Суддя ОСОБА_1 .
Справа № 644/2651/24
Провадження № 1-кп/644/564/24
УХВАЛА

Іменем України

31 липня 2024 року Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілих ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.02.2024 року за №0000298, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Скрипаї, Зміївського району, Харківської області, громадянина України, українця, з середньотехнічною освітою, одруженого, є людиною з інвалідністю 2 групи, раніше не судимого, зареєстрованого та що фактично проживав АДРЕСА_1 , обвинуваченого за ч.4 ст. 296 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження м. Первомайськ, Харківської області, громадянина України, українця, з середньо спеціальною освітою, не одруженого, раніше не судимого, що фактично проживав АДРЕСА_1 , обвинуваченого за ч.4 ст. 296 КК України,

УСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває дане кримінальне провадження. Триває судовий розгляд, допитано обвинувачених, потерпілих, свідка, відкладено розгляд справи перед дослідженням доказів.

Обвинуваченим обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до визначеної дати наступного судового засідання строк спливає.

Прокурором подані клопотання про його продовження на строк 60 діб.

В обґрунтування поданого клопотання щодо обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прокурором зазначено, що підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, яке є тяжким злочином, за вчинення якого можливе покарання у вигляді реального позбавлення волі строком до 7 років, на території України по теперішній час триває воєнний стан, тому у разі визнання їх винними у вчиненні даного злочину, в якому вони обвинувачуються, та призначенні покарання судом у вигляді позбавлення волі, це може викликати загрозу їх втечі, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду, тобто ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, про що також викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії». Також, вважав, що існує ризик того, що обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 маючи можливість вільно пересуватись, зможуть незаконно впливати на потерпілих та свідка у даному кримінальному провадженні, які проживають у одному під`їзді з обвинуваченими, та у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, перебуваючи під психологічним або фізичним впливом(враховуючи характер вчиненого правопорушення) можуть змінити свої показання на користь обвинувачених, тобто існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України. Окрім того, щодо обвинуваченого ОСОБА_8 наявне ще одне кримінальне провадження від 11.03.2021 року за ч. 1 ст. 263 КК України, яке перебуває в суді, рішення по якому до теперішнього часу не прийнято, тому останній може вчинити інші кримінальні правопорушення. Так само, щодо ОСОБА_9 в провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова є кримінальне провадження за ч.1 ст. 125 КК України, що свідчить про існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Захисником подане клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченим з тримання під вартою на домашній арешт. В обґрунтування клопотання захисник посилався на те, що стороною обвинувачення не доведено необхідність застосування саме такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, сама по собі тяжкість кримінального правопорушення не може бути підставою для обрання такого найсуворішого запобіжного заходу, ризики, які передбачені ст. 177 КПК України, відсутні, обвинувачені не переховувались від органів досудового розслідування та суду, що виключає імовірність обрання такого запобіжного заходу, також прокурором не доведено не можливість обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою. Посилався на відповідні позиції Європейського Суду з прав людини, чисельну практику національних судів. Вважав, що домашній арешт в будь-який формі, щодо обвинуваченим буде доцільним за адресою фактичного проживання.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження строку запобіжного заходу та викладені в ньому доводи, просив їх задовольнити, в задоволенні клопотання захисника просив відмовити.

Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , їх представник, клопотання прокурора підтримали, в задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу просили відмовити.

Представник потерпілих посилався на те, що допитані в судовому засіданні потерпілі та свідок зазначали, що хвилюються за своє життя, оскільки обвинувачені проживають в цьому ж будинку, неодноразово висловлювали погрози в їх бік, в бік їх рідних, щодо обвинуваченого ОСОБА_9 перебуває в провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова кримінальне провадження за фактом завдання тілесних ушкоджень свідку у цій справі.

Потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що вона дійсно має побоювання за своє життя, мале місце погрози на адресу її та її доньки. Потерпілий ОСОБА_5 просив задовольнити клопотання прокурора.

Захисник обвинувачених подане клопотання про зміну запобіжного заходу підтримав, просив врахувати, що фактично 80% процесуальних дій по справі вже було проведено, допитано обвинувачений, потерпілих, свідка та залишилось дослідити докази по справі, але вже наразі є зрозумілим, що кваліфікація дії обвинувачених є невірною, так, факт побиття мав місце, та це є неприпустимим, особливо щодо жінки, але хуліганства не було, наявні неприязнені стосунки зумовлені неправомірністю нарахувань комунальних платежів з боку ОСББ «Зубр», що свідчить про вчинення кримінального проступку, а саме спричинення легких тілесних ушкоджень, що фактично надає можливість змінити запобіжний захід обом обвинуваченим. Звертав увагу на те, що судом встановлено, що обвинувачені мають стійкі соціальні зв`язки, ОСОБА_8 є особою з інвалідністю, ветераном Афганістану, отримує пенсію, обидва обвинувачених мають місце реєстрації, раніше не судимі, тому є підстави для зміни запобіжного заходу на домашній арешт. Також зазначав, що ризики, які перелічує прокурор у клопотаннях втратили свою актуальність, тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для врахування при продовженні запобіжного заходу, обвинувачені не можуть вплинути на потерпілих та свідка, оскільки покази вже надані суду, наміру ухилятись вони не мали, самостійно прибули до відділу поліції. Вважав, що сукупність досліджених доказів дає підстави для зміни запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_8 проти клопотання прокурора заперечував, підтримав доводи захисника, підтримав клопотання про зміну запобіжного заходу, вважав, що його спровокували, якщо б потерпілий ОСОБА_5 не завдав йому удару нічого б не було, він не мав наміру завдавати ушкодження потерпілій ОСОБА_4 , лише мав намір з`ясувати питання неправомірності її дій, як представника ОСББ. Зазначав, що шкодує про те, що сталося, умислу на вчинення такого правопорушення у нього не було. Сталось непорозуміння.

Обвинувачений ОСОБА_9 проти клопотання прокурора заперечував, підтримав доводи захисника, просив змінити запобіжний захід, врахувати практику міжнародних судів, наводив відповідні рішення.

Вислухавши доводи учасників, дослідивши матеріали провадження, суд вважає що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а клопотання захисника залишенню без задоволення.

Відповідно до ч.1,2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених ч.1 даної статті.

Ухвалами слідчих суддів Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23.02.2024 року обвинуваченим було обрано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», розмір застави не визначався, строк дії запобіжного заходу був продовжений, ухвали про обрання запобіжного заходу, про продовження запобіжного заходу, були предметом розгляду апеляційної інстанції та залишені без змін, в останнє ухвалою Харківського апеляційного суду від 01.05.2024 року.

Оцінюючи доводи прокурора, суд вважає, що підозра є обґрунтованою до ступеню необхідного для даної стадії процесу. Розгляд справи триває, допитано обвинувачених, допитано потерпілих, свідка, відкладено розгляд справи перед дослідженням письмових доказів.

Суд враховує, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Суд погоджується із стороною обвинувачення, що наразі, продовжують існувати ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України щодо обох обвинувачених, а саме можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, що на думку суду обґрунтовано може викликати загрозу втечі обвинувачених.

Суд вважає, що не зважаючи на проведений допит потерпілих та свідка ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України щодо впливу на них з боку обвинувачених залишається актуальним, оскільки в ході допиту обвинувачених, свідка та потерпілих наявні розбіжності щодо обставин самого правопорушення, судом будуть в подальшому досліджуватись докази, в тому числі відеозапис подій, що не виключає потребу в повторному допиті потерпілих.

Окрім того, існує ризик передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України щодо обох обвинувачених, оскільки в провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова перебуває ще одне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.2 ст. 125 КК України, а в провадженні Зміївського міського суду Харківської області щодо обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст. 263 КК України, що свідчить про імовірність вчинення обвинуваченими іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Суд враховує, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який одружений, має постійне місце реєстрації та проживання, середньо-технічну освіту, є людиною з інвалідністю 2 групи, раніше не судимий, але щодо нього в провадженні іншого суду перебуває ще одне кримінальне провадження. Також, зі слів обвинуваченого він є ветераном військової служби в Афганістані, отримує пенсію, має право власності на квартиру за місцем реєстрації, має захворювання, та не має можливості отримувати належну медичну допомогу в умовах ізолятора.

Суд враховує дані про особу ОСОБА_9 , який не одружений, не судимий, з середньо-спеціальною освітою, не працює, мешкав в Харкові без реєстрації.

Під час розгляду клопотання щодо запобіжного заходу сторона захисту лише посилається на наявність відвідних даних про особу обвинувачених, які суд встановив. При цьому, суд зазначає, що в ході розгляду провадження суду не було надано будь-яких доказів соціальних зв`язків обвинувачених, відсутні дані про інвалідність, стан здоров`я, потребу в лікуванні, дані про статус ветерана, та розмір доходу.

В ході розгляду справи обвинуваченими надані покази по суті обвинувачення, вони не погоджувались із кваліфікацією своїх дій, але доводи щодо кваліфікації будуть оцінені судом під час прийняття остаточного рішення по справі. Обвинувачені звертались до потерпілих, приносили вибачення, пропонували примиритись, розуміють що були завдані тілесні ушкодження потерпілим, але їх спровокували, була конфліктна ситуація, зумовлена непорозуміннями ОСОБА_8 з ОСББ щодо сплати комунальних послуг, але потерпілі з даними вибаченнями не погодились.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»). Крім того, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням досліджених судом обставин, підстав для зміни запобіжного заходу суд не вбачає. Закінчити розгляд справи не є можливим до встановленого 2-місячного строку з причин, що не залежать від суду, тому обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до положень п.2 ч. 4 ст.183 КПК України розмір застави не визначається.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 182, 183, 201, 331, 391 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинувачених щодо зміни запобіжного заходу залишити без задоволення.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , - задовольнити. Продовжити строк дії запобіжного заходу обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 28.09.2024 року. Продовжити строк дії запобіжного заходу обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 28.09.2024 року.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 31.07.2024 року.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченими, їх захисником, прокурором, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання та судовий розгляд у суді першої інстанції.

Головуючий: суддя ОСОБА_1