Справа № 199/6188/24
У Х В А Л А

іменем України

02 жовтня 2024 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 .

За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001199, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Бородаївка, Верхньодніпровського р-ну, Дніпропетровської обл., громадянки України, раніше не судимої, працюючої водієм трамваю ДЕПО № НОМЕР_1 КП «Дніпровський електротранспорт», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

08 квітня 2024 року приблизно о 21:27 год. водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним трамвайним вагоном типу «Т-3» інв. номер 1340, рухалась в Амур-Нижньодніпровському районі міста Дніпра по вулиці Любарського з боку проспекту Слобожанського в напрямку вулиці Молодогвардійської.

Під час руху ОСОБА_5 , порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, при відсутності зовнішніх факторів, що змушували її порушувати ті або інші вимоги Правил дорожнього руху України, при виникненні перешкоди для руху у вигляді пішохода ОСОБА_4 , який перетинав трамвайні колії справа наліво за напрямком руху трамвайного вагона, якого вона об`єктивно здатна була виявити, заходів до своєчасного зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу не прийняла, внаслідок чого в районі буд. АДРЕСА_3 допустила наїзд на пішохода ОСОБА_4 .

Внаслідок ДТП пішоходу ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому тіла правої ключиці, забійної рани скроневої ділянки справа, які згідно висновку судово-медичної експертизи за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 21 добу.

Порушення правил безпеки дорожнього руху, згідно висновку судово-автотехнічної експертизи, виразилося в тому, що водій ОСОБА_5 , керуючи трамвайним вагоном типу «Т-3» інв. номер 1340, порушила вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, який свідчить:

- п. 12.3 - "У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди",

невиконання якого знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.

За обвинувальним актом зазначені діяння ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В підготовчому судовому засіданні потерпілим ОСОБА_4 подане клопотання про закриття провадження та звільнення обвинуваченої ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених ст. 46 КК України, оскільки він примирився з обвинуваченою і остання в повному обсязі відшкодувала завдані йому збитки.

Обвинувачена ОСОБА_5 також просить закрити кримінальне провадження з цих підстав, оскільки вона повністю визнає себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, примирилася з потерпілим та повністю відшкодувала завдані її діями збитки.

Прокурор ОСОБА_3 підтримала заявлене клопотання, оскільки ОСОБА_5 раніше не судима, примирилася з потерпілим та відшкодував завдані останньому збитки.

Вирішуючи клопотання, суд виходить з того, що за вимогами ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

ОСОБА_5 є особою, раніше не судимою. Обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке за приписами ст. 12 КК України є необережним нетяжким злочином.

Опитуванням обвинуваченої ОСОБА_5 і потерпілого ОСОБА_4 встановлено, що їх примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин. Останні розуміють наслідки закриття кримінального провадження і звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності та свідомо бажають цього.

Обвинувачена і потерпілий підтверджують суду факт примирення, котре сприймається судом як акт прощення обвинуваченої з боку потерпілого в результаті вільного волевиявлення, яке виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка із сторін була ініціатором та з яких мотивів. Свобода волевиявлення потерпілого не викликає у суду сумнівів.

ОСОБА_4 і ОСОБА_5 підтвердили факт відшкодування завданих обвинуваченою потерпілому збитків в повному обсязі.

Суд враховує, що згідно роз`яснень, викладених Верховним Судом України у п. 4 постанови пленуму № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», за наявності передбачених у ст. 46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

На підставі викладеного, оскільки наявні передбачені ст. 46 КК України підстави, обвинувачена ОСОБА_5 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності.

Суд враховує, що відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення … закрити провадження у випадках встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

За п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

З огляду на викладене, клопотання потерпілого підлягає задоволенню.

Питання подальшої долі речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України.

У межах кримінального провадження були понесені судові витрати на залучення експерта у розмірі 3029,12 грн., які на підставі приписів ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

Керуючись ст.ст. 100, 284, 285, 288, 314, 372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001199, за діяння, передбачені ч. 1 ст. 286 КК України.

Закрити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001199, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 (дванадцять) копійок.

Речовий доказ трамвайний вагон «Т-3 № 1340», переданий на відповідальне зберігання ДЕПО № 3 КП «Дніпровський електротранспорт», залишити власнику.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий:

02.10.2024