Номер провадження 1-кп/754/321/24
Вирок

Іменем України

12 листопада 2024 року

Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0000194 від 24 січня 2022 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, ФОП, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

по обвинуваченню, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 у невстановлені досудовим слідством час, місці та спосіб незаконно придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», загальною масою 1321,99 г, що являє собою великі розміри, який у подальшому переніс за місцем свого мешкання, а саме до квартири АДРЕСА_2 , де почав незаконно зберігати з метою його подальшого збуту роздрібними партіями, шляхом передачі з рук в руки колу знайомих осіб.

Так, 28 червня 2022 року у період часу з 10 год. 09 хв. по 11 год. 07 хв., під час проведення санкціонованого обшуку квартири АДРЕСА_2 , в якій мешкає та зареєстрований обвинувачений ОСОБА_3 , було виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, загальною масою 1321,99 г, що є великим розміром, який він незаконно придбав та зберігав за місцем свого мешкання з метою подальшого збуту.

Суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечного наркотичного засобу, у великих розмірах, з метою збуту.

Обвинувачений ОСОБА_3 в суді не визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення та показав суду, що приблизно за півмісяця до обшуку придбав для власного вживання у свого знайомого на ім`я ОСОБА_6 за 5 000 грн. канабіс, який знаходився у двох банках та «баклажці». На той період часу переживав подружню зраду, хотів покінчити життя самогубством, знайомий запропонував йому вживати канабіс, щоб вийти з такого стану. Вживав канабіс систематично, по 5-6 разів за день. Одного дня, вранці під час прогулянки з собакою на вулиці до нього підійшли працівники поліції, пред`явили ухвалу про обшук, запитали чи має він вдома заборонені речовини, на що він відповів ствердно. За місцем його проживання у присутності понятих було проведено обшук, в ході якого він нічого не приховував. Крім канабісу також були вилучені електронні ваги, які ним використовувались, як кухонне приладдя. Можливо під час того, як він пересипав канабіс, частина його потрапила на ваги. Також повідомив суду, що займається ремонтом транспортних засобів на стоянці біля свого будинку.

Судом в ході судового розгляду кримінального провадження досліджено відповідно до вимог ст. 358, ст. 359 КПК України письмові докази, документи, відеозапис проведеної слідчої дії - обшуку, які були долучені до матеріалів кримінального провадження стороною обвинувачення, а саме:

Протокол обшуку від 28 червня 2022 року (том 1 а.с. 80-84) з додатком у виді флеш-носія з відеозаписом проведеної слідчої дії, відтвореним в ході судового розгляду кримінального провадження, згідно якого слідчим СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 у присутності понятих, ОСОБА_3 , у період часу з 10 год. 09 хв. до 11 год. 07 хв. 28 червня 2022 року на підставі ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 14 червня 2022 року було проведено обшук квартири АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_3 , в ході якого було виявлено та вилучено:

в кімнаті - пластикову пляшку, об`ємом 10 л, заповненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, скляну пляшку заповнену речовиною рослинного походження зеленого кольору;

на кухні - електронні ваги в кількості 2 шт., скляну пляшку з речовиною рослинного походження зеленого кольору;

в кімнаті - мобільний телефон марки «Xiaomi» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 SIM НОМЕР_3 .

Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 14 червня 2022 року (том 1 а.с. 89), якою надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_2 .

Висновок експерта № СЕ-19/111-22/23762-НЗПРАП від 30 червня 2022 року ( том 1 а.с. 92-96), відповідно до якого надані на дослідження подрібнені речовини рослинного походження зеленого кольору, вилучені в ході проведеного за місцем проживання ОСОБА_3 обшуку, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, масою в перерахунку на висушену речовину 1145,48 г, 168,87 г, 7,64 г, загальною масою в перерахунку на висушену речовину - 1321,99 г.

Постанову слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 від 05 липня 2022 року (том 1 а.с. 97) про визнання у кримінальному провадженні № 0000194 в якості речового доказу речовини рослинного походження, яка згідно з висновком експерта № СЕ-19/111-22/23762-НЗПРАП від 30 червня 2022 року є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, масою в перерахунку на висушену речовину - 1321,99 г та направлення його на зберігання до камери схову речових доказів Деснянського УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 002276 - том 1 а.с. 98).

Постанову прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 від 01 липня 2022 року (том 1 а.с. 99-100) про тимчасовий доступ до мобільного терміналу систем зв`язку, згідно якої прокурором надано слідчому СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 тимчасовий доступ до мобільного терміналу систем зв`язку, а саме належному ОСОБА_3 мобільному телефону марки «Xiaomi» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , шляхом зняття копії інформації.

Протокол огляду речей від 01 липня 2022 року (том 1 а.с. 101-104), згідно якого слідчий СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 провів огляд мобільного телефону марки «Xiaomi» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 SIM НОМЕР_3 , в ході якого оглянуто листування з абонентом ОСОБА_10 ( НОМЕР_4 ).

Постанову слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 від 28 листопада 2022 року (том 1 а.с. 105) про визнання вилученого в ході проведеного обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 , належного йому мобільного телефону марки «Xiaomi» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 та двох електронних ваг речовими доказами у кримінальному провадженні та передачу їх на зберігання до камери схову речових доказів Деснянського УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 006203 том 1 а.с. 106).

Постанову слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 від 04 жовтня 2022 року (том 1 а.с. 107) про уточнення номеру кримінального провадження, відповідно до якої вважати вірним номер кримінального провадження - №0000194 від 24 січня 2022 року.

Також судом були досліджені в ході судового розгляду кримінального провадження інші надані стороною обвинувачення процесуальні документи на підтвердження законності прийнятих у кримінальному провадженні процесуальних рішень, дій. Зокрема, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, постанови про створення групи слідчих, зміни групи слідчих у вказаному кримінальному провадженні, доручення слідчого, рапорти співробітників ВКП.

Свідки сторони обвинувачення в ході судового розгляду судом допитані не були з наступних підстав.

Так, відповідно до положень ч. 3 ст. 23 КПК України сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом. Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , про допит яких наголошував прокурор, неодноразово викликались в судові засідання по розгляду даного кримінального провадження, як цим складом суду, так і попереднім. Судом були вжиті всі можливі заходи щодо забезпечення їх явки в судове засідання: до свідків за клопотанням прокурора застосовувався привід, однак ухвала суду від 27 травня 2024 року (том 1 а.с. 226-227) виконана не була, свідки в судове засідання не з`явились. Крім того, за клопотанням прокурора 17 червня 2024 року судом було надано судове доручення органу досудового розслідування на проведення слідчих (розшукових) дій направлених на встановлення місцезнаходження та забезпечення явки в судове засідання вказаних свідків сторони обвинувачення. Між тим, вказане судове доручення не було виконане.

Сторона захисту у свою чергу наполягала на тому, що органом досудового розслідування не здобуто і не надано суду під час судового розгляду допустимих доказів винуватості обвинуваченого у вчиненні поставленого йому у провину діяння, останній послідовно заперечував те, що наркотичні засоби ним були придбані та зберігались з метою збуту. У зв`язку з чим, сторона захисту просила перекваліфікувати дії ОСОБА_3 з ч. 2 ст. 307 на ч. 2 ст. 309 КК України.

Крім того, захисник в ході судового розгляду кримінального провадження просив визнати недопустимими докази надані стороною обвинувачення з підстав того, що старший слідчий з групи слідчих - ОСОБА_13 не мав повноважень на проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні. Також захисник посилається на те, що 22 лютого 2022 року слідчим ОСОБА_14 було надано доручення оперативним працівникам у кримінальному провадженні №0000195 від 24 січня 2022 року, натомість кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 за номером № 0000194 від 24 січня 2022 року. При цьому слідчим ОСОБА_8 04 жовтня 2022 року було винесено постанову по уточнення номеру кримінального провадження, однак вказана постанова винесена лише через 10 місяців з часу внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в ній не зазначено яких саме процесуальних вимог стосується уточнення, що є порушенням вимог КПК України.

При вирішенні питання про належність та допустимість доказів у даному кримінальному провадженні суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Зокрема, згідно ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст. 94 КПК України суд оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно ч. 1 ст. 86 КК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими та жодної із передбачених КПК України обставин для визнання вказаних доказів недопустимими судом не встановлено, як і істотних порушень прав і свобод обвинуваченого, гарантованих Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, при проведенні досудового розслідування.

Так, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні проводилось уповноваженими на те слідчими, що підтверджується долученими стороною обвинувачення постановами про створення групи слідчих, зміну групи слідчих у кримінальному провадженні № 0000194 від 24 січня 2022 року (том 1 а.с. 79, 85, 86). Зокрема, до складу групи слідчих у вказаному кримінальному провадженні були включені, зокрема, слідчі СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_8 .

Зі змісту доручення начальника СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_15 (том. 1 а.с. 116) вбачається, що слідчому ОСОБА_13 було надано доручення на проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000195 від 24 січня 2022 року. Слідчим СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_14 22 лютого 2022 року надано доручення начальнику управління міграційної поліції ГУНП у м. Києві на проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40 КПК України. За змістом вказаного доручення вбачається, що воно надано у кримінальному провадженні № 0000195 від 24 січня 2022 року.

Відповідно до постанови слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 від 04 жовтня 2022 року, останнім уточнено номер кримінального провадження - вважати вірним № 0000194 від 24 січня 2022 року, оскільки в деяких процесуальних документах номер кримінального провадження було зазначено із помилкою - № 0000195, зокрема у дорученні на проведення досудового розслідування та дорученні у порядку ст. 40 КПК України.

Оцінюючи надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд приходить до висновку про належність, допустимість та достовірність вказаних вище доказів, а їх сукупність є достатньою для висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, його показання надані в судовому засіданні, про те, що він не мав умислу на збут наркотичного засобу, суд розцінює як спробу ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення.

Так, відповідно до п.4 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 26.04.2002 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх тощо.

Під незаконним збутом розуміється будь-які способи оплатного чи безоплатного розповсюдження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів,серед невизначеного кола осіб (продаж, дарування, обмін, сплата боргу, позичання, пригощання, тощо). Незаконний збут передбачає відчуження цих засобів чи речовин іншій особі, яка може розпоряджатись ними (або їх частиною) як своїм майном.

Про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів може свідчити те, якщо особа здійснює свідоме придбання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів у значному розмірі (шляхом купівлі, обміну, безоплатно), виготовляє їх, зберігає у відповідному фасуванні, що об`єктивно перевищує потреби цієї особи у вживанні зазначених речовин, то в такому разі може мати місце умисел на збут.

У даному кримінальному провадженні про наявність умислу на подальший збут наркотичного засобу, вилученого в ході проведеного обшуку місця проживання обвинуваченого, свідчать встановлені в ході судового розгляду обставини у їх сукупності.

Так, під час обшуку 28 червня 2022 року за місцем проживання ОСОБА_3 було виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб -канабіс, загальною масою 1321,99 г., що є великим розміром, та дві пари електронних ваг. Кількість вилученого особливо небезпечного наркотичного засобу беззаперечно свідчить про наявність у діях ОСОБА_3 мети збуту цієї речовини. Так, під час судового розгляду кримінального провадження стороною захисту не було надано беззаперечних доказів, які б свідчили, що станом на 28 червня 2022 року (дату проведення обшуку) ОСОБА_3 був наркозалежною особою у стадії такої гострої необхідності, що 1321,99 г наркотичного засобу не було надмірною масою для вживання однією людиною. На спеціальному обліку у лікаря-нарколога ОСОБА_3 не перебуває (том. 1 а.с.112).

Про умисел ОСОБА_3 на збут наркотичного засобу також вказує оглянуте в ході судового розгляду завуальоване листування останнього з абонентом ОСОБА_10 ( НОМЕР_4 ) (том 1 а.с. 101-104).

Твердження сторони захисту щодо побутової тематики листування ОСОБА_3 з іншою особою, оскільки ним надаються послуги з ремонту автомобілів на стоянці біля місця проживання, будь-якими доказами не підтверджені. Стороною захисту не надано суду відомостей про те, що обвинувачений займається технічним обслуговуванням транспортних засобів, має такі можливості та відповідні умови для цього.

Крім того, зміст листування викликає обґрунтовані сумніви в тому, що особа дійсно зверталась до ОСОБА_3 з питань саме технічного обслуговування транспортного засобу, зважаючи на кількість звернень до обвинуваченого з приводу шиномонтажу, заміни колес протягом нетривалого проміжку часу.

Дані обставини, в сукупності з іншими дослідженими в ході судового розгляду кримінального провадження доказами, на переконання суду беззаперечно свідчать про умисел ОСОБА_3 на збут наркотичних засобів, сталість його дій, у зв`язку з чим критично відноситься до його показань наданих в суді.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.2 ст. 307 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу, у великих розмірах, з метою збуту.

При вирішенні питання про призначення покарання ОСОБА_3 суд , враховує те, що відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Згідно з положеннями ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Таким чином, за змістом ст.ст. 50, 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. При цьому суд має врахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують і обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК України.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, який в силу ст.89 КК України не судимий, неодружений, має на утриманні матір похилого віку, не перебуває на спеціальних обліках у лікаря нарколога та психіатра, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, та обирає йому покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, яке він має відбувати в ізоляції від суспільства з урахуванням особи і тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, оскільки саме таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Питання з речовими доказами суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати за залучення експерта на досудовому розслідуванні в сумі 1132 грн. 68 коп. (висновок експерта № СЕ-19/111-22/23762-НЗПРАП від 30 червня 2022 року).

Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді застави у розмірі 214 720 грн. (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять грн.) до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.

Після набрання вироком законної сили застава в розмірі 214 720 грн. (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять грн.), підлягає поверненню заставодавцю.

Крім того, у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 застосовувався запобіжний захід у виді тримання під вартою. У зв`язку з чим, слід зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення з 06 жовтня 2022 року року по 06 грудня 2022 року, виходячи з положень ст. 72 КК України, що 1 (одному) дню попереднього ув`язнення відповідає 1 (один) день позбавлення волі.

Інші заходи забезпечення у кримінальному провадженні не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 371, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 307 КК України та призначити покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання у порядку виконання вироку.

Речові докази у кримінальному провадженні:

1/ наркотичний засіб - канабіс, загальною масою 1321, 99 г, переданий на зберігання до камери схову речових доказів Деснянського УП ГУНП у м. Києві згідно квитанції № 002276; електронні ваги у кількості 2 штук, передані на зберігання до камери схову речових доказів Деснянського УП ГУНП у м. Києві згідно квитанції № 006203 - знищити;

2/ мобільний телефон марки «Xiaomi» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , переданий на зберігання до камери схову Деснянського УП ГУНП у м.Києві згідно квитанції № 00006203, - конфіскувати в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта на досудовому розслідуванні в сумі 1132 грн. 68 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді застави у розмірі 214 720 грн. (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять грн.) до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Після набрання вироком законної сили заставу в розмірі 214 720 грн. (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять грн.), внесену за ОСОБА_3 на підставі ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 02 грудня 2022 року повернути заставодавцю.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення з 06 жовтня 2022 року по 06 грудня 2022 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Головуючий: