Справа № 194/1028/24
Провадження № 1-кп/185/903/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 листопада 2024 року м.Павлоград
Дніпропетровської області
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Душанбе, Таджикістан, громадянина України, з середньою технічною освітою, одруженого, офіційно не працюючого, маючого на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, -
Сторони, кожен окремо, не заперечували щодо розгляду справи під час запровадженого в Державі воєнного стану.
Обвинувачений ОСОБА_4 та вбитий ОСОБА_6 були знайомі між собою близько 2-3 місяців, та на протязі цього часу разом працювали на так званому териконі.
Між вказаними особами, в тому числі й в зв`язку зі ставленням кожного з них до широкомасштабної війни, розв`язаної російською федерацією проти України, наявністю конфліктів з цього приводу, суперечок та бійок склалися вкрай неприязні відносини.
Обвинувачений ОСОБА_4 приймав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, підтримував політику держави та дії України в цьому напрямі.
Вбитий ОСОБА_6 , напроти, підтримував дії держави-агресора, виправдовував широкомасштабну війну, що почала російська федерація проти України, мав прізвисько «Москва».
10.04.2024 та 14.04.2024 року ОСОБА_4 та ОСОБА_6 мали конфлікт між собою, внаслідок якого ОСОБА_6 ображав ОСОБА_4 , застосовував до нього фізичну силу та висловлював наміри справити свої природні потреби на військову форму ОСОБА_4 .
Вказані дії ОСОБА_6 спровокували негативне ставлення до останнього з боку ОСОБА_4 та слугували виникненню вкрай неприязних відносин між ними.
На грунті вказаних неприязних відносин, маючи образу, злість та бажання помститися ОСОБА_6 за вищевказані дії останнього, керуючись умислом на умисне вбивство ОСОБА_6 , 14.04.2024 року, в денний час, знаходячись за місцем проживання своєї матері у кв. АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , за для реалізації свого злочинного умислу на умисне вбивство ОСОБА_6 взяв у якості знаряддя злочину кухонний ніж.
Реалізовуючи вищезазначений злочинний умисел, 14.04.2024 року, близько 16.45 год., ОСОБА_4 , який одягнувся у військову форму та взяв з собою в якості знаряддя злочину кухонний ніж, прийшов до магазину Експрес по АДРЕСА_3 , біля якого знаходився ОСОБА_6 зі своєю неповнолітньою дитиною та іншими знайомими, підійшов до вказаного магазину, покликав до себе ОСОБА_6 , та коли той підійшов до ОСОБА_4 останній, тримаючи у своїй правій руці кухонний ніж, з метою умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, умисно наніс один удар в область грудної клітини зліва ОСОБА_6 .
Зазначеним умисними злочинним діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва по передній поверхні, по середньо-ключичній лінії, з ушкодженням лівої легені та серця, яке супроводжувалося лівостороннім гемотораксом ( 1200мл крові) та ускладнилося гострою крововтратою, що й обумовило безпосередню причину смерті ОСОБА_6 на місці вчинення кримінального правопорушення.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив про те, що свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України він визнає повністю.
Разом з тим, надаючи суду показання обвинувачений зазначив, що він та загиблий ОСОБА_6 були знайомі між собою близько 2-3 місяців, та на протязі цього часу разом працювали на так званому териконі.
Між ними, в тому числі й в зв`язку зі ставленням кожного з них до широкомасштабної війни, розв`язаної російською федерацією проти України, наявністю конфліктів з цього приводу, суперечок та бійок склалися вкрай неприязні відносини.
Він безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, підтримував політику держави та дії України в цьому напрямі. Вбитий ОСОБА_6 , напроти, підтримував дії держави-агресора, виправдовував широкомасштабну війну, що почала російська федерація проти України, мав прізвисько «Москва».
10.04.2024 та 14.04.2024 року він та ОСОБА_6 мали конфлікт між собою, внаслідок якого ОСОБА_6 ображав його, застосовував до нього фізичну силу та висловлював наміри справити свої природні потреби на його військову форму. Крім того, ОСОБА_7 довів до керівництва бригади, в якій вони працювали з вибору вугілля на териконі, неправдиві відомості, що слугували відсторонення його ОСОБА_8 від роботи.
Вказані дії ОСОБА_6 спровокували негативне ставлення до останнього з його боку та слугували виникненню вкрай неприязних відносин між ними.
На грунті вказаних неприязних відносин, маючи образу, злість та бажання помститися ОСОБА_6 за вищевказані дії останнього, керуючись умислом на умисне вбивство ОСОБА_6 , 14.04.2024 року, в денний час, знаходячись за місцем проживання своєї матері у кв. АДРЕСА_2 , він з собою взяв у якості знаряддя злочину кухонний ніж.
Ніж він взяв для того, аби під час зустрічі зі ОСОБА_7 останній не зміг справити на його форму природні потреби.
14.04.2024 року, близько 16.45 год., він одягнувся у військову форму, взяв з собою вказаний кухонний ніж, та прийшов до магазину Експрес по АДРЕСА_3 ., біля якого знаходився ОСОБА_6 , аби розібратися з останнім.
ОСОБА_7 з іншими особами та неповнолітньою дитиною перебували на зупинці біля вказаного магазину.
Він підійшов до зазначеного магазину, покликав до себе ОСОБА_6 , аби поговорити з останнім з приводу його образ. ОСОБА_7 піднявся, та став агресивно підходити до нього. В цей час він тримав ніж в правій руці, але удару ОСОБА_7 ножем не наносив,оскільки ОСОБА_7 сам найшов на цей ніж. Згодом він побачив, що ОСОБА_7 схопився за рану, але не бачив того моменту, коли потерпілий вже впав на землю.
Додав,що думав, що своїми діями він поранив ОСОБА_7 , але допускає, що міг його вдарити ножем за для того, аби ОСОБА_7 замислився над своєю неправильною поведінкою.
Погодився з висновком експерта щодо ступеню тяжкості виявлених у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень та встановленої причини настання смерті потерпілого, але зазначив, що вказані тілесні ушкодження та смерть потерпілого настали за наведених ним обставин.
Винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину повністю підтверджується наступними дослідженими судом доказами.
Показаннями свідка ОСОБА_9 , який свідчив суду про те, що обвинувачений є його другом, а потерпілого він знав у зв`язку з роботою на териконі. Останній був конфліктною людиною, мав прізвисько « ОСОБА_10 ». На його думку саме ОСОБА_7 спровокував з обвинуваченим конфлікт та бійку в бригаді на початку квітня 2024 року. Керівництво відсторонило від роботи ОСОБА_11 , а ОСОБА_7 залишився без стягнення, що, на його думку, було не справедливо.
Згодом, в день вбивства ОСОБА_7 , він бачив ОСОБА_4 та повідомив останнього, що ОСОБА_7 сказав керівництву бригади неправду про нього, внаслідок чого ОСОБА_11 був відсторонений від роботи. Того ж дня він дізнався, що ОСОБА_11 та ОСОБА_7 побилися між собою біля магазину АТБ в м.Тернівка.
В той же день, після 16 год. він з іншими товаришами по роботі, а також Львовом та його дитиною, сиділи на лавочці біля магазину Експрес. В цей час до них підійшов ОСОБА_4 . Останній був одягнений у військову форму. ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_4 але через мить, 5-7 секунд, Львов впав на землю, тримаючи себе трохи нижче ділянки серця, звідки йшла кров… ОСОБА_11 після цього відразу покинув місце злочину.
Додав, що в день вбивства ОСОБА_7 він бачив на обличчі ОСОБА_11 над правими бровами якесь незначне пошкодження. Інших видимих тілесних ушкоджень у ОСОБА_11 не було.
Рапортом правоохоронного органу від 14.04.2024 року, яким зафіксовано звернення того ж дня о 16.57 год. до органу поліції від гр. ОСОБА_12 про нанесення невідомою особою в місці вчинення злочину проникаючого ножового поранення в грудну клітину зліва ОСОБА_6 , який помер на місці. Вбивця, як зазначила заявниця, втік з місця вчинення злочину.
Протоколом огляду місця події від 14.04.2024 року, з фото таблицями, якими в сукупності зафіксовано місце вчинення злочину магазин Експрес по АДРЕСА_3 , наявність в місці злочину на сходах трупу потерпілого ОСОБА_6 , його розташування, наявність на тілі трупу видимого ножового поранення грудної клітини зліва, великої кількості крові в місці знаходження трупу та на одежі вбитого, тощо.
Протоколом огляду диску з відео-записом подій зафіксованих камерою відео-спостереження, розташованою в місці вчинення злочину, яким встановлено, що о 16.38.06 в місце вчинення злочину підходить чоловік, одягнутий у військову форму, який розмахує руками. В той же час на лавочці, з дитиною поруч, сидить чоловік, який о 16.38.24 підходить до чоловіка, одягнутого у військовому форму, а згодом падає на сходах. До потерпілого підбігають сторонні особи та дитина, що сиділа рядом. О 16.39 камера фіксує перебування потерпілого у стані лежачи, поруч з ним сліди крові.
Протоколами проведення слідчих експериментів від 14.04. та 13.05.2024 року за участю свідка ОСОБА_9 , який показав та розказав, як в день вчинення злочину він біля кафе ОСОБА_13 сидів на лавочці поруч з ОСОБА_7 на прізвисько « ОСОБА_10 » та його дитиною. До них підійшов ОСОБА_4 .. Останній був одягнутий у військову форму. До ОСОБА_11 підійшов ОСОБА_7 . В той час, коли останній замахнувся на ОСОБА_11 руками, ОСОБА_11 дістав з чохла на лівому боці ніж та наніс ножем удар Львову в груди. Львов крикнув аби викликали швидку допомогу та впав на землю. ОСОБА_11 зник у невідомому напрямку.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 14.04.2024 року, під час якого у вечірній час ОСОБА_4 , за участю адвоката та понятих показав місце, де він у лісосмузі викинув знаряддя злочину ніж. Останній та зразки грунту, поруч з ножем, були вилучені слідчим.
Протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 від 14.04.2024 року, який за участю адвоката та понятих показав на місце вчинення злочину та розказав, як під час зустрічі з ОСОБА_7 , на зупинці, поруч з магазином ОСОБА_13 , останній накинувся на нього, але механізм цієї події він не може показати, на що він дістав з за поясу ніж, та тримаючи ніж у правій руці наніс Львову один удар ножем в ліву частину тулуба, після чого зник з місця злочину, а ніж викинув у лісосмузі.
Протоколом огляду носильних речей потерпілого ОСОБА_6 від 15.04.2024 року, під час огляду яких зафіксована наявність на речах потерпілого чисельних слідів крові.
Висновками експертів № 676/1132-БД від 03.05.2024р., якими встановлена групова приналежність крові потерпілого Львова та обвинуваченого ОСОБА_4 .
Висновком експерта № 676/1135 БД від 20.05.2024р., яким встановлена наявність на клинку та рукоятці ножа, належного ОСОБА_4 , слідів поту та крові, які можуть походити від ОСОБА_4 .
Експертним висновком № 264 від 10.05.24 року, яким на трупі потерпілого ОСОБА_6 виявлені тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент спричинення у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва по передній поверхні, по середньо-ключичній лінії, з ушкодженням лівої легені та серця, яке супроводжувалося лівостороннім гемотораксом ( 1200мл крові) та ускладнилося гострою крововтратою, що й обумовило безпосередню причину смерті ОСОБА_6 на місці вчинення кримінального правопорушення.
Вказане тілесне ушкодження утворилося прижиттєво, було спричинено від дії предмету, що мав колючо-ріжучі властивості. Раневий канал сягає глибини 17 см.
Додатковим висновком експерта № 264-Д від 22.05.2024 року, яким встановлена та не виключена можливість спричинення потерпілому ОСОБА_6 виявлених у нього тілесних ушкоджень за обставин та умов на які під час проведення слідчого експерименту посилався свідок ОСОБА_9 .
Додатковим висновком експерта № 264-Д 2 від 22.05.2024 року, яким встановлена малоймовірність, з урахуванням, в тому числі, й глибини раневого каналу на тілі потерпілого 17 см, та ушкодження лівої легені та серця потерпілого, спричинення виявлених у потерпілого ОСОБА_6 тілесних ушкоджень внаслідок падіння потерпілого на ніж.
Підсумовуючи та оцініючи досліджені судом докази у справі, аналізуючи позицію обвинуваченого в судовому засіданні, співставляючи її з обвинуваченням, що інкримінується ОСОБА_4 ,.а також з показаннями безпосереднього свідка злочину ОСОБА_9 , дослідженими судом протоколами слідчих дій, документами, висновками експертів, тощо, які у своїй сукупності повністю викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, суд робить висновок про те, що наведені судом докази винності обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину мають характер логічних, змістовних, послідовних, об`єктивних та узгоджених між собою.
Наведені докази винності обвинуваченого ОСОБА_4 є такими, що доповнюють одне одного, є належними, достовірними, допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.
Натомість, доводи обвинуваченого про вчинення вказаного злочину не умисно, за наявності особливих, пом`якшуючих та виправдовуючих його дії обставин судом не беруться до уваги, оскільки, будь-якими іншими доказами, крім показань обвинуваченого, ці доводи не підтверджені.
Навпаки, зазначені показання обвинуваченого ОСОБА_4 в цій частині спростовуються слідчими експериментами під час проведення яких сам підозрюваний ОСОБА_4 у присутності понятих, та за участі свого адвоката,а також свідок ОСОБА_9 розказали та показали за яким механізмом, та за розвитку яких подій та обставин потерпілому ОСОБА_7 було завдано ОСОБА_4 смертельного удару ножем, а також додатковим висновком експерта, яким встановлена малоймовірність, з урахуванням глибини раневого каналу 17 см та ушкодження лівої легені та серця, спричинення виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень за умов падіння потерпілого на ніж.
Безпосередній очевидець вказаного злочину свідок ОСОБА_9 підтвердив в судовому засіданні обставини вчинення ОСОБА_4 умисного убивства ОСОБА_6 , які викладені в обвинувальному акті.
Вказані докази узгоджуються з висновками експертів у справі, якими встановлений факт спричинення потерпілому ОСОБА_7 тілесного ушкодження саме ножем, а також встановлені ступень тяжкості виявленого у Львова тілесного ушкодження та причини його смерті, а також підтверджуються оглядом запису з камер відео-спостереження в місці вчинення злочину, якими, фактично, по крокам та детально зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_4 умисного вбивства ОСОБА_6 .
Отже, на переконання суду, показання обвинуваченого ОСОБА_4 з приводу пред`явленого обвинувачення є такими, що мають на меті, не зважаючи на декларацію про повне визнання вини, ввести суд в оману, пом`якшити міру своєї відповідальності, або й взагалі, уникнути її.
Враховуючи сукупність певних встановлених в судовому засіданні обставин вчинення ОСОБА_4 злочину, перебіг вчинення останнім злочинних дій, беручи до уваги причини виникнення у обвинуваченого злочинного умислу на вбивство потерпілого, які полягали в наявності між сторонами неприязних відносин, що утворилися через словесні сварки, конфлікти та бійки, суд приходить до висновку та має підстави стверджувати саме про умисний характер наведених протиправних дій обвинуваченого, який бажав настання смерті потерпілого, за для чого, з силою завдав йому удар ножем, фактично в ділянку серця, який виявився смертельним, після чого покинув місце вчинення злочину.
Про це також свідчить направленість завданого потерпілому удару ножем, а це, фактично, в ділянку серця, глидина раневого каналу 17 см, характер та локалізація виявлених у потерпілого ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, ступень їх тяжкості та причина настання смерті.
Таким чином, визначаючи спрямованість умислу особи, яка притягається до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти життя і здоров`я іншої особи, суд ретельно дослідив докази по справі, які мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного, вирішуючи зазначене питання виходячи із сукупності всіх належним чином встановлених обставин вчиненого діяння, зокрема, способу вчиненого злочину, знаряддя злочину, направленості нанесеного потерпілому удару ножем, який було завдано, фактично, в серце потерпілого, характеру і локалізації виявлених у нього тілесних ушкоджень, причини смерті, підстави припинення злочинних дій обвинуваченого, поведінки та відносин винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунків і всіх інших обставин, що мали відношення до справи.
Отже, винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України доказана повністю та підтверджена дослідженими у судовому засіданні доказами.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно правильно кваліфікувати за ч.1 ст.115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
При призначенні виду і розміру покарання обвинуваченому суд, у відповідності до ст.ст.65-67 КК України враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 підлягає покаранню за вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, є раніше не судимою особою, учасником бойових дій, а також особою, яка перебуває на обліку у лікаря-нарколога в зв`язку з психічними та поведінковими розладами в результаті вживання опіоідів, має синдром залежності, проходив замісну профілактичну терапію.
Крім того, суд враховує, що у відповідності до судово-психіатричної експертизи № 315 від 30.05.2024 рокуобвинувачений ОСОБА_4 є осудною особою, застосування примусових заходів медичного характеру він не потребує. В період інкримінованого йому діяння виявляв і в теперішній час виявляє психічний розлад у формі психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання наркотиків.
Також судом враховується й наявність певних елементів протиправної поведінки потерпілого ОСОБА_7 відносно обвинуваченого ОСОБА_11 , що передувала вчиненню обвинуваченим умисного убивства потерпілого.
З пом`якшувальних обставин суд враховує наявність у обвинуваченого чотирьох неповнолітніх дітей, позитивну характеристику за місцем минулої військової служби та роботи, а також той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 є учасником АТО, має лист-подяку від командування військової частини.
З обтяжливих обставин у справі суд враховує вчинення злочину ОСОБА_4 у присутності дитини.
Встановлені судовим розглядом обставини вчинення обвинуваченим злочину, настання непоправних наслідків скоєного у вигляді смерті потерпілого, характер застосованого ОСОБА_4 насильства до потерпілого та використання під час вчинення умисного вбивства в якості знаряддя злочину ножа, яким потерпілому було завдано удару, фактично, в серце, свідчать про підвищену суспільну небезпеку обвинуваченого, а також про те, що виправити обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігти його злочинній діяльності не можливо без його ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 має бути засудженим за ч.1 ст.115 КК України до покарання у виді позбавлення волі.
Обставин, за для призначення обвинуваченому ОСОБА_4 , навіть за умови поведінки потерпілого ОСОБА_6 та ставлення останнього до обвинуваченого, покарання із застосуванням ст.69 КК України, а тим більше ст.ст.75,76 КК України суд не вбачає.
На переконання суду, саме таке покарання, у вигляді тривалого строку позбавлення волі, буде відповідати приписам закону, зазначеним, зокрема у ст. 65 КК України, відповідно до яких, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а також відповідно до положень ст. 50 КК України, яка визначає,що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Позовні вимоги у справі не заявлені.
Доля речових доказів має бути вирішена у відповідності до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.115 КК України.
ОСОБА_4 призначити покарання за ч.1 ст.115 КК України у виді позбавлення волі строком десять років.
До набрання вироком чинності запобіжний захід відносно ОСОБА_4 залишити незмінним у вигляді тримання під вартою.
Строк відбуття покарання для ОСОБА_4 обчислювати з 14 квітня 2024 року, 17 год.51хв.
- двд диск з відеозаписом з камери спостереження в місці вчинення злочину зберігати в матеріалах кримінального провадження;
- формений кітель зеленого кольору з двома медалями, футболку темно-зеленого кольору, формені штани зеленого кольору зі шкіряним ременем чорного кольору, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області /квитанція № 155219 від 15.04.2024 р./ - повернути за належністю ОСОБА_4 ;
- змиви на тампоні речовини бурого кольору з бруківки в місці вчинення кримінального правопорушення; ніж з рукавцям чорного кольору , загальним розміром 35 см; марлеві тампони зі змивами з рук ОСОБА_4 ; зі слідами крові джинсові штани, спортивну кофту, труси шкарпетки, чоловічу майку з діркою зліва, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області /квитанція № 155249 від 05.06.2024 р., квитанція № 155220 від 15.04.2024 р., квитанція № 155221 від 15.04.2024 р., квитанція № 155227 від 22.04.2024р/ - знищити.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1