Справа № 487/9025/24
Провадження № 1-кс/487/5776/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2024 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0001483 від 03.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України - про арешт майна

ВСТАНОВИВ:

15.10.2024 року, прокурор Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0001483 від 03.10.2024, звернулась до слідчого судді з клопотанням, в якому просила накласти арешт на автомобіль марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», 2008 року випуску, д/н НОМЕР_1 (відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу) д/н НОМЕР_2 (фактично), номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 та ключі від вказаного автомобіля, які належить на праві приватної власності ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначила, що слідчими СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001483 від 03.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи в період часу з 11.09.2024 по 17:00 01.10.2024 року, заволоділи транспортним засобом марки «Volkswagen» моделі T5, з ДНЗ НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував поруч з СТО, за адресою: АДРЕСА_1 .

14.10.2024 року у ході проведення огляду за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено автомобіль марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», 2008 року випуску, д/н НОМЕР_1 (відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу) д/н НОМЕР_2 (фактично), номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 та ключі від вказаного автомобіля.

Таким чином під час досудового розслідування виникла необхідність у накладені арешту на вказане майно з метою запобігання його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження.

До судового засідання прокурор не з`явилась, надала заяву в якій просила розгляд справи провести за її відсутності, вимоги клопотання підтримала у повному обсязі, крім того просила передати вищевказаний транспортний засіб на відповідальне зберігання потерпілій.

До судового засідання власник майна не з`явився.

На підставі ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання розглянуто за відсутності власника майна.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Із матеріалів клопотання встановлено, що слідчими СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001483 від 03.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи в період часу з 11.09.2024 по 17:00 01.10.2024 року, заволоділи транспортним засобом марки «Volkswagen» моделі T5, з ДНЗ НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував поруч з СТО, за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході досудового розслідування, у якості свідка було допитано ОСОБА_5 , який пояснив, що являється військовослужбовцем, у зв`язку з чим, для виконання бойових завдань, його знайомі передали їм у 2022 році у використання автомобіль марки «Фольцваген Т5» (Транспортер), який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу був зареєстрований за ОСОБА_6 .

Автомобіль вони паркували у двох місцях, а саме: у Херсоні на їх базі або у місті Миколаєві за адресою: АДРЕСА_1 де останній раз він і був припаркований 01.09.2024.

01.10.2024 за вищевказаним автомобілем, прийшов військовослужбовець ОСОБА_7 та побачив що автомобіль зник.

Будучи допитаним в якості свідка ОСОБА_8 , пояснив, що на початку жовтня місяця 2024 року до нього на СТО в селі Кобзарці, Миколаївської області, військовий, а саме ОСОБА_9 пригнав автомобіль марки Фольксваген бус чорного кольору з номерами DE 794 DA з метою ремонту, на вказаному автомобілі він деколи їздив до міста Миколаїв, про те, що автомобіль знаходився у розшуку йому не відомо.

Будучи допитаною в якості потерпілої ОСОБА_4 , пояснила, що 19.09.2018 році вона придбала автомобіль марки Volkswagen Transporter, д/н НОМЕР_1 , 2008 року випуску, білого кольору (перефарбовано у темний колір) для власних потреб. У 2022 році вона передала знайомим військовим (серед них був ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ) належний їй автомобіль марки Volkswagen Transporter, д/н НОМЕР_1 , 2008 року та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з ключами до нього, для його використання ними під час бойових завдань. Крім цього, їй було відомо, що для військових цілей було замінено д/н автомобіля на DE794 DA. З того часу про долю вищевказаного автомобіля вона не цікавилась. На початку жовтня місяця 2024 року їй стало відомо, що автомобіль марки Volkswagen Transporter, д/н НОМЕР_1 , 2008 року випуску було викрадено у військових. Хто саме його викрав їй не відомо.

14.10.2024 року, їй стало відомо зі слів співробітників поліції, що вищевказаний автомобіль марки Volkswagen Transporter, д/н НОМЕР_1 (DE794 DA) , 2008 року випуску було знайдено.

Відповідно до заяви ОСОБА_8 від 11.10.2024 року він добровільно видав слідчому СВ МРУП ГУ НП в Миколаївський області ОСОБА_12 , автомобіль марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», 2008 року випуску, д/н НОМЕР_1 (відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу) д/н НОМЕР_2 (фактично), номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 та ключі від вказаного автомобіля.

В ході проведення огляду за адресою: АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено автомобіль марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2008 року випуску, д/н НОМЕР_1 (відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу) д/н НОМЕР_2 (фактично), номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 та ключі від вказаного автомобіля.

З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 встановлено що автомобіль марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2008 року випуску, д/н НОМЕР_1 номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , належить ОСОБА_4 .

Постановою слідчого СВ МРУП ГУНП в Миколаївській області, ОСОБА_12 від 15.10.2024 року, ОСОБА_4 визнано потерпілою у кримінальному провадженні № 0001483 від 03.10.2024.

14.10.2024 року слідчим СВ МРУП ГУНП в Миколаївській області, ОСОБА_12 винесено постанову про визнання вищевказаного транспортного засобу, речовим доказом у кримінальному провадженні.

Вказане майно має значення для досудового розслідування як доказ можливого вчинення кримінального правопорушення та підлягає подальшому дослідженню в ході слідства з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також встановлення осіб причетних до нього.

Згідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Вимогами ст.173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Прокурором доведено, що незастосування арешту може призвести до пошкодження, зникнення, втрати, знищення майна.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучене в ході огляду місця події майно та документи мають суттєве значення для кримінального провадження, оскільки можуть містити докази вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.

Окрім того доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на це майно для забезпечення збереження його як речових доказів та виконання завдань кримінального провадження.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна.

З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», 2008 року випуску, д/н НОМЕР_1 (відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу) д/н НОМЕР_2 (фактично), номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 та ключі від вказаного автомобіля, які належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , із забороною в його відчуженні та розпорядженні.

Передати на відповідальне зберігання автомобіль марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», 2008 року випуску, д/н НОМЕР_1 (відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу) д/н НОМЕР_2 (фактично), номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 та ключі від вказаного автомобіля потерпілій ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити прокурору Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1