Справа №463/8010/24
Провадження №1-кс/463/6457/24
У Х В А Л А

28 серпня 2024 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанови слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 від 09.08.2024 року про відмову у визнанні потерпілим та про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій в кримінальному провадженні № 0000717 від 28.05.2024 р. за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України,-

в с т а н о в и в :

скаржник звернувся до слідчого судді із скаргою на постанови слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 від 09.08.2024 року про відмову у визнанні потерпілим та про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій в кримінальному провадженні № 0000717 від 28.05.2024 р. за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України. Просить такі скасувати та зобов`язати слідчого повторно розглянути клопотання.

Скаргу мотивує тим, що в провадженні Першого слідчого відділу Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, перебувають матеріали кримінального провадження № 0000717 від 28.05.2024 р. за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України. Вказане кримінальне провадження розпочато за зверненням ОСОБА_3 .

В межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_3 10.06.2024 року подав слідчому клопотання про допит його в процесуальному статусі потерпілого та проведення низки слідчих (розшукових) дій. З урахуванням ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_5 від 02.08.2024 року слідчим Першого слідчого відділу Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 повторно розглянуто клопотання ОСОБА_3 та винесено оскаржувані постанови від 09.08.2024 року про відмову у визнанні потерпілим та про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій в кримінальному провадженні № 0000717 від 28.05.2024 р. за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Скаржник вважає оскаржувані постанови незаконними, невмотивованими, необґрунтованими та постановленими без проведення належного досудового розслідування.

Зокрема, вважає такими, що перекручені та спотворені слідчим ОСОБА_4 в оскаржуваній постанові факти про спричинення йому моральної шкоди в сумі 1000 000,00 грн. не посадовими особами СВ РУП № 1 ГУНП у Львівській області внаслідок зловживання ними службовим становищем при розслідуванні кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 60003178 від 10.11.2023 р., а навпаки слідчий без будь-яких розумних, на думку скаржника, підстав вважає шкодою, заподіяною ОСОБА_6 та іншими особами, які внаслідок підробки документів, інших протиправних дій захопили горище будинку по АДРЕСА_1 , а не посадовими особами СВ РУП № 1 ГУНП у Львівській області. Натомість моральну шкоду в сумі 1000 000,00 грн. скаржник вважає такою, що заподіяна йому посадовими особами СВ РУП № 1 ГУНП у Львівській області внаслідок зловживання ними службовим становищем при розслідуванні кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 60003178 від 10.11.2023 р., зокрема, і тим, що слідчими в цьому кримінальному провадженні вчиняються заявнику протиправні перешкоди для відшкодування заподіяної йому злочином шкоди в порядку ст. 128 КПК України. Скаржник вважає, що розмір цієї шкоди необхідно визначити шляхом проведення судової експертизи, про що слідчому ОСОБА_7 заявлено в клопотанні, якого він вперто не хоче розглядати і вирішувати по суті. Крім того, твердження слідчого ОСОБА_4 в раніше скасованих та оскаржуваній постанові про відмову у визнанні його потерпілим про те, що він не здобув доказів заподіяння йому моральної шкоди протиправними діями слідчого СВ ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області за своєю суттю не відрізняється від твердження в оскаржуваній постанові від 09.08.2024 р. про те, що, нібито, в ході розслідування встановлено, що така шкода йому не заподіяна, оскільки слідчий в оскаржуваній постанові не зазначив жодного, зібраного ним доказу того, що такими протиправними діями слідчого СВ ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області йому не заподіяно жодної шкоди. Скаржник переконаний, що такими доказами мали б бути, як мінімум, два процесуальні документи протокол допиту його як потерпілого і висновок судово-психологічної експертизи щодо факту заподіяння йому протиправними діями слідчого СВ ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області моральної шкоди і її розміру.

А тому звернувся до слідчого судді з відповідною скаргою, яку просить задовольнити.

Скаржник до судового засіданні подав заяву про розгляд скарги у його відсутності, вимоги скарги підтримує та просить задовольнити.

Враховуючи положення ч.1 ст.28 КПК України, яка передбачає, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, а положеннями ч.3 ст.306 КПК України хоч і визначено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, але наслідки неявки у судові засідання такої не визначено, а тому слідчий суддя вважає, що скаргу слід розглянути у відсутності скаржника на підставі наявних матеріалів.

Представник суб`єкта оскарження - Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином.

До судового засідання скерував письмові заперечення на скаргу, згідно яких просив в задоволенні скарги відмовити, а розгляд скарги проводити у відсутності слідчого. Заперечуючи проти заявлених скаржником у поданій скарзі вимог слідчий зазначив про те, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000717 від 28.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.05.2024 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові надійшов рапорт старшого слідчого в ОВС першого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_4 , про те, що ним, під час вивчення заяви ОСОБА_3 від 23.05.2024, якою скеровано до виконання ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_8 від 11.04.2024 у справі № 463/3129/24, провадження № 1-кс/463/2916/24, встановленою, що вказаною ухвалою зобов`язано уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_3 від 27.03.2024, по факту можливих неправомірних дій слідчих СВ ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області, які виразились у зловживанні владою та службовим становищем під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003178 від 10.11.2023. Із змісту заяви ОСОБА_3 від 27.03.2024 вбачається, що заявник скаржиться на можливі неправомірні дії слідчих СВ ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області, які виразились у зловживанні владою та службовим становищем під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003178 від 10.11.2023, а саме неналежному проведенні досудового розслідування, безпідставній відмові в задоволенні клопотань, не проведенні слідчих дій та ін.

З урахуванням положень ст.55 КПК України, слідчий вважає, що на сьогодні у кримінальному провадженні встановлено, що можливим вчиненням кримінального правопорушення, а саме можливими неправомірними діями слідчих СВ ЛРУП № І ГУНП у Львівській області під час розслідування кримінального провадження № 0003178 від 10.11.2023 ОСОБА_3 не завдано фізичної, майнової чи моральної шкоди. Із змісту заяви ОСОБА_3 від 27.03.2024 вбачається, що заявник скаржиться на можливі неправомірні дії слідчих СВ ЛРУП № 1 ГУНП Львівській області, які виразились у зловживанні владою та службовим становищем під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003178 від 10.11.2023, яке розслідується по факту того, що ОСОБА_9 , разом із посадовими особами ТОВ «Сорока Урбан Девелопмен Груп», а також іншими невстановленими особами, шляхом підробки ряду документів протиправно захопили та заволоділи приміщенням - горищем будинку по АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_3 ті іншим співвласникам будинку, та в подальшому протиправно переобладнали дане горище в квартиру АДРЕСА_1 , площею 164 кв.м., в результаті чого ОСОБА_3 завдани збитків, як покликається заявник на суму 1 000 000 грн. Тобто, в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000717 встановлено, що шкоду ОСОБА_3 спричинено внаслідок можливих неправомірних дій ОСОБА_6 , разом із посадовими особами ТОВ «Сорока Урбан Девелопмен Груп», а також іншими невстановленими особами, а не внаслідок можливих неправомірних дій слідчих СВ ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області, які виразились у зловживанні владою та службовим становищем під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003178 від 10.11.2023.

У зв`язку із чим, на думку слідчого, на сьогодні у кримінальному провадженні встановлено, що можливим вчиненням кримінального правопорушення, а саме можливими неправомірними діями слідчих СВ ЛРУП № І ГУНП у Львівській області під час розслідування кримінального провадження № 0003178 від 10.11.2023, ОСОБА_3 не завдано фізичної, майнової чи моральної шкоди. У зв`язку із чим підстав для визнання його потерпілим немає. Водночас, відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено на підставі заяви ОСОБА_3 , а тому на цей час, з огляду на вимоги ст. 60 КПК України, ОСОБА_3 наділений правами (процесуальним статусом) заявника.

У зв`язку із наведеним, враховуючи скорочені процесуальні строки для розгляду скарги, вважаю за можливе розглянути скаргу у відсутності суб`єкта оскарження на підставі наявних доказів. Крім того, в силу ч.3 ст. 306 КПК України його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги вважаю, що в задоволенні такої слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що в провадженні Першого слідчого відділу Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, перебувають матеріали кримінального провадження № 0000717 від 28.05.2024 р. за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України. Вказане кримінальне провадження розпочато за зверненням ОСОБА_3 .

В межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_3 10.06.2024 року подав слідчому клопотання про допит його в процесуальному статусі потерпілого та проведення низки слідчих (розшукових) дій здійснити тимчасовий доступ до речей та документів, провести допити свідків. Згідно копії зазначеного клопотання, яке долучено скаржником до матеріалів скарги, судом встановлено, що в тексті такого скаржник ОСОБА_3 покликається на факт спричинення йому моральної шкоди, яку останній оцінює в розмірі 1 000 000,00 грн. При цьому, в поданому клопотанні скаржник не зазначає в чому проявилась спричинена йому моральна шкода, якими доказами підтверджується, як факт спричинення шкоди, так і заявлений скаржником розмір такої.

На виконання вимог ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_5 від 02.08.2024 року слідчим Першого слідчого відділу Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 повторно розглянуто клопотання ОСОБА_3 та винесено постанови від 09.08.2024 року про відмову у визнанні потерпілим та про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій в кримінальному провадженні № 0000717 від 28.05.2024 р. за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених КПК України, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне (ч. 3 ст. 110 КПК).

Необхідно визначити, у яких випадках особа може набувати статусу потерпілого відповідно до норм кримінального процесуального закону. Так, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди (ч. 1 ст. 55 КПК України). Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 2 ст. 55 КПК України). Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 3 ст. 55 КПК України).

З урахуванням цих положень, потерпілим може бути 1) особа, якій завдано шкоди (моральної, фізичної або майнової), яка 2) подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або 3) яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода, і тому вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Слід враховувати, що слідчий має право відмовити особі у визнанні її потерпілим. Зокрема, така відмова (у формі постанови) є обґрунтованою за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди (ч. 5 ст. 55 КПК України). Це єдиний випадок, коли можна відмовити особі у визнанні її потерпілим.

Так, процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК України є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.

Проаналізувавши постанову слідчого, останній вважає, що в ході кримінального провадження не встановлено достатніх відомостей, які б свідчили на спричинення, або ж замаху на спричинення заявнику моральної, фізичної або майнової шкоди. Більше того, як зазначено вище, скаржник у поданому клопотанні про допит його саме як потерпілого у зв`язку із спричиненням йому розслідуваним кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 364 КК України, 1 000 000,00 грн. моральної шкоди, не зазначає в чому проявилась спричинена йому моральна шкода, якими доказами підтверджується, як факт спричинення шкоди, так і заявлений скаржником розмір такої. Крім того, не зазначає і про наявність у нього певних перешкод у представленні відповідних доказів на підтвердження вказаних обставин, зазначаючи при цьому, що обов`язок по збору зазначених доказів покладено на слідчого. Скаржник в поданому клопотанні обмежився виключно покликанням на положення ст.55 КПК України.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до правил оцінки доказів (частина 3 статті 370 КПК України). Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, суд повинен виносити вмотивовані рішення (наприклад, Рішення Великої Палати у справі Moreira Ferreira проти Португалії (no. 2) від 11 липня 2007 року, Заява № 19867/12, параграф 84). Вмотивованість вимагає від суду чітко вказати на підстави тієї чи іншої аргументації. При вирішенні питання про встановлення процесуального статусу осіб, таким чином, необхідно чітко вказати, на підставі яких доказів в осіб виникає такий процесуальний статус

Окрім цього, звертаю увагу на те, що процесуальний статус потерпілого виникає саме з моменту, коли встановлено, що цій особі було завдано шкоди. У цьому випадку скаржник не надає будь якого підтвердження завдання йому будь-якої шкоди кримінальним правопорушенням.

Слідчий суддя критично ставиться до доводів скаржника з приводу того, що постанова є незаконною та необґрунтованою. У постанові слідчого є мотивувальна частина з посиланням на положення КПК, яка містить мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування (у задоволенні клопотання відмовлено, оскільки спричинена шкода підлягає доказуванню, а на даний момент недостатньо відомостей, які б свідчили про шкоду, завдану скаржнику кримінальним правопорушенням).

Слід зазначити, що сам факт внесення відомостей в ЄРДР не свідчить про вчинення кримінального правопорушення, а є підставою для проведення певних слідчих (розшукових) дій з метою перевірки обставин викладених заявником та виконання завдання кримінального провадження.

А тому у вимозі про скасування постанови слідчого від 09.08.2024 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим слід відмовити, оскільки скаржником не доведено будь-якими доказами як факту спричинення шкоди, так і розміру шкоди, що була завдана, або могла бути завдана кримінальним правопорушенням. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що таким чином права скаржника не обмежуються, оскільки визнання потерпілим може відбутися на будь-якій стадії кримінального провадження, щойно буде встановлено (або належним чином доведено) вид і розмір шкоди, що була завдана кримінальним правопорушенням.

Щодо вимоги про скасування постанови слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 від 09.08.2024 року про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій в кримінальному провадженні № 0000717 від 28.05.2024 р. за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, то така теж не підлягає до задоволення, оскільки ОСОБА_3 в межах кримінального провадження № 0000717 не уповноважений на подачу відповідного клопотання, так як процесуальним статусом потерпілого не наділений.

З урахуванням наведеного слідчий суддя у поданій ОСОБА_3 скарзі відмовляє в повному обсязі.

Керуючись вимогами ст.ст.303, 306, 307, 372 КПК України, -

постановив:

В скарзі ОСОБА_3 на постанови слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 від 09.08.2024 року про відмову у визнанні потерпілим та про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій в кримінальному провадженні № 0000717 від 28.05.2024 р. за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1