У Х В А Л А

Іменем України

19 вересня 2024 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту в кримінальному провадженні №0000097, в рамках якого ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05.02.2024 року був накладений арешт на майно ОСОБА_5 , зокрема автомобіль «Tesla Model S» номер шасі НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 . Посилається на те, що у даному кримінальному провадженні підозру ОСОБА_5 не було пред`явлено, майно на яке накладено арешт належить на праві власності останньому. Просить скасувати накладений арешт на вищевказане майно, яким порушуються права ОСОБА_5 , як власника майна.

В судове засідання адвокат ОСОБА_4 не з`явився, подав заяву про слухання скарги у його відсутність.

Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо клопотання, просив відмовити у його задоволенні.

Слідчий Деснянського УПГУНП в м. Києві до суду не з`явився.

Враховуючи вищевикладене, оскільки учасники судового провадження належним чином повідомлені про слухання справи, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за їх відсутності на підставі наданих доказів.

У відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Встановлено, що СВ Деснянського УПГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000097 за ст.332ч.3,336,358ч.4 КК України. Встановлено, ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва 05.02.2024 року був накладений арешт на майно, зокрема автомобіль «Tesla Model S» номер шасі НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , оскільки автомобіль є речовим доказом.

Разом із цим, задовольняючи клопотання слідчого про накладення арешту, слідчий суддя послався на те, що 12.01.2024 в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000097 від 12.05.2023 року старшим слідчим СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 проведено огляд ділянки розміром 5х5 метрів, за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якої виявлено транспортний засіб марки Tesla Model S, номер шасі НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , користувачем якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В подальшому, на прохання слідчого пред`явити вказаний транспортний засіб для огляду, присутній під час огляду підозрюваний ОСОБА_7 відмовився. Враховуючи вищевикладене, оскільки у вказаному транспортному засобі можуть знаходитись речі, предмети та документи, що стосуються вказаного кримінального провадження, слідчий суддя наклав арешт на вищевказаний автомобіль. Крім того послався на те, що вказаний транспортний засіб є речовим доказом, і його збереження є необхідним для завершення досудового розслідування.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні, слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на дій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді від 05.02.2024 року було накладено арешт на вищевказане майно, з метою збереження речових доказів.

Відповідно до вимог КПК України арешт майна має тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та, або, судового розгляду до процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Згідно зі ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

З огляду на вищевикладене, враховуючи вимоги ст..3,7,24 КПК України, а також те, що за матеріалами кримінального провадження відсутні докази, що арештоване майно набуте кримінально правним шляхом, отримане внаслідок вчинення кримінального правопорушення або використовувалось у вчиненні кримінально-караних діянь, такі докази ні слідчим ні прокурором не були надані в суді, а тому слід зробити висновок про наявність підстав які свідчать про відсутність підстав продовження застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

Керуючись ст.ст.174,372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05.02.2024 року, а саме на транспортний засіб марки Tesla Model S, номер шасі НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: