Справа №577/555/24 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/237/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
УХВАЛА

Іменем України

07 серпня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 577/555/24 за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07.02.2024 про арешт майна,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_8 ,

установила:

В поданій апеляційній скарзі представник власника майна ОСОБА_9 просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати ухвалу слідчого судді про арешт майна, оскільки з клопотанням про арешт майна звернулася не уповноважена особа, а на час розгляду клопотання майно за наслідками проведеного 29.01.2024 аукціону фактично вибуло з володіння ПАТ «Конотопський арматурний завод», що підтверджується актом про придбання майна, який є підставою для реєстрації права власності на це майно. Дані обставини перешкодили ОСОБА_10 , який на законних підставах придбав це майно через аукціон зареєструвати за собою право власності, а слідчий звернувся до слідчого судді 05.02.2024 вже після того як майно було продано через аукціон, про що йому було достеменно відомо. Розгляд клопотання слідчого відбувся без повідомлення ОСОБА_10 , про судове рішення дізнався 26.02.2024, а 27.02.2024 звернувся з апеляційною скаргою.

05.02.2024 до Конотопського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням про арешт майна погодженим із прокурором Конотопської окружної прокуратури звернувся слідчий Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, яке обґрунтував тим, що в СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження № 0000015 від 25.01.2024 за ч. 1 ст. 365-2 КК, згідно якого арбітражний керуючий ПАТ «Конотопський арматурний завод», зловживаючи своїми службовими обов`язками провів неналежну інвентаризацію майна, занизив вартість майна, компенсував собі за рахунок боржника та його кредиторів, витрати в розмірі 70000 грн.

Згідно інформації з авторизованого електронного майданчику «Прозоро», арбітражним керуючим виставлено на аукціон для продажу майна боржника ПАТ «Конотопський арматурний завод» (), майно Лот № 1, База відпочинку «Сосновий бір», загальною площею 967 кв.м., ТМЦ в кількості 297 одиниць. В графі додатковий класифікатор зазначено «Земельні ділянки сільськогосподарського призначення», що суперечить договору оренди земельної ділянки, серія та номер: 1-4037, виданий 05.12.2002, згідно якого орендар набуває право на оренду земель державної власності на землях Конотопського держлісгоспу та відповідно до інформації Державної публічної карти є землями лісового фонду.

01.02.2024 в період часу з 14:40 до 15:25 проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , ділянка місцевості поряд з базою відпочинку «Сосновий бір», належною ПАТ «Конотопський арматурний завод».

02.02.2024 в період часу 09:35 до 10:40 проведено огляд Інтернет сторінки https://prozorro.sale/auction/BRD001-ЦА-681/ з інформацією по Аукціону з продажу майна боржника ПАТ «Конотопський арматурний завод» (), а саме Лот № 1, База відпочинку «Сосновий бір», загальною площею 967 кв.м., ТМЦ в кількості 297 одиниць. Постановою слідчого визнано речовими доказами базу відпочинку «Сосновий бір», загальною площею 967 кв.м., а саме: їдальня літ. А-І, склад літ. Б-І, склад літ. В-І, гараж літ. Г-І, насосна літ. Е-І, літній душ літ. Д-І, вбиральня літ. У-І, погріб літ. Пг, огорожа №1-2, будинок відпочинку літ. Є-І, будинок відпочинку літ. Ж-І, будинок відпочинку літ. З-І, будинок відпочинку літ. И-І, будинок відпочинку літ. І-І, будинок відпочинку літ. Ї-І, будинок відпочинку літ. Й-І, будинок відпочинку літ. К-І, будинок відпочинку літ. Л-І, будинок відпочинку літ. М-І, будинок відпочинку літ. Я-І, будинок відпочинку літ. Н-І, будинок відпочинку літ. О-І, будинок відпочинку літ. П-І, будинок відпочинку літ. Р-І, будинок відпочинку літ. С-І, будинок відпочинку літ. Т-І, будинок відпочинку літ. Ф-І, будинок відпочинку літ. Х-І, будинок відпочинку літ. Ц-І, будинок відпочинку літ. Ч-І, будинок відпочинку літ. Ш-І, будинок відпочинку літ. Щ-І, арт. свердловина, ємність для води в кількості 2 од., мережі каналізаційні, водопровідні, лінія електропостачання, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , належну ПАТ «Конотопський арматурний завод».

Зважаючи на те, що дане майно може бути використане як доказ в даному кримінальному провадженні, тому слідчий просив накласти на нього арешт.

Ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області 07.02.2024 вказане клопотання слідчого задоволене і накладений арешт на визначне в клопотанні слідчого майно шляхом заборони його відчуження. Своє рішення слідчий суддя суду першої інстанції умотивувала тим, що існує необхідність у арешті майна з метою його збереження як речового доказу.

Відповідно абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Оскільки власник майна ОСОБА_10 та його представник ОСОБА_8 не викликались до суду першої інстанції, копію рішення слідчого судді сторони отримали 26.02.2024, а 27.02.2024 була подана апеляційна скарга, тому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді не є пропущеним і поновленню не підлягає.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи представника власника майна ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, доводи прокурора ОСОБА_7 про залишення судового рішення без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, а згідно ч. 2 вказаної статті арешт майна допускається з метою забезпечення, крім іншого: 1) збереження речових доказів. При цьому у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним ст. 98 цього Кодексу, тобто матеріальні об`єкти та документи, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та інше (ч. 3 ст. 170 КПК).

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного та третіх осіб (п. 1-2, 5-6 ч. 2 ст. 173 КПК).

Розглянувши клопотання слідчого про арешт майна та задовольнивши його, слідчий суддя дійшов цілком обґрунтованого висновку, що арешт повинен бути накладений на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, що в повній мірі відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, вимогам кримінального процесуального закону та належним чином умотивовано в ухвалі, а при вирішенні зазначеного вище питання були дотримані вимоги ст. 170-173 КПК, з`ясовані і досліджені всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а саме наявність правової підстави для арешту цього майна, можливість використання арештованого майна як доказу у кримінальному провадженні.

Так, слідчим СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке 25.01.2024 внесені до ЄРДР за № 0000015 за ч. 1 ст. 365-2 КК, згідно якого арбітражний керуючий ПАТ «Конотопський арматурний завод», зловживаючи своїми службовими обов`язками провів неналежну інвентаризацію майна, занизив вартість майна, компенсував собі за рахунок боржника та його кредиторів витратив розмірі 70000 грн.

Згідно інформації з авторизованого електронного майданчику «Прозоро», арбітражним керуючим ПАТ «Конотопський арматурний завод» виставлено на аукціон для продажу майна боржника ПАТ «Конотопський арматурний завод» (), майно, а саме, Лот № 1, База відпочинку «Сосновий бір», загальною площею 967 кв.м., ТМЦ в кількості 297 одиниць.

За поданими характеристиками об`єкту, в графі додатковий класифікатор зазначено «Земельні ділянки сільськогосподарського призначення», що суперечить договору оренди земельної ділянки, серія та номер: 1-4037, виданий 05.12.2002, згідно якого орендар набуває право на оренду земель державної власності на землях Конотопського держлісгоспу та відповідно до інформації Державної публічної карти є землями лісового фонду.

01.02.2024 в період часу з 14:40 до 15:25 проведено огляд місця події за адресою: Конотопський р-н с. Жолдаки вул. Лісова 40, ділянка місцевості поряд з базою відпочинку «Сосновий бір», належною ПАТ «Конотопський арматурний завод».

02.02.2025 в період часу 09.35 до 10.40 год. проведено огляд Інтернет сторінки https://prozorro.sale/auction/BRD001-ЦА-681/ з інформацією по Аукціону з продажу майна боржника ПАТ «Конотопський арматурний завод» (), а саме Лот № 1, База відпочинку «Сосновий бір», загальною площею 967 кв.м., ТМЦ в кількості 297 одиниць.

02.02.2024 постановою слідчого в даному провадженні визнано речовими доказами базу відпочинку «Сосновий бір», загальною площею 967 кв.м., а саме: їдальня літ. А-І, склад літ. Б-І, склад літ. В-І, гараж літ. Г-І, насосна літ. Е-І, літній душ літ. Д-І, вбиральня літ. У-І, погріб літ. Пг, огорожа №1-2, будинок відпочинку літ. Є-І, будинок відпочинку літ. Ж-І, будинок відпочинку літ. З-І, будинок відпочинку літ. И-І, будинок відпочинку літ. І-І, будинок відпочинку літ. Ї-І, будинок відпочинку літ. Й-І, будинок відпочинку літ. К-І, будинок відпочинку літ. Л-І, будинок відпочинку літ. М-І, будинок відпочинку літ. Я-І, будинок відпочинку літ. Н-І, будинок відпочинку літ. О-І, будинок відпочинку літ. П-І, будинок відпочинку літ. Р-І, будинок відпочинку літ. С-І, будинок відпочинку літ. Т-І, будинок відпочинку літ. Ф-І, будинок відпочинку літ. Х-І, будинок відпочинку літ. Ц-І, будинок відпочинку літ. Ч-І, будинок відпочинку літ. Ш-І, будинок відпочинку літ. Щ-І, арт. свердловина, ємність для води в кількості 2 од., мережі каналізаційні, водопровідні, лінія електропостачання, розташовану за адресою: Сумська область, Конотопський район, с. Жолдаки, вул. Лісова, 40, належну ПАТ «Конотопський арматурний завод».

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про наявність підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту вказаного майна, оскільки дійсно на даний час існує реальна необхідність в забезпеченні збереження цього майна як речового доказу у вказаному вище кримінальному провадженні № 0000015.

Доводи апеляційної скарги представника власника майна ОСОБА_8 про те, що на час розгляду клопотання слідчого майно, на яке було накладене арешт, фактично вибуло з володіння ПАТ «Конотопський арматурний завод», оскільки за наслідками проведеного аукціону було придбано ОСОБА_10 , колегія суддів вважає такими, що задоволенню не підлягають, оскільки установлені досудовим розслідуванням фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі у слідства є підстави для обґрунтованого припущення, що наведене в клопотанні слідчого майно безпосередньо стосується предмета розслідування в даному кримінальному провадженні, а отже відповідає ознакам речових доказів, зазначеним в ст. 98 КПК, що згідно ч. 3 ст. 173 КПК дає правові підстави для його арешту як речового доказів з метою збереження.

Аналізуючи наведені вище обставини, колегія суддів приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують втручання у права осіб, які володіють, користуються і можуть розпоряджатись певним майном, враховуючи їх приватні чи суспільні інтереси.

Зокрема, вирішуючи питання щодо законності і обґрунтованості арешту майна колегія суддів враховує і сталу судову практику ЄСПЛ щодо «відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції», згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Втручання держави у право володіння майном у даному конкретному випадку є законним і обґрунтованим, оскільки таке втручання здійснено на підставі чинного КПК, який є доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм, сумісних з принципами Конвенції.

Крім того, таке втручання є виправданим, так як воно здійснено з метою задоволення «суспільного інтересу» та за наявності об`єктивної необхідності в цьому у формі публічного, загального інтересу, який включає інтерес держави, громади, а також здійснено з дотриманням принципу «пропорційності» - «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства, громади), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання, який передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. При цьому, оцінюючи пропорційність, колегія суддів виходить з того, що досягти легітимної мети за допомогою інших заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, ніж арешт майна, шляхом заборони його відчуження неможливо, застосовані слідчим суддею суду першої інстанції обмеження стосовно вказаного в ухвалі майна не є надмірними або ж такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна сторонами не надано, а колегією суддів не встановлено, слідчий суддя діяв у спосіб та в межах законодавства, арешт застосований на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апеляційної скарги представника власника майна ОСОБА_8 з цього приводу є необґрунтованими. При цьому застосований слідчим суддею суду першої інстанції арешт майна не заважає використовувати його за цільовим призначенням новим власником майна і має найменш обтяжливу форму з можливих.

Необхідно зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, правильності правової кваліфікації дій особи, на майно якої накладено арешт, переваги одних доказів над іншими тощо, а лише на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення ймовірною, вірогідною та достатньою певною мірою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Що стосується доводів апеляційної скарги про неналежність суб`єкта звернення з клопотанням про арешт майна до суду, то колегія суддів не може прийняти їх до уваги, оскільки спеціальною нормою кримінального процесуального закону, яка регламентує арешт майна, є не ч. 2 ст. 64-2 КПК, а ч. 3 ст. 132 і ч. 1 ст. 171 КПК, які визначають коло осіб, що можуть звернутись до суду з клопотанням про арешт майна. При цьому прокурор в усякому разі погоджує слідчому клопотання про арешт майна, тобто також є ініціатором такої процесуальної дії та доводить безпосередньо в судовому засіданні обґрунтованість клопотанням слідчого.

Оскаржена ухвала слідчого судді суду першої інстанції є законною, обгрунтованою та належним чином умотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

постановила:

Ухвалу слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07.02.2024 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000015 від 25.01.2024 залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4