Провадження № 1-кс/686/7965/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2024 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Реутинці Кролевецького району Сумської області, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, працюючого водієм у ТОВ «ОВЕРТОН ЛОГІСТИК», раніше не судимого, -

у кримінальному провадженні № 0001351,

ВСТАНОВИЛА:

22.09.2024 слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із клопотанням, погодженим із прокурором Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали заявлене клопотання, просили застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечив, вказавши, що визнає вину у інкримінованому кримінальному правопорушенні, щиро кається, має намір примиритися з потерпілими та відшкодувати їм завдану шкоду.

Заслухавши думку учасників процесу, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.09.2024 року за № 0001351 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

21.09.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, а саме про те, що «20 вересня 2024 року, близько 20 год. 00 хв., поза межами населеного пункту, на території Розсошанської ТГ Хмельницького району Хмельницької області, водій ОСОБА_5 керуючи автопоїздом в складі спеціалізованого вантажного сідлового тягача «Scania S450» р.н. НОМЕР_1 в зчепленні зі спеціалізованим напівпричепом-фургоном рефрижератором «Schmitz SKO 24L» р.н. НОМЕР_2 , рухаючись по другорядній дорозі О-231721 «Під`їзд до госпіталю», в напрямку відКНП «Хмельницький обласний госпіталь ветеранів війни», наближаючись до перехрестя вказаної другорядної дороги із головною дорогою Н-03 сполученням «Житомир - Чернівці» (190 км, неподалік АЗС «Амік»), виконуючи вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.01.2001 № 1306 (далі по тексту - Правил), зупинив керований ним автопоїзд перед головною дорогою Н-03 «Житомир-Чернівці», надаючи перевагу у русі транспортним засобам, які рухалися по вказаній головні дорозі.

В подальшому, водій ОСОБА_5 не дотримуючись вимог п.п. 1.5,2.3 (б, д) Правил був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни і створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, а також загрозу життю і здоров`ю громадян, а саме маючи при цьому об`єктивну можливість спостерігати як по головній дорозі Н-03 «Житомир - Чернівці» в напрямку від м. Чернівці до м. Хмельницький, у лівій смузі руху до перехрестя із другорядною дорогою О-231721 «Під`їзд до госпіталю» наближається легковий пасажирський автомобіль марки «Volkswagen Transporter» р.н. НОМЕР_3 , діючи з необережності, відновив рух за кермом автопоїзда, здійснюючи переміщення до вказаного перехрестя для подальшого його перетинання, при цьому грубо порушив вимогип. 10.1 Правил, оскільки перед початком відновлення руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Надалі водій ОСОБА_5 , легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної пригоди, не відмовився від виконання маневру в обраний момент, грубо порушуючи п. 16.11 Правил, не зупинив керований ним транспортний засіб перед краєм перехрещення проїзної частини головної дороги Н-03 «Житомир - Чернівці», щоб надати дорогу автомобілю «Volkswagen Transporter» р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_7 , який наближався до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, продовжив рух далі, здійснив виїзд вказаним автопоїздом із другорядної дороги О-231721 «Під`їзд до госпіталю» на перехрестя.

Як наслідок порушення водієм ОСОБА_5 вищевказаних вимог Правил, на території Розcошанської ТГ Хмельницького району Хмельницької області, а саме на 190 км автодороги Н-03 «Житомир - Чернівці», в межах перехрестя, на лівій смузі напрямку руху, який проходить від м. Хмельницького до м. Чернівці, відбулося перехресне зіткнення між передньою частиною автомобіля «Volkswagen Transporter» р.н. НОМЕР_3 та передньою правою частиною сідлового тягача марки «Scania» р.н. НОМЕР_1 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Volkswagen Transporter» р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_8 від отриманих травм помер в кареті екстреної медичної допомоги.

Своїми діями водій ОСОБА_5 порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б, д), 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху України, що знаходиться в прямому причинному зв`язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками, а саме заподіяння смерті ОСОБА_8 ».

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду дорожньо-транспортної пригоди від 20.09.2024 яким зафіксована слідова інформація механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_7 від 21.08.2024; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_5 від 21.08.2024; рапортом про дорожньо-транспортну пригоду, зареєстрованим в журналі ЄО ВнП № 2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області за № 4464 від 20.09.2024; рапортом про дорожньо-транспортну пригоду працівників УПП в Хмельницькій області ДПП від 20.09.2024.

Не вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_5 на цій стадії кримінального провадження, виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих слідчому судді матеріалах, слідча суддя приходить до висновку про наявність підстав стверджувати про високу ймовірність причетності ОСОБА_5 до кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 2 ст. 181 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З наданих матеріалів убачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Разом з тим, вказаний у клопотанні слідчого ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки ні слідчим, ні прокурором не наведено обставин, які б дали беззаперечні підстави суду вважати, що ОСОБА_5 має намір ухилятися від слідства, адже лише тяжкість можливого покарання при можливому визнанні підозрюваного винним не може свідчити про існування вказаного ризику відповідно до вимог закону.

У своїй практиці ЄСПЛ наголошує, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці імовірності того, що особа переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Європейський суд з прав людини вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевативних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя (W v. Switzerland, 14379/88, 26 січня 1993 року). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови) §58).

Разом з тим, оцінюючи ризик переховування від органів досудового розслідування слідчим суддю враховується, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, визнає вину у інкримінованому кримінальному правопорушенні, щиро кається, має намір примиритися з потерпілими та відшкодувати їм завдану шкоду, раніше не судимий.

На розгляд клопотання підозрюваний з`явився за першою вимогою самостійно та спроб переховування від органів досудового розслідування не вчиняв.

За таких обставин, уважаю, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на даному етапі досудового розслідування вказаного кримінального провадження не є доведеним.

Слідство знаходиться на початковій стадії, усі свідки у кримінальному провадженні не допитані, а тому існує ризик незаконного впливу підозрюваного на свідків у кримінальному провадженні.

При цьому слідчою суддею враховується встановлена КПК процедура отримання показань від осіб, які є свідками, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримують шляхом слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засідання (ч. 1,2 ст. 23, ст. 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих в поряду, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому прокурору або посилатися на них (ч. 4 ст.95 КПК України).

Отже ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збирання доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту отримання показань судом від свідків.

Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки у клопотанні не міститься жодного обґрунтування яким саме чином підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню «іншим чином», з посиланням на відповідні докази на реальність таких обставин. При цьому посилання на необхідність проведення слідчих дій у межах кримінального провадження, на переконання слідчого судді, не може вказувати на ймовірність перешкоджання кримінальному провадженню з боку підозрюваного.

Аналізуючи особу підозрюваного слідча суддя враховує, що ОСОБА_5 раніше не судимий, не одружений, неповнолітніх осіб на утриманні не має, має постійне місце проживання, працевлаштований.

Однак вищезгадані обставини, які встановлені в ході судового розгляду, не є такими, які б давали можливість обрати більш м`який запобіжний захід.

Враховуючи наведені ризики, усі визначені ст.178 КПК України обставини, дані про особу підозрюваного та ставлення його до інкримінованого злочину, зокрема визнання вини та щире каяття, приходжу до висновку, що забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків зможе запобіжний захід у виді домашнього арешту, який полягає в забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 22:00 год. до 07:00 год., з покладенням на нього зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду, слідчого судді за кожною вимогою, а також відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Саме такий запобіжний захід буде достатнім для виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та надасть ОСОБА_5 можливість працювати задля подальшого відшкодування шкоди потерпілим.

Строк домашнього арешту слід визначити в межах строків досудового розслідування, а саме по 19 листопада 2024 року.

Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 194, 196 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України строком по 19 листопада 2024 року запобіжний захід у виді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 22:00 год. до 07:00 год. наступного дня без дозволу слідчого, прокурора або суду з покладенням на нього зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду, слідчого судді за кожною вимогою.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (в разі їх наявності);

У задоволенні решти клопотання, - відмовити.

Ухвала діє по 19 листопада 2024 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя