ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2096/24 Справа № 210/1325/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 07 травня 2024 року, якою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 07 травня 2024 року задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Своє рішення суд мотивував тим, що надано переконливі дані про те, що процес виправлення ОСОБА_7 досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестало бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі. Вищевказані обставини в їх сукупності вказують на позитивні зміни у свідомості засудженого та вказують на позитивний характер поведінки засудженого.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Зазначає, що суд безпідставно задовольнив клопотання засудженого. Вказує, що засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання в установі 10 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, за порушення установленого порядку відбування покарання, на теперішній час стягнення погашені у встановленому законом порядку, характеризується позитивно, має одне заохочення. Відповідно до висновку начальника ДУ «Криворізька ВК № 80» щодо ступеня виправлення, засуджений ОСОБА_7 не може бути представлений на умовно-дострокового звільнення, оскільки набрав менше 65 балів, а саме 55 бали.

Таким чином, застосування до засудженого ОСОБА_8 умовно-дострокового звільнення при вищевказаних обставинах може негативно вплинути на загальне відношення інших засуджених до режимних вимог вiдбування покарання та поняття оцінки ступеню виправлення.

В запереченнях засуджений ОСОБА_7 просив залишити без змін ухвалу суду першої інстанції, а скаргу прокурора без задоволення. Наголошує, що під час відбування покарання, дійсно притягувався до дисциплінарної відповідальності, але виправився. Виконував обов`язки різноробітника в цеху ТНВ на виробництві установи по даний час. В період відбування покарання підвищив освітній рівень, здобув середню освіту, має плани і надалі навчатись та підвищувати освітній та кваліфікаційний рівень, здобувати професійні навички. Підтримує зв`язок з близькими та рідними, з матір`ю та дружиною, шляхом телефонних переговорів, отримання посилок та передач.

Заслухавши суддю - доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів доходить наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

З матеріалів справи вбачається, що вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2021 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 70, ст. 71, ст. 72 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання: 28 жовтня 2021 року, кінець такого строку: 03 вересня 2024 року.

Станом на момент розгляду справи засуджений відбув, визначені п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України 2/3 призначеного судом строку покарання. Невідбута частина покарання складає 3 місяці і 28 днів позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 06 серпня 2021 року, а саме в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4», з 26 вересня 2021 року в ДУ «Криворізька установа виконання покарань №3».

З 03 грудня 2021 року засуджений відбуває покарання в ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)». За час відбування покарання в установі 10 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, за порушення установленого порядку відбування покарання, в тому числі 3 рази був поміщений до ДІЗО, на теперішній час стягнення погашені у встановленому законом порядку, характеризується позитивно, має одне заохочення у вигляді подяки.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України однією із основних підстав для застосування умовно дострокового звільнення від відбування покарання є наявність даних, які свідчать про те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Так, підставою умовно дострокового звільнення від відбування покарання є: фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведенням засудженим свого виправлення. Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових кримінальних правопорушень.

Виправлення засудженого має бути підтверджене сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Пленум ВСУ у п. 17 Постанови від 26.04.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», вказав на те, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Верховний Суд України та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ неодноразово звертали увагу судів на те, що під час вирішення питання про сумлінну поведінку та ставлення до праці в разі вирішення питання про можливість застосування до засудженого ст. 81 КК України, слід відрізняти пристосовування засуджених до вимог адміністрації колонії з метою отримання пільг або уникнення покарання від виправлення засуджених.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора, що в порушення вказаних вимог закону, суд першої інстанції помилково не взяв до уваги, що відповідно до висновку начальника ДУ «Криворізька ВК № 80» щодо ступеня виправлення засуджений ОСОБА_7 не може бути представлений на умовно-дострокове звільнення, оскільки набрав менше 65 балів, а саме 55 бали.

Він є працездатною особою, але до праці на виробництві залучився лише у 2023 році. Вивчивши відомості про особу засудженого та його поведінку, колегія суддів зазначає, що протягом строку відбування покарання, у ОСОБА_7 наявні заохочення лише за певний період часу, а саме за 2023 рік, але він відбуває покарання з 2021 по теперішній час

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 , оскільки засуджений повинен протягом всього часу відбування покарання довести своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора є слушною та обґрунтованою, а ухвала суду першої інстанції про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404 - 407, 539 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 07 травня 2024 року відносно ОСОБА_7 скасувати.

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді