ВИРОК

іменем України

25 липня 2024 року місто Сколе

Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,,

найменування кримінального провадження:

кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 від 02.02.2024 року;

відомості про особу обвинуваченого, що мають значення для справи:

обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с. Задільське Стрийського району Львівської області, зареєстрований по АДРЕСА_1 , громадянин України, з спеціальною технічною освітою, неодружений, має на утриманні одну малолітню дитину, депутатом та/чи адвокатом/нотаріусом не являється, не працює, встановленими законодавством України пільгами не користується, на диспансерних обліках у лікарів нарколога та психіатра КНП Сколівської міської ради «Сколівська центральна лікарня» не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності притягався, однак судимостей не має;

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні котрого обвинувачується особа: ч. 1 ст. 164 КК України;

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

з боку сторони обвинувачення прокурорка Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_4 , прокурор Сколівського відділу Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_5 та потерпіла особа ОСОБА_6 ; з боку сторони захисту обвинувачений ОСОБА_3 ;

розглянувши обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення суду, що по вул. Д. Галицького, 8, за участі вищевказаних сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, -

в с т а н о в и в:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Обвинувачений ОСОБА_3 , на якого на підставі рішення, ухваленого Сколівським районним судом Львівської області 19.07.2022 року у справі за єдиним унікальним номером 453/530/22 та номером провадження 2/453/316/22, котре набрало законної сили, покладено обов`язок щомісячно сплачувати на користь потерпілої ОСОБА_6 аліменти на дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.05.2022 року і до досягнення дитиною повноліття, та який, будучи працездатним, обізнаним щодо наявності вищевказаного рішення суду, злісно ухилився від сплати присуджених йому аліментів, чим у період з 01.05.2023 року по 31.01.2024 року допустив заборгованість зі сплати аліментів на загальну суму 16 514 грн. 20 коп., хоча мав реальну можливість їх щомісячно оплачувати, що виразилось у наступному. Так, обвинувачений ОСОБА_3 у період з 01.05.2023 року по 31.01.2024 року, проживаючи по АДРЕСА_1 , мав змогу заробляти гроші і сплачувати присуджені йому до стягнення аліменти на малолітню дочку, оскільки він у вказаний період на лікуванні та на обліку у центрі зайнятості не перебував, не звертався за допомогою з приводу працевлаштування, а усі кошти, котрі він отримував за названий період, витрачав на власні потреби, не допомагав матеріально в утриманні своєї малолітньої дочки, при відсутності при цьому обставин, котрі б свідчили про поважність причин або ж вимушеність несплати аліментів. Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 на письмові вимоги державного виконавця про обов`язок сплати присуджених йому до стягнення аліментів на малолітню дочку не реагував, та, незважаючи на неодноразові попередження державного виконавця про наслідки ухилення від такої сплати, відмовився виконувати покладний на нього обов`язок й надалі продовжував ухилятися від виконання рішення суду. Таким чином, своїми умисними діяннями (діями та бездіяльністю), обвинувачений ОСОБА_3 допустив заборгованість з виплати встановлених рішенням, ухваленим Сколівським районним судом Львівської області 19.07.2022 року у справі за єдиним унікальним номером 453/530/22 та номером провадження 2/453/316/22, котре набрало законної сили, аліментів на дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котра за період з 01.05.2023 року по 31.01.2024 року становить 16 514 грн. 20 коп., що сукупно перевищує суму виплат платежів за три місяці.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , після роз`яснення йому змісту ч. 3 ст. 349 КПК України та переконання суду у відсутності сумнівів щодо добровільності його позиції, вину визнав повністю та підтвердив наведені в обвинувальному акті обставини. Зокрема вказав, що дійсно у період з 01.05.2023 року по 31.01.2024 року допустив заборгованість зі сплати аліментів на свою малолітню дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , й надалі не сплачує такі аліменти, хоча усвідомлює про необхідність виконання ним як батьком такого свого обов`язку. Додав, що працює не офіційно та живе з тимчасових заробітків, кредитів у банку йому не видають, а коштів, отриманих від тимчасових заробітків, на сплату присуджених йому аліментів не залишається. Однак він має намір у подальшому справно сплачувати аліменти, а також погашати заборгованість по аліментах. Він розуміє значення своїх дій, а тому при обранні йому міри покарання покладається на думку суду, однак просить його суворо не карати.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 повністю підтвердила наведені в обвинувальному акті відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 164 КК України обставини, а також факт заподіяння останнім внаслідок вчинення згаданого кримінального правопорушення збитків на суму 16 514 грн. 20 коп., котра являє собою заборгованість з виплати встановлених рішенням, ухваленим Сколівським районним судом Львівської області 19.07.2022 року у справі за єдиним унікальним номером 453/530/22 та номером провадження 2/453/316/22, котре набрало законної сили, аліментів на малолітню дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виникла за період з 01.05.2023 року по 31.01.2024 року. Відповідна заборгованість росте, так як обвинувачений ОСОБА_3 й надалі не сплачує аліментів, навіть незважаючи на наявність у суді на розгляді даного кримінального провадження. Просила обвинуваченого ОСОБА_3 покарати згідно із вимогами закону, а при визначенні йому міри покарання поклалася на розсуд суду.

Визначений обсяг доказів, котрі підлягають дослідженню, та встановлений порядок їх дослідження.

Після роз`яснення обвинуваченому ОСОБА_3 суті обвинувачення, який винним себе у вчиненні пред`явленого йому обвинувачення за ч. 1 ст. 164 КК України визнав повністю, суд визначив обсяг доказів, котрі будуть досліджуватися, та встановив порядок їх обмеженого дослідження, визначений ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки присутні у залі судових засідань сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження проти цього не заперечували, а обставини вчинення інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, ніким не оспорюються.

Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні котрого визнається обвинувачений.

Суд вважає, що у діях обвинуваченого ОСОБА_3 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, і суд також вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за вказаною статтею чинного на час його скоєння КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Пом`якшуючою вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення обставиною, передбаченою у ст. 66 КК України, при обранні йому міри покарання суд вбачає активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.

Обтяжуючою вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення обставиною, передбаченою у ст. 67 КК України, при обранні йому міри покарання суд вбачає вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у близьких відносинах.

Мотиви призначення покарання.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та сукупність усіх обставин, що його характеризують, зокрема умисну форму вини та мотиви кримінального правопорушення, спосіб вчинення кримінального правопорушення, а також особу зазначеного обвинуваченого. Так, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, однак його щирого каяття не спостерігається. Обвинувачений ОСОБА_3 позитивно характеризується за місцем проживання, однак він ніде офіційно не працевлаштований, на диспансерних обліках у лікарів нарколога та психіатра КНП Сколівської міської ради «Сколівська центральна лікарня» не перебуває, він раніше до кримінальної відповідальності притягався, однак незнятих та/чи не погашених судимостей не має.

З урахуванням наведених обставин, а також беручи до уваги позицію потерпілої особи ОСОБА_6 , зазначену нею у судовому засіданні, у частині того, що вона при обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 покладається на думку суду, то ж суд, під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , виходячи з положень ст. 65 КК України, вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкцією ч. 1 ст. 164 КК України, - у вигляді громадських робіт на строк сто двадцять годин, погодившись таким чином з позицією сторони обвинувачення у цьому кримінальному провадженні. Підстав для застосування положень ст. 69 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, суд не вбачає.

З огляду на вказане, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, сукупність встановлених даних про його особу, міру покарання у вигляді громадських робіт на строк сто двадцять годин суд вважає такою, що відповідає призначеному покаранню, є необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Вирішення інших питань, необхідних при ухваленні вироку.

Питання доцільності застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурорки Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_4 чи прокурора Сколівського відділу Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_5 , та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами кримінального провадження.

Цивільний позов у даному судовому провадженні потерпілою ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення, не пред`являвся.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні, котрі полягали б у залученні експертів на стадії досудового розслідування та/чи у суді, - відсутні.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись статтями 2, 7, 349, 351, 353, 358, 368-371, 373-374, 376, 392-395 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, і призначити йому покарання у вигляді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Рішення щодо запобіжного заходу.

Жоден із визначених чинним КПК України запобіжних заходів щодо засудженого ОСОБА_3 до дати набрання даним вироком суду законної сили не застосовувати.

Строк і порядок набрання вироком законної сили та його оскарження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до Львівського апеляційного суду через Сколівський районний суд Львівської області

Поряд з цим, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, котрі ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження котрих було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Порядок отримання копії вироку.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженому ОСОБА_3 та прокурору Сколівського відділу Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_5 , а потерпілій ОСОБА_6 , - на її відповідне прохання про це.

Вирок проголошено у повному обсязі прилюдно 25 липня 2024 року, негайно після виходу суду з нарадчої кімнати.

Суддя ОСОБА_8