Справа № 199/5745/24
ВИРОК

іменем України

30.07.2024 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження № 0001855 від 24.05.2024 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 286-1 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 , неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

23.05.2024 о 23:30 годині водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «FORD», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на правах власності ОСОБА_7 , рухався в м. Дніпро по вул. Широка з боку вул. Прибережна в напрямку вул. Шлюзова.

Під час руху водій ОСОБА_3 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння (0,50%0), чим заздалегідь позбавив себе можливості правильно оцінювати дорожню обстановку та координувати свої дії, контролювати рух й безпечно керувати транспортним засобом, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, її змінам, не вибрав в установлених межах безпечну швидкість руху з урахуванням дорожньої обстановки, виїхав за межі проїзної частини праворуч, та здійснив зіткнення з огорожею будинку АДРЕСА_3 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля «FORD», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , неповнолітній пасажирці ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани правої щоки ближче до проекції кута нижньої щелепи, глибоких саден або поверхневих забійних ран на задній поверхні шиї у нижній третині з переходом вниз, закритого перелому правої ключиці в середній третині зі зміщенням уламків, які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6 термін зрощення кісткової тканини понад 21 добу.

Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося у тому, що водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом «FORD», державний номерний знак НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, який свідчить:

- «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»,- невиконання якого знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 286-1 КК України, при обставинах, викладених вище, визнав повністю та суду пояснив, що посвідчення водія він отримав у 2021 році, водійський стаж складає 2 роки. 23.05.2024 в денний час він перебував на пляжі, де в період з 11:00 години до 13:30 години вживав алкоголь, а саме пиво в кількості приблизно 1,5 літра. У вказану дату, ближче до 23:30 години, вважаючи себе тверезим, він сів за кермо автомобіля «FORD», державний номерний знак НОМЕР_1 , де разом із ним в якості пасажирів в салоні транспортного засобу знаходилася неповнолітня ОСОБА_8 , яка сиділа на передньому пасажирському сидінні та друг Денис, рухаючись з приблизною швидкістю 100 км/год по вул.Широка з боку вул. Прибережна в напрямку вул. Шлюзова, його автомобіль почало кидати в різні сторони, внаслідок чого він раптово виїхав за межі проїзної частини праворуч, та здійснив зіткнення з огорожею будинку АДРЕСА_3 , після чого автомобіль перекинувся на бік. Визнає, що аварія сталася з його вини, оскільки швидкість автомобіля була завелика. Неповнолітня потерпіла ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани правої щоки ближче до проекції кута нижньої щелепи, глибоких саден або поверхневих забійних ран на задній поверхні шиї у нижній третині з переходом вниз, закритого перелому правої ключиці в середній третині зі зміщенням уламків. Вона знаходилася у лікарні, їй робили операцію. Він також отримав тілесні ушкодження, але вони були меншого ступеня тяжкості. Він відшкодував частково спричину шкоду у розмірі 30 000 гривень, після того як справа надійшла до суду. Щиро кається. Покарання просив призначити на розсуд суду.

Суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, за обставин, викладених у вироку, в межах висунутого прокурором обвинувачення, яка повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- показами неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 , яка суду пояснила, що обвинуваченого ОСОБА_3 вона знає приблизно рік, вони просто знайомі. 23.05.2024 увечері біля парку, де в смт.Обухіка відпочиває молодь, вона зустріла ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , вона бачила порожні пляшки з під горілки та слабоалкогольних напоїв. ОСОБА_3 запропонував покататися. Сівши за переднє пасажирське сидіння автомобіля «FORD», ОСОБА_3 почав здійснювати рух. В місті Дніпро під час керування ОСОБА_3 втратив контроль, внаслідок чого здійснив зіткнення з огорожею та його автомобіль перекинувся на бік. Вибиралися вони із автомобіля самостійно, хто викликав швидку допомогу, вона не знає. Коли вона вибралася з транспортного засобу, то відчула, що її фізичний стан є незадовільним. В лікарні їй було встановлено діагноз: перелом ключиці зі зміщенням; струс головного мозку. На ключиці їй було зроблено операцію та встановлено пластину, наразі їй потрібно робити повторне оперативне втручання. В лікарні вона перебувала 3 тижні, після, 2 тижні лікувалася амбулаторно. В даний час, а саме в ході слухання провадження в суді від обвинуваченого ОСОБА_3 вона отримала 30 000 гривень в рахунок відшкодування спричиненої шкоди. Покарання просить призначити на розсуд суду;

- показами законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 ОСОБА_5 , який суду пояснив, що він є опікуном ОСОБА_6 , оскільки матір ОСОБА_10 веде непритаманний спосіб життя. 23.05.2024 в нічний час йому зателефонували з лікарні та повідомили, що ОСОБА_10 знаходиться в медичному закладі, оскільки потрапила у дорожньо-транспортну пригоду. Він знає, що винуватцем події є ОСОБА_11 , котрий 23.05.2024 у нічний час керував транспортним засобом, та не впоравшись з керуванням врізався в огорожу. В ході даної пригоди ОСОБА_10 отримала наступні травми: перелом ключиці зі зміщенням, струс головного мозку. Остання перебувала у лікарні 3 тижні, їй робили операцію на ключиці. Після ОСОБА_10 проходила амбулаторне лікування вдома. Обвинувачений ОСОБА_3 лише в ході судового розгляду надав фінансову допомогу в розмірі 30 000 гривень. Вважає це частковим відшкодуванням спричиненої шкоди, оскільки заподіяна шкода на його думку є значно більшою, про що відомо ОСОБА_3 .

На даний час ОСОБА_10 також передує повторна операція на ключиці. Покарання просить призначити обвинуваченому на розсуд суду;

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 24.05.2024 з фото-таблицею та схемою до нього, відповідно до якого проведені необхідні виміри на перехресті вулиць Широка, Вітчизняна та в районі будинку АДРЕСА_3 , де відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю водія автомобіля «FORD», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_3 . На час огляду 24.05.2024 о 03:30 годині стан покриття асфальтобетонне, сухе, чисте, призначено для руху в двох напрямках. До проїзної частини примикає бордюрний камінь. Огляд проводився в темну пору доби. Видимість з загального місця водія не обмежена. Об`єктів, що обмежують оглядовість з робочого місця водія у напрямку руху, не виявлено. Наявність слідів, що свідчать про переміщення об`єктів на місці пригоди після дорожньо-транспортної пригоди виявлено. Виявлені сліди шин автомобіля «FORD», державний номерний знак НОМЕР_1 (т. 2, а.к.п. 5-13);

- довідкою КП РМЦРЗ» ДОР» від 24.05.2024, згідно з якою ОСОБА_6 встановлений діагноз: закритий перелом правої ключиці зі зміщенням (т. 2, а.к.п. 15);

- довідкою з КНП «Міська клінічна лікарня № 16» Дніпровської міської ради № 592 від 12.06.2024, відповідно до якої ОСОБА_3 24.05.2024 о 02:30 годині, перебував у стані алкогольного сп`яніння - 0,66%0 (т. 2, а.к.п. 43);

- висновком судово-медичної експертизи № 1812-е від 19.06.2024, згідно з яким за даними наданої медичної документації та при огляді у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: сумісної травми тіла:

- забійної рани правої щоки ближче до проекції кута нижньої щелепи;

- глибоких саден або поверхневих забійних ран на задній поверхні шиї у нижній третині з переходом вниз;

- закритого перелому правої ключиці в середній третині зі зміщенням уламків.

Враховуючи характер та локалізації виявлених у неї тілесних ушкоджень, ступінь ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до надходження на стаціонарне лікування КП «Регіональний медичний центр родинного здоров`я» ДОР».

Виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: сумісної травми тіла, спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів) частина з обмеженою контактуючої поверхнею або при ударі об такий (такі), якими могли бути виступаючі частини салону транспортного засобу.

Виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді сумісної травми тіла відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6 - термін зрощення кісткової тканини понад 21 добу (т. 2, а.к.п. 86-87);

- протоколами проведення слідчих експериментів від 12.06.2024 з план-схемами та фототаблицями до них, відповідно до яких ОСОБА_3 , свідок ОСОБА_12 та неповнолітня потерпіла ОСОБА_6 в присутності понятих вказали на обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 23.05.2024 о 23:30 годині в м. Дніпро по вул. Широка з боку вул.Прибережна в напрямку вул. Шлюзова, а саме зіткнення автомобіля «FORD», державний номерний знак НОМЕР_1 , з огорожею будинку АДРЕСА_3 , внаслідок чого були спричинені тілесні ушкодження пасажиру ОСОБА_6 (т. 2, а.к.п. 89-93; 94-98; 99-102);

- висновком технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/104-24/24210-ІТ від 28.06.2024, згідно з яким рульове керування автомобіля «FORD», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуває в працездатному стані (т. 2, а.к.п. 102-111);

- висновком технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/104-24/24244-ІТ від 01.07.2024, згідно з яким робоча гальмівна автомобіля «FORD», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуває в стані часткової відмови через непрацездатність гальмівного контуру задніх коліс внаслідок сплющення трубопровіду.

Пошкодження, яке призвело до часткової відмови робочої гальмівної системи автомобіля «FORD», державний номерний знак НОМЕР_1 , сталася в момент дорожньо-транспортної пригоди через зміщення двигуна автомобіля під час зіткнення з огорожею та деформацією підкапотного простору автомобіля (т. 2, а.к.п. 116-120);

- висновком судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/104-24/24732-ІТ від 21.06.2024, згідно з яким у даній дорожній обстановці водій автомобіля «FORD», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху.

Технічна можливість уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди для водія автомобіля «FORD», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , визначалась виконанням вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху, і у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які б не дозволили йому виконати їх.

Дії водія автомобіля «FORD», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , не відповідали вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху, що х технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди (т. 2, а.к.п. 125-126);

- висновком судово-токсикологічної експертизи № 8321 від 19.06.2024, згідно якого 24.05.2024 о 02:30 годині у ОСОБА_3 в крові виявлений етиловий спирт у концентрації 0,50%о (т. 2, а.к.п. 134-136);

-речовими доказами.

Оцінюючи докази в їх сукупності, відповідно до ст. 94 КПК України, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286-1 КК України, як такі, що виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу вироку, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі.

Досліджені судом і покладені в основу вироку докази не суперечать одне одному і узгоджуються між собою.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст. 94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Зокрема, під врахуванням особи винного слід розуміти врахування позитивних і негативних, соціальних, фізичних, психічних і правових елементів характеристики особи, що вчинила кримінальне правопорушення, які мають кримінально-правове значення.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке скоєно з необережності і відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який свою вину визнав, негативно оцінив вчинене ним кримінальне правопорушення, яке він вчинив в стані алкогольного сп`яніння, раніше не судимий, неодружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, з його слів працює неофіційно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, часткове відшкодування ним спричиненої шкоди, вік потерпілої, стан її здоров`я та потреба в проведенні повторної операції, думку потерпілої сторони щодо покарання обвинуваченому.

Суд відносить щире каяття до обставини, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведені обставини, позицію прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі з призначення додаткового покарання; позицію неповнолітньої потерпілої та її законного представника, позицію обвинуваченого ОСОБА_3 , який просив призначити покарання на розсуд суду, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі в межах мінімальної санкції ч. 1 ст. 286-1 КК України з позбавленням права керувати транспортними засобами.

При цьому, суд вважає за неможливе застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 вимог ст. 69 КК України, виходячи з наступного.

Статтею 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Суд зауважує, що частина 1 статті 69 КК України надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 КК України; істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи.

При визначенні поняття та змісту обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд має виходити з системного тлумачення статей 66 та 69 КК України та тих статей Особливої частини Кодексу, що визначають певні обставини, як ознаки привілейованих складів злочину, що істотно зменшують їх суспільну небезпечність, наслідком чого є зниження ступеню тяжкості вчиненого злочину. Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим.

Аналогічну позицію виклав Верховний Суд у постанові від 03.02.2021 у справі №629/2739/18, провадження № 51-3479 км 20.

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням, оскільки, водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху водіїв, пасажирів, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

При цьому, суд виходить із того, що вчинений обвинуваченим ОСОБА_3 злочин хоча й відноситься до злочинів скоєних з необережності, однак ОСОБА_3 сідаючи за кермо транспортного засобу у нетверезому стані, не міг не розуміти значення своїх дій та міг передбачити їх негативні наслідки. Тобто обвинувачений, знаходячись у нетверезому стані та керуючи транспортним засобом, не міг не розуміти, що він піддає загрозі як своє життя так і життя інших осіб (пасажирів), а в даному випадку загрозу для життя неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Саме цей стан - стан алкогольне сп`яніння, сприяв тому, що обвинувачений не зміг під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, та здійснив зіткнення з огорожею будинку АДРЕСА_3 , внаслідок чого пасажир його автомобіля неповнолітня ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження середнього ступнею тяжкості і які до теперішнього часу потребують в лікуванні та повторному оперативному втручанню.

Крім того, суд при призначенні покарання також відхиляє можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 вимог ст. 75 КК України, оскільки відповідно до Закону України №1231-IX від 16.02.2021 звільнення від відбування покарання з випробуванням не припускається у випадках засудження за кримінальне правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вище зазначалось судом, основним безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення за ст.ст. 286, 286-1 КК України, є безпека руху й експлуатації автомобільного та деяких інших видів транспорту, а вже його додатковим обов`язковим об`єктом життя та здоров`я особи.

Згідно з п.п. 20, 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 зі змінами та доповненнями «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у кожному випадку призначення покарання за ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами. При призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень Правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

З огляду на вищезазначене, на те, що додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами є обов`язковим для призначення при засудженні винної особи за ч. 1 ст. 286-1 КК України, на відсутність підстав для застосування вимог ст.ст. 69, 75 КК України, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 додатковий вид покарання позбавлення права керувати транспортними засобами.

Вказане призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , на переконання суду, буде відповідати його меті, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через приму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Тому саме це покарання, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 у виді цілодобового домашнього арешту, до набрання вироком законної сили залишити колишнім.

За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України із ОСОБА_3 належить стягнути на користь держави витрати, пов`язані із проведенням експертиз, в сумі 6815,52 гривень.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Питання щодо майна, на яке накладено арешт ухвалою слідчого судді, суд вирішує у відповідності до приписів ч. 4 ст. 174 КПК України.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у виді цілодобового домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Відповідно до ч. 7 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання строк перебування під цілодобовим домашнім арештом з 19.07.2024 по день набрання вироком законної сили, із розрахунку, три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані із проведенням судових експертиз в сумі 6815 (шість тисяч вісімсот п`ятнадцять) гривень 52 (п`ятдесят дві) копійки.

Скасувати арешт майна, накладений відповідно до ухвали Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29.05.2024 на автомобіль «FORD», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 .

Речовий доказ - автомобіль «FORD», державний номерний знак НОМЕР_1 повернути за належністю власнику ОСОБА_7 .

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасникам судового провадження, які не були присутні при проголошенні резолютивної частини вироку, направити копію повного тексту вироку не пізніше наступного дня після ухвалення вироку (ч. 7 ст. 376 КПК України).

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, повний текст вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1