Справа № 513/539/24
Провадження № 1-в/513/55/24
Саратський районний суд Одеської області

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2024 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , начальника Білгород-Дністровського районного сектору № 1 філії Державної установи "Центр пробації" в Одеській області ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в селищі Сарата подання провідного інспектора Білгород-Дністровського районного сектору № 1 філії Державної установи "Центр пробації" в Одеській області ОСОБА_6 про приведення вироку у відповідність до закону відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Мало-Ярославець Тарутинського району Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

засудженого вироком Саратського районного суду Одеської області від 04 червня 2024 року за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю один рік шість місяців з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 частини 1 ст.76 КК України,

У С Т А Н О В И В:

провідний інспектор Білгород-Дністровського районного сектору №1 філії Державної установи "Центр пробації" в Одеській області ОСОБА_6 звернулася до Саратського районного суду Одеської області з поданням про приведення вироку у відповідність до вимог закону стосовно ОСОБА_5 , засудженого вироком Саратського районного суду Одеської області від 04 червня 2024 року за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю один рік шість місяців з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 частини 1 ст.76 КК України, який перебуває на обліку в органі пробації з 24 липня 2024 року.

Подання обґрунтоване тим, що 09.08.2024 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ (далі - Закон). Зокрема, названим Законом встановлено, що дії пов`язані з викраденням чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласненням чи розтратою у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Законом підвищено поріг кримінальної відповідальності за крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрату чужого майна (ст.ст.185, 190, 191 КК України), чим на підставі низки норм загальної частини Кримінального Кодексу України скасовується кримінальна відповідальність за вчинення таких діянь, якщо вартість викраденого майна складає менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до п.п.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного податкового року. Саме з цієї суми в Україні кваліфікують дії осіб і розраховують адміністративні стягнення чи кримінальні покарання.

З наявної в матеріалах подання копії вироку суду встановлено, що ОСОБА_5 засуджено за викрадення електричного точильного станку марки "Bort" модель BDM-125, вартістю 650 гривень.

Такі дії ОСОБА_5 кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 184 КК України.

Відповідно до ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги на 2024 рік становить 3028 грн. Загальна сума завданої матеріальної шкоди за даним вироком становить 650 грн, що станом на день крадіжки складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (3028 грн.). Тому представник органу пробації просить вирішити питання про приведення вироку у відповідність до закону.

У судовому засіданні начальник Білгород-Дністровського районного сектору №1 філії Державної установи "Центр пробаці" ОСОБА_4 підтримала подання, просила звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі ст.74 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 подання підтримала, просила звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі ст.74 КК України.

Засуджений ОСОБА_8 підтримав подання.

Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали подання, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з пунктом 13 частини 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України

Відповідно до пункту 2 частини 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Вироком Саратського районного суду Одеської області від 04 червня 2024 року ОСОБА_5 засуджений за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю один рік шість місяців з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 частини 1 ст.76 КК України.

Вирок набрав законної сили 05 липня 2024 року та засуджений ОСОБА_5 перебуває на обліку Білгород-Дністровського районного сектору № 1 філії Державної установи "Центр пробації" в Одеській області.

Верховна Рада України 18 липня 2024 року прийняла Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-ІХ, який набув чинності 09 серпня 2024 року.

У відповідності до вказаного закону ст. 51 КУпАП викладено в такій редакції: "Дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб.

Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб".

Порівняно з попередньою редакцією цієї статті зазначені зміни передбачають, зокрема, збільшення мінімального порогу відмежування адміністративної та кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки, шахрайства, привласнення або розтрати з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна відповідальність за відповідною частиною ст. 185 КК настає під час вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) у тому разі, якщо крадіжка майна не є дрібною.

Отже діяння, вчинені як таємне викрадення чужого майна, якщо вартість цього майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібною крадіжкою та не є кримінально караними, що виключає кримінальну відповідальність, передбачену ст. 185 КК.

За положеннями ч.6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно із частиною 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Суд враховує правовий висновок про застосування відповідних частин статей 185, 190, 191 КК з урахуванням положень Закону № 3886-IX, який викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21:

"Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння".

Отже унесення зазначених вище змін до законодавства України про адміністративну відповідальність безпосередньо впливає на закон України про кримінальну відповідальність, оскільки ці зміни визначають розмежування між діями, які необхідно кваліфікувати як дрібну крадіжку, наслідком чого є притягнення особи до адміністративної відповідальності, та таємним викраденням чужого майна (крадіжкою), за що встановлена кримінальна відповідальність.

Фактична декриміналізація викрадення майна, вартість якого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, має зворотну дію в часі, оскільки поліпшує становище особи.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян - грошова сума розміром у 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

ОСОБА_8 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого 4 ст. 185 КК, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням в інше приміщення, вчинену в умовах воєнного стану.

Водночас вартість викраденого майна становить 650 гривень.

У 2024 році прожитковий мінімум для працездатної особи дорівнює 3028 грн на місяць. Відповідно, у 2024 році розмір податкової соціальної пільги становить 1514 грн (3028 грн х 50% = 1514 грн). Тобто для кваліфікації адміністративного чи кримінального правопорушення неоподатковуваний мінімум доходів громадян складає 1514 грн. Отже вчинене у 2024 році діяння підлягає кваліфікації як кримінально карана крадіжка, якщо вартість викраденого становить 2 неоподатковуваних мінімума доходів громадян, тобто 3028 грн. (1514 грн. х 2).

За положеннями ч.1 ст. 74 КК України звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється виключно судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З урахуванням положень ст. 5 КК, а також тієї обставини, що вартість викраденого майна на час вчинення кримінального правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, засудженого ОСОБА_5 слід звільнити від покарання, призначеного за вироком суду, у зв`язку із усуненням караності діяння.

Керуючись ст.ст. 3,4,5, 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

подання провідного інспектора Білгород-Дністровського районного сектору № 1 філії Державної установи "Центр пробації" в Одеській області про звільнення засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання у зв`язку з декриміналізацією вчинених діянь - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю один рік шість місяців, призначеного вироком Саратського районного суду Одеської області від 04 червня 2024 року, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1