Провадження № 1-кп/337/293/2024
ЄУН №331/7956/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 186, ч.2 ст. 307 КК України,

встановив:

На розгляді в Хортицькому районному суді м. Запоріжжя знаходить об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 186, ч.2 ст. 307 КК України.

На досудовому розслідуванні за ч.4 ст. 186 КК України ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурором ОСОБА_4 заявлено клопотання про продовження застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою з посиланням на наявність ризиків передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити запобігання вказаним ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, оскільки не бачить сенсу переховуватися, і раніше не переховувався. Також вказав, що йому тяжко знаходитися в СІЗО, він не збирається впливати на потерпілу. Просить суд не продовжувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а змінити його на домашній арешт.

Захисник ОСОБА_6 вказав, що ОСОБА_5 перебуває на державній програмі для вживавших наркотики «Метадонова програма», якої в СІЗО немає, що буде впливати на його здоров`я. Вважає за можливе просити суд обрати цілодобовий домашній арешт.

Прокурор заперечував проти клопотання сторони захисту, наполягав на задоволенні свого клопотання.

Вислухавши пояснення учасників, суд приходить до наступних висновків.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на свідків.

Обставин, які є перешкодою для продовження застосованого до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, не встановлено.

Вирішуючи питання щодо продовження дії запобіжного заходу, суд виходить із того, що прокурор належним чином мотивував своє клопотання, а також те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років, не має офіційного джерела доходів, не має тісних соціальних зв`язків, раніше судимий, у тому числі за вчинення злочинівпов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, йому інкримінується вчинення епізоду протиправного діяння в період іспитового строку. У суду є підстави вважати, що він може переховуватися від суду у зв`язку з невідворотністю можливого призначення йому покарання, що є ризиком передбаченим п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України. Крім цього не маючи офіційних джерел доходів, може вчинити інше кримінальне правопорушення, що є ризиком передбаченим п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України. Враховуючи те, що свідки і потерпіла у кримінальному провадженні ще не допитані судом, обвинувачений ознайомлений з їх свідченнями на досудовому слідстві, обізнаний про їх місцезнаходження, то суд вважає на даний час актуальним ризик незаконного впливу на свідків і потерпілу у кримінальному провадженні, що є ризиком передбаченим п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України.

Суду не надано доказів, які б давали можливість припустити, що ризики відпали або зменшились, та вважає, що існують ризики, передбачені п. 1,3,5 ч. 1 ст.177 КПК України, які враховувалися при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Щодо клопотання сторони захисту з приводу застосування домашнього арешту, суд вважає його таким, що не здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, ризики, які виправдовують перебування його під вартою не зменшились.

Суду не надано жодних належних доказів наявності у ОСОБА_5 будь яких захворювань чи його перебування(участь) на якійсь програмі, що впливає на стан його здоров`я.

З метою дотримання балансу між суспільним інтересом та правом особи на особисту свободу, суд доходить висновку, що для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та уникнення встановлених судом ризиків, доцільно продовжити строк дії запобіжного заходу.

Керуючись ст. 176, 177, 183, 331, 369-372, 392 КПК України, суд , -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою у Державній установі Запорізький слідчий ізолятор на строк 60 днів, до 11 жовтня 2024 року включно.

Копію ухвали направити Державній установі Запорізькій слідчий ізолятор - для виконання, прокурору та ОСОБА_5 - для відома.

Ухвала в частині продовження застосування запобіжного заходу може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: