Справа № 158/3335/24
Провадження № 1-кп/0158/229/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2024 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці, кримінальне провадження № 0001025 від 24.09.2024 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Жорнище Ківерцівського району Волинської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

В С Т А Н О В И В

23.09.2024 інспектор СРПП відділення поліції №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області капітан поліції ОСОБА_5 та поліцейський СРПП відділення поліції №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області старший сержант поліції ОСОБА_6 , будучи у форменому одязі із знаками розрізнення, отримавши табельну вогнепальну зброю та спеціальні засоби, заступили на чергування відповідно до розстановки нарядів відділення поліції №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській з 08 год. 23.09.2024 до 08 год. 24.09.2024, на патрульному автомобілі марки «Toyota Prius», номерний знак НОМЕР_1

В силу положень Закону України «Про Національну поліцію» та посадових інструкцій, затверджених т.в.о. начальника ВП №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області, згідно яких поліцейські зокрема складають у межах компетенції протоколи про адміністративні правопорушення та здійснюють у визначених законом випадках провадження у справах про адміністративні правопорушення, поліцейські відділення поліції №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області постійно здійснюють функції представників влади та є службовими особами.

У ході здійснення контролю за безпекою дорожнього руху, виконуючи свої службові обов`язки, вказані працівники, 23.09.2024 близько 16 год. 40 хв., на службовому автомобілі марки «Toyota Prius», з номерним знаком НОМЕР_1 , перебуваючи на автомобільній дорозі в с. Олика, Луцького району Волинської області, реагуючи на можливе вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, зупинили транспортний засіб, а саме мотоцикл марки "Мустанг" без номерного знаку, під керуванням ОСОБА_4 .

У подальшому, близько 16 год. 45 хв., в ході спілкування та складання адміністративних матеріалів на ОСОБА_4 , перебуваючи біля службового автомобіля марки «Toyota Prius», з номерним знаком НОМЕР_1 , який знаходився на узбіччі автодороги по вулиці Замкова в смт. Олика, Луцького району Волинської області, керуючись метою уникнення передбаченої законом відповідальності, достовірно знаючи, що перед ним знаходяться працівники Національної поліції, які перебували у форменому одязі із знаками розрізнення, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за пропозицію надання та надання службовій особі неправомірної вигоди, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, запропонував інспектору відділення поліції №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області капітану поліції ОСОБА_5 та поліцейському СРПП відділення поліції №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області старшому сержанту поліції ОСОБА_6 неправомірну вигоду у виді грошових коштів у сумі 5000 гривень, за не вчинення відносно нього дій з використанням наданого йому службового становища - не притягнення до адміністративної відповідальності ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 в повному обсязі, беззаперечно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за обставинами, наведеними у обвинувальному акті, беручи до уваги те, що інші учасники судового розгляду не оспорюють вказані обставини, і судом встановлено, що останні правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що своїми умисними протиправними діями, які виразилися у пропозиції службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання в межах санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до нетяжких злочинів; особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, відсутність даних щодо ймовірного перебування останнього на диспансерному обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України суд відносить щире каяття, оскільки обвинувачений дійсно, відверто зробив висновок щодо скоєного ним протиправного діяння, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Заслухавши думку прокурора, який вважав за можливе призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу; обвинуваченого, який як в судових дебатах так і в останньому слові просив суд суворо його не карати, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення та позицію всіх учасників, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч. 2 ст.50 КК України, обираючи міру покарання, передбачену санкцією закону, за якою визнав ОСОБА_4 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді мінімального штрафу, передбаченого санкцією статті.

Призначення такого покарання, на думку суду, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Підстав для призначення покарання у виді обмеження чи позбавлення волі, суд не вбачає, з огляду на особу обвинуваченого.

Питання про речові докази, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні, цивільний позов не пред`являвся.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався, підстав для його обрання немає.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 615 КПК України, суд -

У Х В А Л И В

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речовий доказ: диск DVD-R, запакований до паперового конверту білого кольору - який знаходиться при матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Ківерцівський районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1