здійснює господарську діяльність від імені індивідуального підприємця "ОСОБА_13" (INN НОМЕР_4, IE НОМЕР_1 , WEST KAZAKHSTAN REGION, АДРЕСА_1 ) (далі по тексту - «ОСОБА_10»), який достовірно усвідомлював, що кінцевими отримувачами вказаної продукції будуть російські суб`єкти господарювання.

Так, ОСОБА_9 експортує продукцію громадян України, які мали на меті постачання (передачу) продукції в порушення чинного законодавства, з території України до Російської Федерації, яка б мала б номінально поставлятись для потреб компанії, зареєстрованої в Республіці Казахстан, одразу після цього, за вказівкою ОСОБА_9 вказана вище компанія, мала б направляти відповідну продукцію до російських суб`єктів господарювання на території Російської Федерації.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше листопада 2023 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вступили у злочинну змову з громадянином України ОСОБА_9 з метою завдання шкоди Україні шляхом підготовки та передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора.

При цьому вищевказані особи розуміли, що здійснювати вказану діяльність вони зможуть лише у взаємодії з державою - агресором, в тому числі і шляхом сплати податків до бюджету РФ та постачання товарів на її територію, тобто свідчитиме про передачу матеріальних ресурсів та активів представникам держави-агресора. Також, вказані особи достовірно усвідомлювали, що наведені дії є незаконними та призведуть до завдання шкоди Україні.

З цією метою у невстановлений досудовим розслідуванням час, проте не пізніше 06 листопада 2023 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , маючи намір здійснювати допомогу державі-агресору шляхом постачання матеріальних ресурсів, в невстановлений досудовим розслідуванням час та перебуваючи у невстановленому слідством місці, досягли попередньої згоди з невстановленою досудовим розслідуванням особою на території Російської Федерації, а саме представником ИП ОСОБА_11 , ( АДРЕСА_2 ), про продаж продукції вітчизняного виробництва, а саме: шапки зимні в кількості - 291 кг., загальною вартістю 1 138 доларів США та в невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб, придбали вказану продукцію і в подальшому передали ОСОБА_9 з метою їх подальшого експорту.

Надалі, не пізніше 06 листопада 2023 року ОСОБА_9 , реалізуючи злочинний умисел, будучи уповноваженим на укладання та підписання зовнішньоекономічних контрактів (договорів), здійснюючи організаційно-розпорядчі функції, усвідомлюючи, що постачання товарів, підготовлених та переданих йому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , до країни-агресора в умовах військового стану сприятиме її економічному розвитку та буде спрямовуватись у тому числі на розвиток військово-промислового комплексу Російської Федерації, забезпечення військових потреб та збільшення військового потенціалу країни-агресора, почав готувати та особисто підписувати контракти, специфікації, а також інші документи щодо характеристик та постачання товару, а також безпосередньо організовувати відправку товару на адресу індивідуального підприємця "ОСОБА_13" (INN НОМЕР_4, IE НОМЕР_1 , WEST KAZAKHSTAN REGION, АДРЕСА_1 , що розташований на території Республіки Казахстан.

Продовжуючи реалізацію злочинного плану ОСОБА_9 , перебуваючи у невстановленому слідством місці, на виконання раніше розробленого злочинного плану передав вказану інформацію митному брокеру, який будучи необізнаним із злочинним умислом ОСОБА_9 , підготував митну декларацію №UA від 06.11.2023 та направив її до Харківської митниці, згідно з якої ФОП ОСОБА_9 експортував наступну продукцію: «шапки зимні в кількості - 291 кг.», до індивідуального підприємця "ОСОБА_13" (Западно-Казахстанская обл. р- АДРЕСА_1 ), яке отримало вказаний вантаж в невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 17.12.2023.

З метою реалізації злочинного умислу 08.12.2023 ОСОБА_7 в месенджері - «Ватсап», повідомив ОСОБА_9 реквізити покупця відправленої ними продукції на території Російської федерації, а саме: ИП ОСОБА_11 , ( АДРЕСА_2 ).

Вказану інформацію ОСОБА_9 передав для виконання «ОСОБА_10».

У подальшому відправлена ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , продукція, а саме: «шапки зимні в кількості - 291 кг., загальною вартістю 1 138 доларів США», з Республіки Казахстан спрямована до Російської федерації, на адресу ИП ОСОБА_11 , ( АДРЕСА_2 ), яке отримало вантаж 20.01.2024.

Тобто, своїми умисними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , за пособництва ОСОБА_9 здійснили поставку матеріальних ресурсів до Російської Федерації на адресу ИП ОСОБА_11 , чим забезпечили його діяльність та можливість сплати податків.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні громадянином України умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Крім того, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, проте не пізніше 02 лютого 2024 року, перебуваючи у невстановленому слідством місці, на виконання раніше розробленого злочинного плану, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , маючи намір й надалі здійснювати допомогу державі-агресору шляхом постачання матеріальних ресурсів, в невстановлений досудовим розслідуванням час та перебуваючи у невстановленому слідством місці, досяг попередньої згоди з невстановленою досудовим розслідуванням особою на території Російської Федерації, а саме представником ИП ОСОБА_12 , (ИПН НОМЕР_5, г. Москва) про продаж продукції вітчизняного виробництва, а саме: шапки зимні в кількості - 135 штук, та сумки жіночі в кількості - 16 штук, загальною вартістю 1 927 доларів США, та в невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб, придбали вказану продукцію і в подальшому передали ОСОБА_9 з метою їх подальшого експорту.

Продовжуючи реалізацію злочинного плану ОСОБА_9 , перебуваючи у невстановленому слідством місці, на виконання раніше розробленого злочинного плану передав вказану інформацію митному брокеру, який будучи необізнаним із злочинним умислом останнього, підготував митну декларацію №24UA80U5 від 02.02.2024 та направив її до Харківської митниці, згідно з якої ФОП ОСОБА_9 експортував наступну продукцію: шапки зимні в кількості - 135 штук, та сумки жіночі в кількості - 16 штук, ИП ОСОБА_12 , (ИПН НОМЕР_5, г. Москва), яке отримало вантаж в невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 13.03.2024.

З метою реалізації злочинного умислу 0.03.2024 ОСОБА_7 в месенджері - «Ватсап», повідомив ОСОБА_9 реквізити покупця відправленої ними продукції на території Російської федерації, а саме ИП ОСОБА_12 , вказану інформацію ОСОБА_9 передав для виконання «ОСОБА_10», та ИП ОСОБА_12 , отримало вантаж не пізніше 13.03.2024.

Тобто, своїми умисними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , за пособництва ОСОБА_9 здійснили поставку матеріальних ресурсів до Російської Федерації на адресу ИП ОСОБА_12 , (ИПН НОМЕР_5, г. Москва) чим забезпечили його діяльність та можливість сплати податків.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні громадянином України умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Так, 22.08.2024 на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук за адресою фактичного місця проживання ОСОБА_8 а саме: АДРЕСА_3 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «iPhone XS», IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 .

22.08.2024 постановою слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , виявлені та вилучені в ході проведення обшуку речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні та можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також інформація, яка у них міститься може бути використана, як доказ факту чи обставин, що встановлюються в рамках розслідуваного кримінального провадження.

22.08.2024 ОСОБА_8 , затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

22.08.2024 ОСОБА_8 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання про накладення арешту на вказане тимчасово вилучене майно, обґрунтовуючи його необхідність наявністю достатніх підстав вважати, що зазначений мобільний телефон є речовим доказом та містить відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження. Також як вказує слідчий в ході досудового розслідування було встановлено, що фігуранти кримінального провадження здійснювали видалення текстових та графічних повідомлень задля знищення слідів злочину та уникнення викриття злочинної діяльності, що є підставою для проведення експертного дослідження.

Представник власника вилученого майна адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти накладення арешту на вилучений телефон, оскільки на його думку застосування такого обмеження не є співрозмірним завданню даного провадження з огляду на недостатність доказів відповідності телефону ОСОБА_8 критеріям ст.98 КПК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України під при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно з приписом ч. 2 ст. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

За змістом ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучене, в таких випадках: якщо прокурор визнав вилучення майна безпідставним; якщо слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання про накладення арешту на таке майно; якщо слідчий не звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у встановлений ч. 5 ст. 171 цього Кодексу строк (48 годин після вилучення майна); якщо слідчий суддя не постановив ухвалу про арешт майна протягом сімдесяти двох годин з дня надходження до суду клопотання (ч. 6 ст. 173 КПК України).

Частиною 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий зазначив та обґрунтував, що вказане майно є речовим доказом, зокрема, визнане речовим доказом постановою від 22.08.2024.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що у слідства існує сукупність підстав вважати, що вилучене майно відповідає критеріям доказів відповідно до статті 98 КПК України, оскільки могло бути використане в якості засобів комунікації між учасниками кримінального правопорушення та зберегти в собі інформацію, переписку та електронну документацію яка стосується даного провадження, суд погоджується з заявленою слідчим необхідністю накладення арешту, з метою забезпечення збереження, запобігання можливості знищення та забезпечення можливості проведення відповідних експертиз.

ІІІ. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 168, 170, 172 КПК України, слідчий суддя ухвалив:

1.Клопотання про накладення арешту задовольнити.

Накласти арешт (із забороною володіння, користування та розпорядження) на тимчасово вилучене майно під час обшуку, проведеного 22.08.2024 в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , на належний підозрюваному ОСОБА_8 мобільний телефон Iphone XS, IMEI: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 .

2.Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: