Справа № 473/4999/24
Номер провадження 1-кс/473/1241/2024
У Х В А Л А

іменем України

"11" вересня 2024 р. місто Вознесенськ

Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська без застосування засобів фіксації на підставі ч.4 ст.107 КПК України заяву ОСОБА_3 про скасування арешту майна за кримінальним провадженням ЄРДР за №0001311 від 08 грудня 2023 року за ч.2 та ч.4 ст.246 КК України (виділене провадження №0000678 від 27.06.2024 року за ч.4 ст.246 КК України)

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, в якій просив скасувати арешт майна, застосований на підставі ухвал слідчого судді ОСОБА_4 від 02.04.2024 року, на належній йому автомобіль та мобільний телефон, вказавши, що з моменту вилучення майна пройшло вже півроку та про підозру у кримінальному провадженні ще нікому не повідомлено.

ОСОБА_3 надав заяву, в якій просив передати арештоване майно йому на зберігання.

Прокурор надала заяву, в якій просила розглядати провадження в її відсутності.

З огляду на зазначене слідчим суддею прийнято рішення про проведення засідання у відсутність сторін та без застосування засобів фіксації процесу з огляду на те, що відповідно до ч.2 ст.174 КПК України клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя не пізніше трьох днів після його надходження до суду.

Слідчим суддею встановлено, що згідно із відповіддю слідчого ОСОБА_5 від 09.09.2024 року, яка надана ОСОБА_3 , кримінальне провадження, в якому арештовано майно - направлено до суду з обвинувальним актом, проте арешт майна заявника має місце у виділеному провадженні №0000678 від 27.06.2024 року за ч.4 ст.246 КК України. Слідчий вказав, що на автомобіль «ГАЗ - 2705» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 накладено арешт ухвалою слідчого судді від 02.04.2024 року, а тому відсутні підстави для його повернення.

Також слідчий суддя встановив, що ухвалами слідчого судді ОСОБА_4 від 02.04.2024 року у справі №473/1217/24 накладено арешт з метою збереження речових доказів на:

вилучений 29 березня 2024 року під час проведення обшуку житла за адресою АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_3 мобільний телефон марки «Redmi Note 12» IMEI - 1: НОМЕР_2 , IMEI - 2: НОМЕР_3 , в середині якого знаходиться дві сім-карти операторів мобільного зв`язку з абонентськими номерами: НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , що поміщені до сейф-пакету PSP 2003594 із зберіганням в кімнаті речових доказів Вознесенського РУП;

вилучений 29 березня 2024 року в ході проведення обшуку автомобіль моделі «ГАЗ - 2705» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві власності громадянину ОСОБА_6 та перебуває у користуванні громадянина ОСОБА_3 із зберіганням на майданчику тимчасового утримання т/з Вознесенського РУП.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_3 , слідчий суддя враховує, що ст.131 КПК України визначено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Згідно із ч.1 ст.174 КПК України власник або володілець майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

ОСОБА_3 не надав слідчому судді доказів про те, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Разом із тим тривале зберігання належного ОСОБА_3 майна у відділку поліції порушує його право на володіння майном, що передбачено Першим протоколом до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та ст.16 КПК. України.

Тому слідчий суддя вважає, що із спливом п`ятимісячного строку з моменту зберігання майна в поліції слід змінити лише умови зберігання арештованого майна, не скасовуючи його арешт.

Вирішуючи подане до суду клопотання, слідчий суддя враховує, що порядок зберігання речових доказів регулюється чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Так ч.1 ст.100 КПК України визначено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст.170-174 цього Кодексу.

Згідно із ч.2 ст.100 КПК України речовий доказ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ, зобов`язана зберігати його у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Пунктом 20 Постанови КМУ від 19 листопада 2012 р. №1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» визначено, що зберігання речових доказів у вигляді автомобілів здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Згідно із Наказом Генеральної прокуратури України, МВС України, ДПА України, Верховного Суду України, ДСА України від 27.08.2010 р. №51/401/649/471/23/125 «Про затвердження та введення в дію Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду (в новій редакції)». а саме п.19 визначено, що: «19. Зберігання транспортних засобів, на які накладено арешт, якщо вони не можуть бути передані на зберігання власникові, його родичам або іншим особам, а також організаціям, проводиться за постановою слідчого, прокурора, судді, за ухвалою суду протягом досудового слідства або судового розгляду відповідними службами органів внутрішніх справ,, керівники яких дають про це розписку, яка приєднується до справи. В розписці вказується, хто є персонально відповідальним за зберігання прийнятого транспортного засобу. При вилученні, а також при передачі на зберігання транспортного засобу за обов`язковою участю співробітника Державної автомобільної інспекції або спеціаліста, а при можливості і за участю його власника складається документ про технічний стан транспортного засобу».

Положення ст.173 КПК України передбачають коло питань, які повинен враховувати слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна, зокрема, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження (п.5 ч.2), наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (п.6 ч.2).

Дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя вважає, що умови арешту майна на даному етапі слід змінити, обмеживши власника (володільця, користувача) лише в праві відчуження. розпорядження арештованим майном, проте слід дозволити користування та зберігання арештованого майна особи, у якої його було вилучено.

Керуючись ст.ст.131, 174, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна за кримінальним провадженням ЄРДР за №0001311 від 08 грудня 2023 року за ч.2 та ч.4 ст.246 КК України (виділене провадження №0000678 від 27.06.2024 року за ч.4 ст.246 КК України) - задовольнити частково.

Змінити умови арешту майна, накладеного на підставі ухвал слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02.04.2024 року у справі №473/1217/24 та передати вилучений 29 березня 2024 року під час проведення обшуку житла за адресою АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_3 мобільний телефон марки «Redmi Note 12» IMEI - 1: НОМЕР_2 , IMEI - 2: НОМЕР_3 , в середині якого знаходиться дві сім-карти операторів мобільного зв`язку з абонентськими номерами: НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , що поміщені до сейф-пакету PSP 2003594 та зберігається в кімнаті речових доказів Вознесенського РУП;вилучений 29 березня 2024 року в ході проведення обшуку автомобіль моделі «ГАЗ - 2705» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві власності громадянину ОСОБА_6 та перебуває у користуванні громадянина ОСОБА_3 , що зберігається на майданчику тимчасового утримання т/з Вознесенського РУП, передавши арештоване майно на відповідальне зберігання ОСОБА_3 .

Попередити власника та користувачів про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Ухвала оскарженню не підлягає з огляду на положення ст.309 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1