Справа № 346/3857/24
Провадження № 1-кс/346/1073/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі слідчого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

представника заявника адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка подана в інтересах ОСОБА_4 , на постанову дізнавача сектору дізнання Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківської області ОСОБА_5 , винесену 25.10.2024 року, про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.04.2024 року за № 0000132, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07.11.2024 року до суду надійшла вказана скарга.

В обгрунтування скарги представник заявниці зазначає, що 26.04.2024 року остання звернулась з письмовою заявою до Коломийського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області про порушення кримінального провадження по факту спричинення їй легких тілесних ушкоджень, тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Відповідні відомості внесені дізнавачем сектору дізнання вказаного відділу поліції до ЄРДР. Однак, 13.06.2024 року дізнавачем винесена постанова про закриття кримінального провадження, яка була скасована ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05.08.2024 року. Проте, 25.10.2024 року зазначена дізнавач знову винесла постанову про закриття даного кримінального провадження. Копію даної постанови заявниця отримала лише 01.11.2024 року, що є підставою для поновлення строку на оскарження цього документу

Оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки дізнавач обмежилася лише допитом потерпілої, тобто особи, на яку вказала потерпіла, і призначенням судово-медичної експертизи. При цьому дізнавач не вчинила жодних дій, спрямованих на перевірку зазначених обставин у заяві про кримінальне правопорушення, а приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, дізнавач не провела всіх необхідних і можливих слідчих дій.

Зокрема, дізнавач: проігнорувала покази, дані в ході проведення досудового розслідування потерпілою, а також клопотання останньої і її представника про проведення слідчих дій; не надала належної оцінки відеофайлу, долученому ОСОБА_6 (тобто особою, яку обвинувачує потерпіла), однак, в оскаржуваній постанові не вказала чому саме.

Крім того, дізнавач не вчинила жодних дій, спрямованих на перевірку зазначених в заяві потерпілої обставин, та не провела належного досудового розслідування, не належним чином дослідила речові докази і матеріали, які були долучені до матеріалів кримінального

До того ж дізнавач протиправно не визнала потерпілу цивільним позивачем, хоча остання повідомила під час допиту про те, що злочином їй завдано майнової і моральної шкоди.

У зв`язку із зазначеним представник заявниці просить поновити строк на оскарження даної постанови, скасувати її та зобов`язати дізнавача розглянути подані сторною потерпілою клопотання, а також перевірити обставини справи, викладені потерпілою під час допиту.

В судовому засіданні представник заявниці, адвокат ОСОБА_3 підтримав подану скаргу з викладених в ній мотивів, зокрема, зазначив, що винесена постанова є незаконною, а дізнавачем не здійснено повне та неупереджене встановлення всіх обставин під час здійснення досудового розслідування.

Дізнавач, якою винесено оскаржувану постанову, в судове засідання не з`явилась, про місце та час розгляду скаргу була повідомлена належним чином, жодних заяв чи клопотань до суду не подала.

На виконання ухвали слідчого судді від 08.11.2024 року дізнавач надала з метою розгляду даної скарги матеріали вказаного кримінального провадження.

Враховуючи принцип диспозитивності кримінального провадження, положення ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу за відсутності дізнавача.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, заслухавши думку представника заявниці, наступних висновків.

Відповідно до положень ст.2 КПК України зміст та форма кримінального проваджених повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, рівність перед законом та судом, повага до людської гідності, доступ до правосуддя та обов?язковість судових рішень, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Частина 2 ст. 9 КПК України закріплює обов`язок прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Орган досудового розслідування в залежності від описаних заявником обставин, в яких останній вбачає ознаки кримінально-караних діянь, та залежно від того, як ці ознаки будуть співвідноситися з ознаками складу злочину, на власний розсуд визначає об`єм слідчих та процесуальних дій, достатній, за переконанням слідчого чи прокурора, для прийняття мотивованого рішення у відповідності до положень ч. 2 ст. 283 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.24 вказаного Кодексу кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Так, оскаржувану постанову заявник отримала 01.11.2024 року засобами поштового зв`язку, що вбачається із копії долученого конверта з АТ "Укрпошта" (а. с. 5).

Розглядувана скарга надійшла до суду 07.11.2024 року, тобто в межах строку. визначеного ч. 1 ст. 304 КПК України.

Отже, дану скаргу подано належною особою, порушення строків звернення зі скаргою, з огляду на положення ч. 1 ст. 304 КПК України та з урахуванням доводів, наведених у скарзі, слідчим суддею не встановлено, у зв`язку з чим у слідчого судді відсутні підстави вирішувати питання про поновлення процесуального строку.

Щодо суті вимог за скаргою Ухвалюючи оскаржувану постанову, дізнавач описала вид слідчих дій, які нею здійснено, а також зміст результатів, отриманих внаслідок проведення цих дій. Після цього дізнавач навела положення з коментаря щодо складу вказаного кримінального проступку навела певні конституційні, кримінально-правові та кримінально-процесуальні норми, та зробила висновок про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_6 складу вказаного кримінального проступку.

Однак, зі змісту оскаржуваної постанови не зрозуміло на підставі чого ґрунтується такий висновок дізнавача, адже дізнавач не наводить жодних обґрунтувань для ухвалення оскаржуваного рішення. Тому неможливо встановити на якій підставі дізнавач дійшла висновку саме про необхідність закриття провадження на вказаній правовій підставі (п.2 ч.1 ст.284 КПК України).

Отже, вказане рішення дізнавача є необгрунтованим, у зв`язку із чим воно не може залишатися в силі.

Відповідно до ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Тому розглядувана скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.214, 303,304,307-309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

скаргу задовольнити.

Постанову дізнавача сектору дізнання Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківської області ОСОБА_5 , винесену 25.10.2024 року, про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.04.2024 року за № 0000132, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 20.11.2024 р. о 10 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1