Провадження № 1-кп/947/959/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2024 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши в місті Одесі у судовому засіданні судовий розгляд у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000560 від 01.05.2024 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в селі Нерубайське Одеської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 09.03.2022 року Суворовським районним судом м.Одеса за ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік та 6 місяців, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України;

- 27.09.2022 року Приморським районним судом м.Одеса за ч.4 ст.185, ст.ст.71, 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць. Покарання не відбуте;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду міста Одеси перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000560 від 01.05.2024 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Ухвалою суду від 18.07.2024 року було задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_3 строк тримання під вартою з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 18.08.2024 року включно.

15.08.2024 року захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_5 в судовому засіданні було заявлено усне клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Обґрунтовуючи своє клопотання, захисник зокрема зазначив, що 09.08.2024 року набув чинності Закон №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Вказаним Законом внесені зміни до ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно з якими, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Адвокат ОСОБА_5 вказує, що для кваліфікації злочинів чи адміністративних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Так, податкова соціальна пільга визначена підпунктами 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПКУ для відповідного року. Підпунктом 169.1.1 статті 169 розділу IV ПКУ визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Захисник зазначає, що у 2024 році прожитковий мінімум для працездатної особи становить 3028 грн. на місяць, тож сума соціальної пільги також збільшилась і становить 1514 грн (3028 грн *50% = 1514 грн).

Отже, за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість вкраденого становить до 3028,00 грн., особа несе відповідальність за КУпАП.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 внаслідок вчинення кримінального правопорушення завдано потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 1525 гривень 00 копійок, яку відшкодовано в повному обсязі шляхом повернення викраденого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.58 Конституції України, ст.ст.4, 5 КК України, п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, адвокат ОСОБА_5 просить суд: кримінальне провадження №0000560 від 01.05.2024 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України закрити та звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

В судовому засіданні, захисник підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Обвинувачений проти закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України не заперечував, клопотання захисника просив задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання захисника не заперечував.

Суд, вислухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000560 від 01.05.2024 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, вартість якого на момент вчинення кримінального правопорушення, становила 1525 гривень 00 копійок.

Частина 1 ст.2 КК України передбачає, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Станом на час вчинення кримінального правопорушення, викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувало 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Станом на 01.01.2024 року, розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» становить 3028,00 грн.

Частина 7 ст.42 Закону України «Про правотворчу діяльність», у разі викладення структурного елемента нормативно-правового акта в новій редакції попередня його редакція втрачає чинність з дня набрання чинності новою редакцією цього структурного елемента.

Таким чином, з 09.08.2024 року дрібною крадіжкою вважається адміністративне правопорушення, якщо вартість викраденого майна становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто до 3028,00 грн., а отже суд вважає, що внаслідок прийняття Закону №3886-ІХ втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, у якому обвинувачується ОСОБА_3 , оскільки розмір викраденого майна становив 1525 гривень 00 копійок.

Згідно зі ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Частина 3 ст.479-2 КПК України передбачає, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , під час судового розгляду, проти закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України не заперечував.

Таким чином, суд робить висновок, що клопотання захисника про закриття кримінального провадження є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

У зв`язку із закриттям кримінального провадження, суд вважає за необхідне, скасувати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який було продовжено ухвалою суду від 18.07.2024 року до 18.08.2024 року включно.

Постановою слідчого від 09.05.2024 року речовим доказом у справі визнано мобільний телефон марки «Xiaomi» синьо-бірюзового кольору, модель «Redmi 9С», з ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІЕМІ 2

НОМЕР_2 до ст.100 КПК України, речовий доказ мобільний телефон марки «Xiaomi» синьо-бірюзового кольору, модель «Redmi 9С», з ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІЕМІ 2 НОМЕР_3 , вважати повернутим власнику.

Ухвалою слідчого судді від 16.05.2024 року накладено арешт на мобільний телефон марки «Xiaomi» синьо-бірюзового кольору, модель «Redmi 9С», з ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІЕМІ 2 НОМЕР_3 .

Відповідно до вимог ч.4 ст.174 КПК України арешт, накладений ухвалою слідчого суді від 16.05.2024 року підлягає скасуванню.

Відповідно до довідки витрати на проведення експертизи № СЕ-19/116-24/9177/ТВ від 16.05.2024 року складають 1 514 гривень 00 копійок.

Згідно з ч.1 ст.126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч.1 ст.118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Так, згідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 598/1781/17 КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. Суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Так, враховуючи, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 закривається за нереабілітуючими підставами, а тому процесуальні витрати за залучення експертів в загальному розмірі 1 514 гривень 00 копійок повинно бути відшкодовано ОСОБА_3 .

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.284, 369, 371, 372, 376, 479-2 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000560 від 01.05.2024 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, задовольнити.

Кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000560 від 01.05.2024 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, - закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - скасувати.

Негайно звільнити з під варти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Речовий доказ мобільний телефон марки «Xiaomi» синьо-бірюзового кольору, модель «Redmi 9С», з ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІЕМІ 2 НОМЕР_3 , вважати повернутим власнику.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого суді від 16.05.2024 року на мобільний телефон марки «Xiaomi» синьо-бірюзового кольору, модель «Redmi 9С», з ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІЕМІ 2 НОМЕР_3 .

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 , на користь держави витрати на залучення експертів Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при МВС України в розмірі 1 514 (одну тисячу п`ятсот чотирнадцять) гривень 00 копійок.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення в частині застосування запобіжного заходу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ця ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд міста Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1