У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000321 від 14.06.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про проведення обшуку,-

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника відділу СУ ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням, у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000321 від 14.06.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про проведення обшуку.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні слідчого управління ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000321 від 14.06.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

При обґрунтування клопотанні слідчий покликається на положення: ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч.2 ст.233, ч. 1 ст. 234КПК України.

Як вказано у клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що працівниками УБН ГУНП в Закарпатській області, в ході проведення оперативно-розшукових заходів отримано інформацію про те, що на території Закарпатської області діє група осіб, які умисно, з корисливих мотивів, за попередньою домовленістю між собою, здійснюють незаконне виготовлення, придбання, зберігання та збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів.

Як вказано у клопотанні, в подальшому в ході проведення оперативно-розшукових заходів та негласних слідчих (розшукових) дій було встановлено що до вказаної протиправної діяльності, а саме до незаконного зберігання з метою збуту та збуту наркотичних засобів і психотропних речовин причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Слідчий зазначає, що однак в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично проживаючий за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується інформацією аналітичної довідки на особу останнього, ОСОБА_6 притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України та ч. 2 ст. 130 КУпАП.

У клопотанні вказано на те, що на даний момент є необхідність у проведенні обшуку у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , з метою документування вказаного кримінального правопорушення, виявлення, вилучення та відшукання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, засобів для фасування та продажу наркотичних речовин, пристроїв для їх вживання, грошових коштів, які набуті злочинним шляхом, платіжних банківських карток, на яких можуть зберігатись гроші здобуті злочинним шляхом, мобільних терміналів, сім-карток операторів мобільного зв`язку, інших носіїв інформації (флеш картки, комп`ютерна техніка), а також з метою виявлення та вилучення предметів злочинної діяльності, предметів та документів, що свідчать про протиправну діяльність ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно Інформаційної довідки №394171913 від 10.09.2024 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухому майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна, житло та інші володіння, а саме приміщення садового будинку АДРЕСА_2 , у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - право власність зареєстровано за ОСОБА_7 .

Ураховуючи викладене вище, керуючись ст.ст. 107, 110, 234 та 237 КПК України,слідчий просить слідчого суддю: задовольнити клопотання та надати дозвіл слідчим слідчої групи у кримінальному провадженні №0000321 від 14.06.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, на проведення обшуку в житлі та інших володіннях, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою документування вказаного кримінального правопорушення, виявлення, вилучення та відшукання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, засобів для фасування та продажу наркотичних речовин, пристроїв для їх вживання, грошових коштів, які набуті злочинним шляхом, платіжних банківських карток, на яких можуть зберігатись гроші здобуті злочинним шляхом, мобільних терміналів, сім-карток операторів мобільного зв`язку, інших носіїв інформації (флеш картки, комп`ютерна техніка), а також з метою виявлення та вилучення предметів злочинної діяльності, предметів та документів, що свідчать про протиправну діяльність ОСОБА_6 .

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав. Просив задоволити із підстав що в ньому наведені. Просив до матеріалів справи приєднати рапорт оперуповноваженого УБН ГУНП в Закарпатській області для додаткового обґрунтування доводів наведених в клопотанні.

Заслухавши пояснення слідчого, з приводу внесеного клопотання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 84,85,86 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Статтею 93 КПК України визначено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Як слідує зі змісту п.10 ч.3, ст. 214, ч.1 ст. 233 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні та проводяться лише після внесення відомостей щодо кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (крім огляду місця події у невідкладних випадках).

Відповідно до ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно ст. 30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Нормами ст.233 КПК України встановлено, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду.

Відповідно п.п.4, 5, 6, 8 ч.3 ст. 234 КПК України клопотання про обшук, повинно містити відомості про: підстави для обшуку; житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, де планується проведення обшуку; особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться; обґрунтування того, що доступ до речей, документів або відомостей, які можуть у них міститися, неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 цього Кодексу, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом, а доступ до осіб, яких планується відшукати, - за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор, слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що: 1) було вчинено кримінальне правопорушення; 2) відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування; 3) відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду; 4) відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи; 5) за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого управління ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000321 від 14.06.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що працівниками УБН ГУНП в Закарпатській області, в ході проведення оперативно-розшукових заходів отримано інформацію про те, що на території Закарпатської області діє група осіб, які умисно, з корисливих мотивів, за попередньою домовленістю між собою, здійснюють незаконне виготовлення, придбання, зберігання та збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів.

В ході проведення оперативно-розшукових заходів та негласних слідчих (розшукових) дій було встановлено що до вказаної протиправної діяльності, а саме до незаконного зберігання з метою збуту та збуту наркотичних засобів і психотропних речовин можливо причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Крім цього, органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 неодноразово приходив за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 , забирав транспортні засоби, після чого завантажував в такі тютюнові вироби без акцизних марок для подальшого перетину державного кордону України, а після перетину кордону, з обладнаних схованок забирав психотропну речовину «метамфетамін» та передавав такі ОСОБА_9 для подальшої реалізації.

Що підтверджується наявними рапортами оперативних працівників наявних в матеріалах клопотання, протоколами НСРД.

Також встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично проживаючий за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується інформацією аналітичної довідки на особу останнього, ОСОБА_6 притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України та ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Згідно Інформаційної довідки №394171913 від 10.09.2024 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухому майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна, житло та інші володіння, а саме приміщення садового будинку АДРЕСА_2 , у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - право власності зареєстровано за ОСОБА_7 .

У Постанові від 14.06.2018 року у справі № 11-386 сап 18, Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що вмотивованість ухвали слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку житла чи іншого володіння особи повинна бути в межах, які не розкривають таємницю досудового розслідування, зокрема в ній повинні бути наведені аргументи, що переконали суддю у задоволенні чи відхиленні такого клопотання. При цьому нормами КПК України не передбачено обов`язку слідчого судді перелічувати всі обставини кримінального провадження і викладати в ухвалі про надання дозволу на обшук усі відомі і встановлені відомості.

На переконання слідчого судді, слідчим доведено, що доступ до зазначених у клопотанні речей неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 цього Кодексу, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом, у зв`язку можливістю їх знищення, враховуючи правові підстави для проведення обшуку, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки обшуку, розумність та співрозмірність обшуку завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також неможливість досягнення мети, на яку посилається слідчий, без застосування цих заходів, слідчий суддя вважає, що за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей, які мають значення для досудового розслідування, тому клопотання є обґрунтоване та підлягає задоволенню в цій частині.

Слідчий суддя вважає доведеним, що оскільки згідно матеріалів клопотання, результатів проведених оперативно-розшукових заходів встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення можливо причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , то за місцем його фактичного проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 право власності на який зареєстровано за ОСОБА_7 , можуть знаходитися: наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги, засоби для фасування та продажу наркотичних речовин, пристрої для їх вживання, мобільних терміналів, сім-карток операторів мобільного зв`язку, інших носіїв інформації (флеш картки, комп`ютерна техніка).

Слідчий суддя переконаний, що слідчим наведено достатньо підстав вважати, що дійсно було вчинено кримінальне правопорушення, відшуковувані речі та документи мають значення для досудового розслідування та відомості, які містяться у них можуть бути доказами під час судового розгляду, слідчим доведено, що доступ до речей неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 цього Кодексу, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом, у зв`язку можливістю їх знищення чи спотворення, в зв`язку із чим, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню у вказаній частині.

Разом із тим, клопотання слідчого в частині надання дозволу на проведення обшуку у вказаному транспортному засобі, з метою виявлення, вилучення та відшукання грошових коштів, які набуті злочинним шляхом, платіжних банківських карток, на яких можуть зберігатись гроші здобуті злочинним шляхом, а також з метою виявлення та вилучення предметів злочинної діяльності, та документів, що свідчать про протиправну діяльність ОСОБА_6 , задоволенню не підлягає.

Так, у клопотанні слідчим не вказано відомості (індивідуальна або родова характеристика) відшукуваних речей та документів, зокрема щодо того за якими індивідуальними або родовими ознаками особа, що здійснюватиме обшук, планує відрізнити такі.

Платіжний інструмент (крім передплаченого платіжного інструменту), за допомогою якого можна ініціювати платіжну операцію, має бути персоналізований емітентом. Порядок персоналізації платіжного інструменту визначається внутрішніми документами емітента. Персоналізація передплачених платіжних інструментів здійснюється з урахуванням вимог нормативно-правових актів Національного банку з питань випуску та використання електронних грошей.

Аналіз зазначених норм законів та нормативно-правових актів свідчить про те, що за своїм юридичним значенням (правовим режимом) та функціональним призначенням платіжні картки як платіжні інструменти засоби доступу до банківських рахунків.

Клопотання в цій частині є неконкретизованим, передчасним, недоведеним та як наслідок, у такому випадку сторону обвинувачення буде наділено широкими повноваженнями на власний розсуд вирішувати походження виявленого майна, що може призвести до їх незаконного вилучення, що є порушенням ст. 6 Конвенції з прав людини (рішення Європейського суду з прав людини від 7 липня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії», рішення ЄСПЛ від 15 липня 2003 року у справі «Ернст та інші проти Бельгії»).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 7 липня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» вказав, що невизначене формулювання обсягу обшуку дало органу влади на власний розсуд вирішувати, які матеріали підлягають вилученню, що призвело до вилучення, крім документів, які стосуються справи, деяких особистих речей. ЄСПЛ зазначив, що відсутність вказівки на конкретну мету обшуку є порушенням ст. 6 Конвенції.

Аналогічна позиція ЄСПЛ міститься в рішенні від 15 липня 2003 року у справі «Ернст та інші проти Бельгії», де вказано, що ордер на проведення обшуку не містив інформації щодо мети проведення обшуку та про предмети, що підлягають вилученню. Таким чином, слідчих було наділено широкими повноваженнями, обшуки не були пропорційними.

Зазначені міжнародні гарантії прав людини на недоторканість житла, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя, недоторканість прав власності нормативно визначені в Конституції України та є, відповідно до положень ст.2 КПК України, загальними засадами кримінального провадження.

При цьому слідчий суддя вважає за необхідне вказати на те, що згідно постанови від 17 лютого 2021 року справа № 263/10353/16-к провадження № 51-4972км20 ВС вказав на те, що системне тлумачення процесуальних норм, а саме статей 37, 39,236 КПК України, дає підстави стверджувати, що ухвала про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи може бути виконана прокурором, призначеним здійснювати процесуальне керівництво в порядку ст. 37 КПК України, або слідчим, визначеним керівником органу досудового розслідування в порядку ст. 39 цього Кодексу.

Разом з тим, відповідно до ч.7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Приписи ст. 235 КПК України не зобов`язують слідчого суддю в ухвалі зазначати прокурора чи слідчого, який буде проводити обшук, натомість зазначена ухвала має містити відомості про прокурора, слідчого, який подав клопотання про обшук. Тобто, процесуальний закон зобов`язує слідчого суддю встановити, що клопотання надійшло від уповноваженої особи прокурора, включеного до групи прокурорів, або слідчого, якому доручено здійснювати розслідування, в порядку статей 37, 39, 216 КПК України. Судовий контроль під час розгляду клопотання про проведення обшуку здійснюється з метою забезпечення права на недоторканність житла чи іншого володіння особи. Водночас, зміст норм цього Кодексу не дає підстав для твердження про те, що до повноважень слідчого судді належать, крім здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (п. 18 ст. 3 КПК України), ще й інші, віднесені до повноважень прокурора та слідчого з організації досудового розслідування.

З огляду на вкладене вважаю, що клопотання підлягає задоволенню частково.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.93, 233, 234, 235 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000321 від 14.06.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про проведення обшуку,- задовольнити частково.

Надати дозвіл слідчим слідчої групи у кримінальному провадженні №0000321 від 14.06.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, на проведення обшуку в житлі та інших володіннях, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_7 , де фактично проживає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою виявлення, вилучення та відшукання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, засобів для фасування та продажу наркотичних речовин, пристроїв для їх вживання, мобільних терміналів, сім-карток операторів мобільного зв`язку, інших носіїв інформації (флеш картки, комп`ютерна техніка).

У задоволені іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала діє протягом одного місяця з дня її постановлення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1