УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні слідчого перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128 від 17.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що Закон України «Про публічні закупівлі» визначає правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад.

Частиною 1 статті 5 ЗУ «Про публічні закупівлі» визначені принципи за якими здійснюється державна закупівля. Одним з таких принципів є максимальна економія, ефективність та пропорційність.

З 19.10.2022 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 «Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування» (далі - постанова № 1178, Особливості), прийнята відповідно до пункту 3-7 розділу X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про публічні закупівлі» (далі Закон).

Отже, з 19.10.2022 на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, замовники, що зобов`язані здійснювати публічні закупівлі товарів, робіт і послуг відповідно до Закону, проводять закупівлі відповідно до Закону з урахуванням цих Особливостей.

Пунктом 13 постанови № 1178 встановлено широкий перелік випадків, коли придбання замовником товарів, робіт і послуг може здійснюватися без застосування ЕСЗ, шляхом укладання прямих договорів, з подальшим розміщенням в ЕСЗ відповідних звітів про такі договори, а також інформації про внесення змін до договорів. Це стосується випадків, передбачених Законом для застосування переговорної процедури закупівлі, а також окремих закупівель для забезпечення невідкладних потреб, таких як заходів із мобілізації та цивільного захисту, будівництва, реконструкції, капітального ремонту та облаштування місць проживання внутрішньо переміщених та евакуйованих осіб, будівництва, реконструкції, капітального ремонту та облаштування захисних споруд цивільного захисту, у тому числі подвійного призначення, найпростіших споруд, укриттів, для забезпечення функціонування об`єктів критичної інфраструктури тощо. Також до виключень віднесено закупівлю інформації, яка належить до інформації з обмеженим доступом або її розголошення під час дії правового режиму воєнного стану може нести загрозу національній безпеці та/або громадській безпеці і порядку, а також якщо замовник перебуває в районі проведення воєнних (бойових) дій на момент прийняття рішення про здійснення закупівлі або її здійснення тощо.

Досудовим розслідуванням установлено, що в невстановлений під час досудового розслідування час, але не пізніше березня 2023 року, ОСОБА_4 , розробив план реалізації ліжок армійських двох`ярусних за ціною, що є значно вищою за середньо ринкову, шляхом укладення з ІНФОРМАЦІЯ_1 прямого неконкурентного договору з метою отримання надприбутків.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на створення організованої групи з метою розтрати коштів ІНФОРМАЦІЯ_2 , та підбираючи її учасників, ОСОБА_4 при невстановлених під час досудового розслідування обставинах та невстановлений під час досудового розслідування час, але не пізніше березня 2023 року, запропонував своїм знайомим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 створити товариство з обмеженою відповідальністю, за допомогою якого зайнятись реалізацією ліжок армійських двох`ярусних на користь Квартирно-експлуатаційних відділів Збройних Сил України за ціною, що є значно вищою за середньо ринкову з метою отримання надприбутків шляхом укладення прямих неконкурентних договорів. На що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надали свою згоду.

Всім учасникам даної групи було доведено план спільної злочинної діяльності, розподілені ролі і функції, направлені на успішне виконання спільного плану та досягнення злочинної мети. Також всім співучасникам групи були доведені загальні правила поведінки, обумовлені конспірацією злочинної діяльності.

Дії та функцій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були заздалегідь розподілені та контролювались ОСОБА_4 , що проявлялось у наданні вказівки ОСОБА_6 створити, очолити ТОВ «КМГ Груп» та виступати підписантом документів зі сторони ТОВ «КМГ Груп», а ОСОБА_5 як директору ТОВ «Лофт індастрі Україна» надати фіктивну цінову пропозицію щодо вартості ліжка армійського двох`ярусного на адресу КЕВ м. Вінниця від імені зазначеного товариства.

В подальшому ОСОБА_6 з метою реалізації розробленого злочинного плану 21.03.2023 створено ТОВ «КМГ Груп» () з основним видом діяльності «Виробництво меблів для офісів і підприємств торгівлі».

Розуміючи, що реалізація вказаного плану є довготривалим процесом, який потребує ретельної підготовки та залучення сторонніх осіб, в тому числі працівників КЕВ м. Вінниця, ОСОБА_4 вирішив залучити до складу організованої групи в якості співорганізатора начальника КЕВ м. Вінниця ОСОБА_7 , який в свою чергу залучив до злочинних дій службових осіб КЕВ м. Вінниця ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Після чого при невстановлених під час досудового розслідування обставинах та невстановлений під час досудового розслідування час, але не пізніше липня 2023 року ОСОБА_4 досягнув домовленостей з начальником КЕВ м. Вінниця ОСОБА_7 щодо укладання прямої неконкурентної угоди на реалізації за завищеними цінами ліжок армійських двоярусних шляхом сприяння у визначенні вартості предмета закупівлі через надання комерційних пропозиції від підконтрольних суб`єктів господарювання, серед яких буде ТОВ «КМГ Груп» з найнижчою ціновою пропозицією.

25.07.2023 ОСОБА_4 дотримуючись розробленого плану для належного оформлення документів необхідних КЕВ м. Вінниця, що стануть підставою для підписання саме прямого господарського договору на поставку ліжок армійських двох`ярусних надіслав економісту КЕВ м. Вінниця ОСОБА_10 технічні вимоги на ліжка розроблені саме ТОВ «КМГ Груп» та три комерційних пропозиції щодо вартості ліжок армійських двох`ярусних від підконтрольних суб`єктів господарювання, а саме ТОВ «Бетонроформ», ТОВ «Лофт індастрі Україна» та ТОВ «КМГ Груп» з найнижчою ціновою пропозицією саме ТОВ «КМГ Груп».

В подальшому 28.07.2023 ОСОБА_7 як начальником КЕВ м.Вінниця та ОСОБА_6 як директором ТОВ «КМГ Груп» всупереч вимог ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про публічні закупівлі», п. 13 постанови КМУ від 11.10.2022 №1178 підписано прямий неконкурентний договір № 6114 купівлі-продажу товарі на закупівлю ліжок армійських двоярусних, що розроблений ОСОБА_8 за договірною ціною сформованою ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в сумі 5600 грн за ліжко без ПДВ в кількості 2000 штук на загальну суму 11 200 000 грн без ПДВ.

Водночас, відповідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 001/1 від 06.12.2023 ринкова вартість без ПДВ одного ліжка армійського 2-х ярусного, яке відповідає технічним умовам (характеристикам) відповідно до договору купівлі-продажу товарів № 6114 від 28.07.2023 станом на 28.07.2023 складала 3455,57 грн.

У цей же час, згідно висновку судово-економічної експертизи № 18/5 від 12.01.2024 матеріальна шкода (збитки) документально підтверджується Державному бюджету України в особі КЕВ м. Вінниця Міністерства оборони України внаслідок закупівлі «ліжок армійських 2-х ярусних згідно ТУ» у ТОВ «КМГ Груп» в межах договору купівлі-продажу товарів № 6114 від 28.07.2023 з урахуванням ринкової вартості вищезазначеного товару визначеної у висновку судово-товарознавчої експертизи № 001/1 від 06.12.2023 на загальну суму 4 288 860 грн без ПДВ, яка більше, ніж у шістсот разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.

ОСОБА_4 крім створення організованої злочинної групи, як організатор планував, координував і спрямовував зусилля інших учасників групи по вчиненню злочину.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи як співвиконавці злочину, відповідно до вказівок ОСОБА_4 , безпосередньо приймали участь у вчиненні злочину, здійснювали готування та підписання документів, необхідних для укладення договору купівлі-продажу ліжок саме за завищеною вартістю.

Стійкість організованої групи ОСОБА_4 забезпечував за рахунок її стабільного складу, єдиних для всіх правил поведінки, планування злочинної діяльності та чіткого розподілу функцій учасників.

За даним фактом 16 липня 2024 року ОСОБА_5 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 191 КК України санкція статті передбачає позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно дружина підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_11 є власником:

- квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;

- нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 .

- приміщення за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦПК України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Враховуючи викладене, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судове засідання слідчий не з`явився, завчасно подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за відсутності фіксації судового процесу технічними засобами.

Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В силу ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Ч. 1 ст. 173 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст. 170 КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законодавством України про кримінальну відповідальність, можливість спеціальної конфіскації майна, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди юридичною особою, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

В даному конкретному випадку слідчим не доведено в клопотанні про необхідність накладення арешту на майно.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що старший слідчий в ОВС слідчого управління Головного управління національної поліції у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_3 не довів підстав для його задоволення, у зв`язку з чим дане клопотання є формальним, необґрунтованим, невмотивованим та не доведеним, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 174, 175, 309, 395, КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно відмовити

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя