ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/817/288/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - адміністративний нагляд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

з участю - прокурора - ОСОБА_6 ,

особа, в інтересах якої подано апеляційну скаргу,

- ОСОБА_7 ,

його захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 грудня 2018 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 грудня 2018 року подання начальника Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 про продовження адміністративного нагляду щодо ОСОБА_7 задоволено частково.

Продовжено та змінено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, не працюючому, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованому в АДРЕСА_2 , адміністративний нагляд терміном на 6 місяців, застосувавши наступні обмеження:

заборона виходу з дому (квартири) по місцю проживання (реєстрації) в період з 22 год. 00 хв. до 05 год.00 хв. ранку наступного дня;

реєструватися 2 рази на місяць (1-й та 3-й четвер місяця) з 19.00 год. до 20.00 год. в службовому кабінеті інспектора поліції;

заборона виїзду за межі м.Тернополя без дозволу працівників поліції.

У задоволенні інших вимог подання відмовлено.

Задовольняючи частково клопотання про встановлення адміннагляду, суддя місцевого суду виходив з того, що 02.06.2017 року з Чортківського УВП № 26 Тернопільської області на підставі постанови Гусятинського районного суду від 04.04.2017 року умовно-достроково з невідбутим терміном 02 роки 12 днів звільнився засуджений ОСОБА_7 , який прибув до обраного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 та поставлений на облік у Тернопільському ВП ГУ НП в Тернопільській області. Після звільнення ОСОБА_7 зарекомендував себе з негативної сторони, на шлях виправлення не став, і постановою Тернопільського міськрайонного суду 10.01.2018 року № 607/428/17 йому встановлено адміністративний нагляд терміном на 12 місяців і визначено ряд обмежень. Перебуваючи під адміністративним наглядом, ОСОБА_7 своєї поведінки не змінив та на шлях виправлення не став, порушував встановлені йому обмеження адміністративного нагляду, громадський порядок та спокій громадян та притягувався до адміністративної відповідальності: 25.01.2018 року за ч.1 ст.178 КУпАП, 02.03.2018 року за ч.1 ст.187 КУпАП, 27.03.2018 року за ч.1 ст.175-1 КУпАП, 14.08.2018 року за ч.1 ст.175-1 КУпАП, 07.09.2018 року за ч.2 ст.175-1 КУпАП, 20.09.2018 року за ч.2 ст.187 КУпАП. ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечує стосовно продовження йому адміністративного нагляду, однак просить не застосовувати до нього деякі обмеження.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_9 просить поновити строк на апеляційне оскарження, мотивуючи тим, що в справі не має документів про те, що ОСОБА_7 особисто приймав участь в судовому засіданні і про дане рішення стало відомо лише тоді, коли адвокат ОСОБА_9 отримав копію постанови - 09 листопада 2023 року.

Також, просить постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 грудня 2018 року - скасувати, а в задоволенні клопотання (подання) начальника Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 відмовити.

Щодо підстав для поновлення строку апеляційного оскарження вказує на те, що відсутні процесуальні документи про особисту участь ОСОБА_11 в судовому засіданні.

Вважає, що під час судового розгляду було застосовано неналежну судову процедуру, захисника спеціально ОСОБА_7 не було надано, прокурор не був належно повідомлений і участі в судовому засіданні не приймав, що є істотними порушенням процесуального закону. Також, апелянт вказує на відсутність в матеріалах справи журналу судового засідання та технічного носія інформації, на якому повинні були зафіксувати судове провадження у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_7 та доводи його захисника ОСОБА_8 , які підтримали заявлене в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_9 клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження з наведених у ній підстав, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти доводів клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги в частині обґрунтування підстав для поновлення строку апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції з`ясував наступне.

Особа, щодо якої судовим рішенням в порядку Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» встановлено адміністративний нагляд та обмеження щодо його поведінки, має право на апеляційне оскарження такого судового рішення на підставі ст.5 згаданого Закону в порядку, визначеному розділом VIII КПК України.

У постанові суду від 27 грудня 2018 року відносно ОСОБА_7 було на 6 місяців, тобто до 27 червня 2019 року, продовжено строк адміністративного нагляду, раніше встановлений відносно нього постановою Тернопільського міськрайонного суду від 12 січня 2018 року.

Також, в постанові суду від 27 грудня 2018 року визначено строк її апеляційного оскарження - 10 діб з моменту проголошення, тобто по 06 січня 2019 року, включно.

Перелік осіб, які мають право подати апеляційну скаргу визначено ст. 393 КПК, зі змісту якої видно, що ОСОБА_11 (засуджений, щодо якого вирішувалося питання про адміністративний нагляд) і адвокат ОСОБА_9 (захисник) є самостійними суб`єктами звернення до суду апеляційної інстанції для оскарження постанови міськрайонного суду.

Апеляційну скаргу на постанову суду від 27 грудня 2018 року адвокат ОСОБА_9 подав 16 листопада 2023 року, тобто більше ніж через 4 роки 10 місяців після винесення оскаржуваної постанови.

При цьому, з матеріалів провадження видно, що на підтвердження своїх повноважень на представництво інтересів ОСОБА_7 в цій справі адвокат ОСОБА_9 до апеляційної скарги додав ордер від 06 листопада 2023 року, виданий на підставі договору про надання правової допомоги 29 вересня 2023 року (а.к.п.23).

Таким чином, в період визначеного законом строку апеляційного оскарження постанови суду від 27 грудня 2018 року адвокат ОСОБА_9 не мав жодних процесуальних повноважень у цій справі, в тому числі не володів правом на подання апеляційної скарги як захисник засудженого.

Таким чином, клопотання адвоката ОСОБА_9 про поновлення йому строку апеляційного оскарження є безпідставним, оскільки процесуальним правом на подання апеляційної скарги він в межах визначеного законом строку не володів.

Окрім того, апеляційна скарга подана адвокатом через 4 роки 4 місяці після закінчення виконання постанови суду від 27 грудня 2018 року, тобто після закінчення продовженого нею строку адміністративного нагляду.

При цьому, слід зауважити, що в поданій у 2023 році апеляційній скарзі адвокат просить апеляційний суд у разі поновлення строку апеляційного оскарження на постанову суду від 27 грудня 2018 року скасувати її та знову розглянути по суті клопотання начальника відділення поліції про продовження ОСОБА_7 адміністративного нагляду. Однак, розгляд клопотання про продовження строку адміннагляду по суті уже неможливий, оскільки такий строк було встановлено раніше іншою постановою суду до 10 січня 2019 року і він уже закінчився (а.к.п.3).

Також, в ході апеляційного розгляду встановлено, що в постанові Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 грудня 2018 року вказано зокрема ту обставину, що ОСОБА_11 брав участь в судовому засіданні з розгляду подання про продовження відносно нього адміністративного нагляду і висловлював свою позицію щодо вирішення цього питання, яка суддею місцевого суду була врахована і подання начальника відділення поліції було задоволено лише частково.

Обґрунтовуючи в апеляційній скарзі підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження захисник ОСОБА_9 жодним чином не заперечує достовірність цієї обставини, а лише стверджує, що про відсутність у матеріалах справи документів, якими зафіксована участь ОСОБА_11 в цьому судовому засіданні.

Однак, твердження про відсутність у справі окрім самої постанови суду інших документів, якими було би зафіксовано особисту участь ОСОБА_11 у судовому засіданні, не є запереченням того, що ОСОБА_11 брав участь в судовому засіданні місцевого суду, а отже знав про судове рішення щодо продовження строку адміністративного нагляду.

В ході апеляційного розгляду ОСОБА_11 у своїх поясненнях апеляційному суду також не заперечив факту своєї участі в судовому засіданні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 27 грудня 2018 року, а лише пояснив, що не пригадує саме цього судового засідання, оскільки після звільнення з місць позбавлення волі до нього неодноразово застосувався адміністративний нагляд.

Також, ОСОБА_11 вказав, що під час виконання заходів по адміннагляду працівники поліції часто, в тому числі навесні 2019 року - в період дії постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 грудня 2018 року, яку оскаржує адвокат ОСОБА_9 , перевіряли присутність ОСОБА_11 за місцем проживання в нічний час. На той час і до закінчення строку адміністративного нагляду, встановленого постановою від 27 грудня 2018 року на шість місяців, він її не оскаржував і не звертався за правовою допомогою до адвоката оскільки здійснював догляд за своєю матір`ю, яка хворіла ще приблизно до 2021 року. За правовою допомогою до адвоката ОСОБА_12 він звернувся у 2023 році з приводу дій працівників поліції в інших справах, а уже в ході надання правової допомоги адвокат ініціював оскарження постанови суду від 27 грудня 2018 року.

Аналізуючи в сукупності наведені обставини, а саме: 1) врахування судом першої інстанції усних заперечень ОСОБА_11 щодо обсягу обмежень адміністративного нагляду; 2) відсутність в апеляційній скарзі прямого заперечення факту участі ОСОБА_11 в судовому засіданні 27 грудня 2018 року; 3) пояснення ОСОБА_11 , який під час апеляційного розгляду також не заперечив своєї участі в судовому засіданні 27 грудня 2018 року і підтвердив, що йому було відомо про виконання працівниками поліції оскаржуваної постанови суду про продовження адміністративного нагляду, апеляційний суд приходить до висновку, що твердження апелянта про те, що ОСОБА_7 не брав участі в судовому засіданні є непереконливими, а ґрунтуються лише на припущеннях апелянта.

Таким чином, доводи щодо підстав для поновлення строку оскарження не відповідають приписам ст. 117 КПК щодо можливості поновлення процесуального строку лише у разі його пропущення з поважним причин, а також сталій практиці Верховного Суду стосовно того, що під поважними причинами необхідно розуміти лише ті обставини, які існували в період перебігу відповідного пропущеного строку та були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Належних та допустимих доказів таких обставин в апелянтом не наведено і в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Самі по собі доводи апеляційної скарги про недотримання судом першої інстанції процесуальних вимог щодо порядку фіксування судового засідання 27 грудня 2018 року, апеляційний суд вважає неналежними для обґрунтування причин пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки при вирішенні питання про поновлення такого строку апеляційний суд не перевіряє доводи щодо дотримання процесуальних норм під час розгляду справи судом першої інстанції. Оцінка законності судового рішення, в тому числі дотримання місцевим судом процесуальних норм щодо порядку підготовки, проведення і фіксації судового засідання, може бути дана тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті, а вирішення питання про поважність пропуску строку і його поновлення передує стадії апеляційного розгляду. На етапі поновлення строку має бути визначено лише чи були дотримані процесуальні строки і чи є обґрунтовані підстави для їх поновлення та подальшої реалізації процесуальних прав сторін або учасників справи.

Враховуючи усі наведені обставини в їх сукупності апеляційний суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення клопотання адвоката ОСОБА_9 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 грудня 2018 року.

За змістом ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 395, 399 КПК України, -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 грудня 2018 року відмовити.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 грудня 2018 року повернути апелянту.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців після її проголошення.

Головуючий

Судді