Справа № 307/4749/24
Провадження №1-кс/307/809/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2024 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 з участю слідчого ОСОБА_3 , володільців майна ФОП ОСОБА_4 , його представника ОСОБА_5 , власника майна ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області про арешт тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 за погодженням з прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_8 звернувся до суду із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000875 від 03 листопада 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України.

Вказує на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 02 листопада 2024 року, близько 10 години 30 хвилин, працівниками ГРПП №5 було зупинено вантажний автомобіль марки «ЗИЛ 131», державний номерний знак НОМЕР_1 , з порубаною деревиною породи «бук», масою 6 метрів кубічних, під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , який під час зупинки надав накладну, яка не відповідає об`єму вантажу та марці автомобіля. Вище вказаний автомобіль разом з деревиною було поміщено на арешт майданчик Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області.

З метою збереження речових доказів та знарядь вчинення злочину у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000875 від 03 листопада 2024 року, слідчий просить винести ухвалу про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: на вантажний автомобіль марки «ЗИЛ 131», державний номерний знак НОМЕР_1 , водієм та фактичним володільцем якого являвся ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 та на порубану деревину, об`ємом 6 метрів кубічних, яка завантажена на ньому, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Володілець майна ФОП ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання.

Власник майна ОСОБА_6 в судовому засіданні також заперечив щодо задоволення клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши учасників провадження, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Тячівського РВП ГУНП України в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000875 від 03 листопада 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України.

Також встановлено, що 02 листопада 2024 року слідчим СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області проведено огляд місця події, в ході якого було виявлено та вилучено вантажний автомобіль марки «ЗИЛ 131», державний номерний знак НОМЕР_1 , водієм якого був ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 та порубану деревину, об`ємом 6 метрів кубічних, яка була завантажена на вказаний автомобіль.

Постановою слідчого СВТячівського РВП ГУНП України в Закарпатській області від 03 листопада 2024 рокуавтомобіль марки «ЗИЛ 131», державний номерний знак НОМЕР_1 , та порубану деревину, об`ємом 6 метрів кубічних, яка знаходиться в кузові даного автомобіля, визнано речовими доказами.

Також з матеріалів клопотання вбачається, що власником автомобіля марки «ЗИЛ 131», державний номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Біржовим (аукціонним) свідоцтвом № НОМЕР_3 про результати аукціону від 09 вересня 2024 року та договором купівлі-продажу необробленої деревини №UU-16578-2 від 09 вересня 2024 року вбачається, що ФОП ОСОБА_4 придбав від ДСГП «Ліси України» необроблену деревину породи «бук», об`ємом 50,000 метрів кубічних на загальну суму 89950 гривень.

Згідно товарно-транспортної накладної від 02 листопада 2024 року, накладної від 2 листопада 2024 року за №10/2024 ФОП ОСОБА_4 відправив вантажоодержувачу АЗ ПСМ с. Новоселиця, букові різані дрова, об`ємом 6 метрів кубічних.

Також з накладної вбачається, що водієм, який перевозив дрова зазначений ОСОБА_6 , автомобіль, що перевозитиме ліс вантажний автомобіль марки «ЗІЛ 131», державний номерний знак НОМЕР_4 .

Відповідно до ст.131 КПК України заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості провадження.

Згідно з ч.5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Як вбачається зі змісту ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення; існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; правову підставу для арешту майна, можливість використання останнього, як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що передбачено ч.2 ст.173 КПК України.

Матеріалами клопотання доведено, що зазначене кримінальне правопорушення було вчинено, правову підставу для накладення арешту та можливість використання зазначених речей як доказів в даному кримінальному провадженні.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника та володільця майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, а тому слід накласти арешт на тимчасово вилучене майно: вантажний автомобіль марки «ЗИЛ 131», державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним автомобілем; порубану деревину породи «бук», об`ємом 6 метрів кубічних, яка перебувала в користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , та належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаною деревиною.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області про арешт тимчасово вилученого майна, - задовольнити.

Накласти в кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №000875 від 03 листопада 2024 року, арешт на тимчасово вилучене майно:

1)вантажний автомобіль марки «ЗИЛ 131», державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним автомобілем;

2)порубану деревину породи «бук», об`ємом 6 метрів кубічних, яка перебувала в користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , та належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаною деревиною.

Копію ухвали направити слідчому, прокурору, власнику та володільцю майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 06 листопада 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1