Справа № 195/1390/23
У Х В А Л А

іменем України

28.10.2024 року смт.Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Томаківського районного суду Дніпропетровської області заяву засудженої ОСОБА_4 про приведення вироку Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 06.09.2023 року до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» №3342-IX від 23.08.2023 року (який набрав чинності 28.03.2024 року), відносно гр-ки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки селища Томаківка, Томаківського району, Дніпропетровської області, громадянки України, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої за вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 06.09.2023 року за ч.2 ст.389 КК України, ст.ст.71,72 України до 1 місяця 3 днів арешту ,-

ВСТАНОВИВ:

До Томаківського районного суду Дніпропетровської області звернулася засуджена ОСОБА_4 із заявою про приведення вироку Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 06.09.2023 року до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» №3342-IX від 23.08.2023 року (який набрав чинності 28.03.2024 року).

Клопотання обґрунтоване тим, що гр.-ку ОСОБА_4 засуджено вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 06.09.2023 року за ч.2 ст.389 КК України, ст.ст.71,72 КК України до 1 місяця 3 днів арешту (судова справа №195/1390/23), вирок набрав чинності 07.10.2023року, однак, на даний час не виконаний.

Разом з тим, 28 березня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» №3342-ІХ від 23.08.2023, яким внесені зміни до статті 60 КК України, розділ ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено п.23 зазначеного Закону та замінено невідбуту частину покарання на інший вид покарання відповідно до статті 72 КК України, а також внесено зміни до ч.2, ч.9 статті 11 КВК України, де слова «арештні доми» виключено, тобто, арешт (ст.60 КК України) як вид покарання встановлюється лише для спеціального суб`єкту кримінального правопорушення, - військовослужбовців.

Таким чином, після набрання чинності вказаного Закону, до засудженої, як до загального суб`єкту кримінального правопорушення, - вказаний вид покарання у вигляді арешту застосованим бути не може.

З метою вирішення питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, засуджена просить суд, призначене їй покарання у вигляді 1 місяця 3 днів арешту замінити на інше, більш м`яке покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.389 КК України у виді пробаційного нагляду.

Засуджена ОСОБА_4 у своїй заяві просить суд слухати справу у її відсутність, заяву свою підтримує в повному обсязі.

Прокурор не заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_4 щодо замінити невідбутого покарання за вищевказаним вироком суду у виді арешту на пробаційний нагляд, з урахуванням положень ч.1 ст.72 КК України.

Суд, заслухавши думку прокурора, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що гр.-ку ОСОБА_4 засуджено вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 06.09.2023 року за ч.2 ст.389 КК України, ст.ст.71,72 КК України до 1 місяця 3 днів арешту (судова справа №195/1390/23), вирок набрав чинності 07.10.2023року.

На даний час вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 06.09.2023 року відносно засудженої ОСОБА_4 , не виконаний, тастаном на 15.05.2024, невідбуте покарання складає 1 місяць 3 дні.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінально процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» №3342-ІХ від 23.08.2023 року, який набрав чинності 28.03.2024 року, відповідно до якого внесені зміни до ст.60 КК України, розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено п.23 зазначеного Закону та замінено невідбуту частину покарання на інший вид покарання відповідно до ст.72 КК України, а також внесено зміни до ч.2, ч.9 ст.11 КВК «України слова «Арештні доми» виключено.

Вказаним законом було внесено зміни до видів покарання, зокрема ст.60 КК України викладена в такій редакції:

1) покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого військовослужбовця в умовах ізоляції на гауптвахті і встановлюється на строк від одного до шести місяців;

2) арешт не застосовується до вагітних жінок та жінок, які мають дітей віком до семи років.

Таким чином, арешт, як вид покарання, на теперішній час не може застосовуватись до осіб, які не є військовослужбовцями.

Цим Законом, доповнено розділ II «Прикінцеві та перехідні положення» Кримінального кодексу України пунктом 23 такого змісту: «З дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань», засудженим, які відбувають покарання у виді арешту в арештних домах, замінити невідбуту частину покарання на інший вид покарання відповідно до статті 72 цього Кодексу».

Також цим законом додано новий вид покарання, а саме: ст.59-1 КК України «Пробаційний нагляд», який полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Санкція ч.2 ст.389 КК України в редакції Закону №3342-IX, передбачає такі види покарання: пробаційний нагляд на строк до трьох років, або обмеження волі на той самий строк.

Відповідно до ч.1 ст.59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Пункт 2 частини 1 статті 72 КК України в редакції закону від 23.08.2023 року вказує, що одному дню тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту відповідають:

а) два дні обмеження волі;

б) три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт;

в) два дні пробаційного нагляду.

Згідно зі чч.2,3 ст.ст.59-1 КК України суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Приписами ч.1, ч.3 ст.5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

На підставі викладеного, призначене ОСОБА_4 покарання за вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 06.09.2023 року за ч.2 ст.389 КК України має бути приведене у відповідність до вимог Кримінального кодексу України, з урахуванням змін внесених Законом України №3342-IX від 23.08.2023 року.

Приймаючи до уваги, що Закон України №3342-IX від 23.08.2023 року скасовує можливість застосування за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України покарання у виді арешту, суд дійшов висновку про необхідність заміни засудженій ОСОБА_4 невідбуте покарання у виді арешту на інший більш м`який вид покарання, передбачений статтею 72 КК України та санкцією статті Особливої частини КК, а саме у вигляді пробаційного нагляду, з розрахунку, що одному дню арешту відповідають два дні пробаційного нагляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.59-1,72 КК України, ст.ст.537,539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Заяву засудженої ОСОБА_4 про приведення вироку Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 06.09.2023 року до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» №3342-IX від 23.08.2023 року (який набрав чинності 28.03.2024 року), - задовольнити.

Замінити засудженій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відбуте покарання за вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 06.09.2023 року за ч.2 ст.389, ст.ст.71,72 КК України у виді 1 місяця 3 днів арешту на пробаційний нагляд строком 2 місяці 6 днів.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ст.59-1 КК України встановити засудженій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем проживання;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення через Томаківський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_1

28.10.2024