ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/6677/24

Провадження № 1-в/210/1104/24

27 листопада 2024 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» ОСОБА_3 про приведення покарання у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» ОСОБА_3 про приведення покарання у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що Законом №3886-ІХ вчинення крадіжки в сумі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян віднесено до адміністративних правопорушень та відповідно декриміналізовано.

Прокурор ОСОБА_5 проти задоволення подання не заперечував, про що надав до суду відповідну заяву.

Представник ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд подання за його відсутності, подання підтримав, просив задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні присутній не був, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, подання підтримав, просив задовольнити.

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Оскільки судове засідання було проведено за відсутності осіб кримінального провадження, фіксація процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 4 ст.107 КПК України.

Дослідивши матеріали подання, суд доходить наступного висновку.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Правила п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України закріплюють вимогу, що під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

09.08.2024 року набув чинності Закон України № 3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі: ЗУ № 3886-IX), яким внесені зміни до КУпАП ст. 51 Дрібне викрадення чужого майна.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до п.п.169.1.1 п. 169.1 ст. 169 ПК України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Таким чином два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 01.01.2023 року становило 2684,00 грн.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Положеннями ч. 2 ст. 74 КК України унормовано кримінально-правовий наслідок зворотної дії закону, що скасовує кримінальну протиправність діяння. Якщо злочин декриміналізовано після набуття законної сили вироком суду, яким особа засуджена за такий злочин із призначенням їй покарання, вона має бути негайно звільнена від призначеного судом покарання. Це, зокрема, означає, що, якщо особа відбуває призначене їй покарання - вона звільняється від його невідбутої частини.

Судом встановлено, що вироком Дружківського міського суду Донецької області від 20.11.2023 року, із затвердженням угоди, визнано винним ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Дружківського міського суду Донецької області від 11.02.2022 року та остаточно призначено покарання у вигляді 1 року 1 місяця обмеження волі.

Вироком Дружківського міського суду Донецької області від 01.03.2024 року, із затвердженням угоди, визнано винним ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 361 КК України та призначено покарання у вигляді 1 року обмеження волі, ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у вигулі 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71, п.п. б, п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, до призначеного покарання приєднано невідбуте покарання за вироком Дружківського міського суду Донецької області від 20.11.2023 року та остаточно призначено покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Відповідно до вироку Дружківського міського суду Донецької області від 01.03.2024 року, на час вчинення діяння 10.12.2023 року вартість викраденого майна складає 1240,42 грн, що не перевищувало 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, отже ОСОБА_4 засуджений за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України підлягає звільненню від призначеного судом покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

З огляду на вищевикладене, ОСОБА_4 слід вважати засудженим вироком Дружківського міського суду Донецької області від 01.03.2024 року за ч. 1 ст. 361 КК України, що є кримінально-караним діянням до 1 року обмеження волі.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до вироку Дружківського міського суду Донецької області від 01.03.2024 року ОСОБА_4 вчинив злочин 10.12.2023 року, тобто після постановлення вироку Дружківського районного суду Донецької області від 20.11.2023 року.

Враховуючи вищевикладене, оскільки ОСОБА_4 звільнений від покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, призначеного вироком Дружківського міського суду Донецької області від 01.03.2024 року, суд приходить до висновку застосувати ч. 1 ст. 71 КК України та до призначеного покарання у вигляді 1 року обмеження волі частково приєднати невідбуте покарання за вироком Дружківського міського суду Донецької області від 20.11.2023 року і остаточно призначити покарання у вигляді 1 року 2 місяців обмеження волі.

Враховуючи викладене, подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» ОСОБА_3 про приведення покарання у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX стосовно засудженого ОСОБА_4 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст.74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України № 3886-ІХ, суд,

УХВАЛИВ:

Подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» ОСОБА_3 про приведення покарання у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, призначеного вироком Дружківського міського суду Донецької області від 01.03.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Вважати засудженим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вироком Дружківського міського суду Донецької області від 01.03.2024 року за ч. 1 ст. 361 КК України, до покарання у вигляді 1 року обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання у вигляді 1 року обмеження волі частково приєднати невідбуте покарання за вироком Дружківського міського суду Донецької області від 20.11.2023 року і остаточно призначити покарання у вигляді 1 (одного) року 2 (двох) місяців обмеження волі.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, а засудженим, який відбуває покарання в місцях позбавлення волі - в той же строк з моменту отримання її копії.

Суддя: ОСОБА_1