Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/1150/19
Провадження № 1-кп/475/10/24
У Х В А Л А

22.07.2024смт. Доманівка

Доманівуський районний суд Миколаївської області області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання про закриття кримінального провадження, зареєстрованого до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000176 від 06.06.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 06.06.2018 приблизно 01:30 год. у нічну пору доби, знаходячись на АДРЕСА_1 , маючи у користуванні технічно несправний, але в працездатному стані мотоцикл марки «Урал ИМ 3810330», д.н.з « НОМЕР_1 », який згідно реєстраційних документів належить ОСОБА_6 та власником якого фактично є його батько - ОСОБА_7 , діючи умисно, всупереч вимогам п.п. 2.9 «г», 2.9 «ґ» Правил дорожнього руху України, відповідно до яких: «водієві забороняється: передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння та передавати керування транспортним засобом особам, які не мають при собі посвідчення на право керування ним, якщо це не стосується навчання водінню відповідно до вимог розділу 24 цих Правил», не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, добровільно, шляхом усної згоди безпосередньо перед початком керування, передавкерування вищевказаним мотоциклом останньому, що виразилося у допуску ОСОБА_8 до керування мотоциклом марки «Урал ИМ 3810330», д.н.з. « НОМЕР_1 » та здійснення руху на зазначеному мотоциклі.

У подальшому, 06.06.2018 року приблизно 01:40 год. у нічну пору доби, ОСОБА_8 , всупереч вимогам п.п. 2.1.а), 2.3.6), 2.9.а), 12.1 ІІДР України, не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії, перебуваючи в стані . алкогольного сп`яніння та, будучи допущеним ОСОБА_4 до керування технічно несправним, але в працездатному стані транспортним засобом, а саме мотоциклом марки «Урал ИМ 3810330», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », у напрямку по АДРЕСА_1 , не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, виїхав на ліве, відносно напрямку руху транспортного засобу узбіччя та

кювет, де де допустив зіткнення транспортного засобу мотоциклу марки «Урал ИМ 3810330», д.н.з. « НОМЕР_1 » з електричною опорою. Внаслідок вказаної ДТП ОСОБА_8 загинув на місці, а його причиною смерті стала масивна внутрішньочеревна кровотеча з розривів печінки і розвитком геморагічного шоку, що підтверджується наявністю множинних розривів печінки, наявністю рідкої крові в черевній порожнині об`ємом близько 1500 мл, недокрів`ям внутрішніх органів, майже повного відсутністю крові в порожнинах серця, смужко подібними крововиливами на внутрішній поверхні серця.

При розтині трупу виявлені наступні тілесні ушкодження: множинні розриви печінки, забій правої легені, садна і забійні рани кінцівок. Дані тілесні ушкодження могли утворитися 06.06.2018 безпосередньо перед настанням смерті від дії тупих твердих предметів, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя і знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Яких-небудь опіків при дослідженні трупу не виявлено.

Враховуючи масивність тілесних ушкоджень і локалізацію тілесних ушкоджень можна зробити висновок, що на момент ДТП ОСОБА_8 перебував за кермом мотоцикла, при цьому травматичні розриви печінки і забій правої легені утворились внаслідок удару об кермом мотоциклу областю правого підребер`я.

У крові з трупа ОСОБА_8 етиловий спирт виявлений в концентрації 2,2%, що відповідає стану алкогольного сп`яніння середнього ступеня.

Невиконання ОСОБА_4 вимог п.п. 1.5, 2.2, 2.9 г), ґ) Правил дорожнього руху України, знаходиться в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді настання смерті водія мотоцикла ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.287 КК України, тобто допуск до керування транспортним засобом особи, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння та немає права на керування транспортним засобом.

До суду надійшло клопотання прокурора Доманівського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про закриття кримінального провадження №0000176 від 06.06.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 06.06.2028 році вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 287 КК України, яке відноситься до злочину середньої тяжкості ( на час розгляду справи нетяжким злочином) відповідно до ст. 12 КК України та з дня вчинення якого пройшло більше п`яти років, що відповідно до ст. 49 КК України є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 підтримали клопотання про звільненя за ст.49 КК України, обвинуваченому ОСОБА_4 відомо про те, що звільнення у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, та про наслідки такого звільнення, просить закрити кримінальне провадження та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.

Потерпілим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) через члена родини ОСОБА_12 вручалось клопотання про звільнення ОСОБА_13 на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Згідно кримінального провадження ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України допуск до керування транспортним засобом особи, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння та немає прав на керування транспортним засобом, яке відбулося 06.06.2018 року.

Відповідно до ч.1 ст. 12 КК України ( на час вчинення 06.06.2018 р.) є злочином середньої тяжкості (на час судового розгляду нетяжким злочином),

Згідно п.3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло пять років, у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

З огляду на наведене, у даному кримінальному провадженні і розгляду клопотання прокурора, закінчився строк давності, передбачений п.3 ч.1 ст.49 КК України.

Згідно з ч.2 ст.49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3ст.49 КК України.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Відповідно до ч. 2 ст. 284, ч.3 ст. 288, ч. 3 ст. 314 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності; суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 124 КПК України, п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 6 «Про правові позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» покладення судових витрат на осіб, звільнених від кримінальної відповідальності, процесуальним кодексом не передбачено.

Відповідно до висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеному у постанові від 12.09.2022 № 203/241/17, якщо особа

звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, то процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ініціатором проведення судових експертиз був орган досудового розслідування, а стороною захисту не було залучено жодних експертів.

Таким чином, витрати на проведення судових експертиз покладаються на рахунок держави.

Відповідно до вимог ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Так, цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 , яка діє в інтересах ОСОБА_14 слід залишити без розгляду, оскільки відповідно до ст. 129 КПК України суд вирішує цивільний позов у кримінальному провадженні по суті лише у випадку ухвалення обвинувального вироку, постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи постановлення виправдувального вироку у зв`язку із встановленням відсутності події кримінального правопорушення. При цьому позивачу слід роз`яснити право звернутися із таким позовом в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 44, 49 КК України, ст.ст.286, 287, 288, 314 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Клопотання про закриття кримінального провадження №0000176 від 06.06.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності - задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ст. 287 КК України на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000176 від 06.06.2018року відносно ОСОБА_4 - закрити.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов ОСОБА_10 , яка діє в інтересах ОСОБА_14 про стягнення майнової та моральної шкоди - залишити без розгляду.

Роз`яснити потерпілим право на звернення до суду з позовом в порядку цивільного судочинства.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

На ухвалу протягом 7 діб з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду.

суддя : ОСОБА_1