Справа № 639/3098/24
Провадження № 1-кп/639/341/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000027 від 30.01.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, який тяжких захворювань чи інвалідності не має, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-19.09.2023 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 355 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

-вироком Харківського апеляційного суду від 02.05.2024 вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.09.2023 в частині звільнення ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України скасовано, останній вважається засудженим за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 355 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

в с т а н о в и в:

І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним

ОСОБА_3 у невстановлений час, але не пізніше 16 години 06 хвилин 29 січня 2024 року перебував на території Новобаварського району міста Харкова, точну адресу в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, будучи особою, яка засуджена 19.09.2023 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 355 КК України та яка вживає психотропні речовини, протягом року після засудження за ст. 309 КК України, маючи прямий умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин, усвідомлюючи суспільно небезпечний протиправний характер своїх дій, бажаючи цього, з метою подальшого особистого вживання, незаконно придбав у особи (осіб), особистість якої (яких) процесуально встановити в ході досудового розслідування не виявилось за можливе, особливо небезпечну психотропну речовину PVP.

Після цього ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що речовина є особливо небезпечною психотропною речовиною, поклав вказану речовину до лівої внутрішньої кишені одягненої на ньому куртки, тим самим почав незаконно зберігати її для подальшого вживання, без мети збуту.

Протиправні дії ОСОБА_3 , пов`язані з незаконним придбанням та зберіганням особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, без мети збуту, були припинені того ж дня на законних підставах співробітниками Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, які зупинили ОСОБА_3 поблизу буд. АДРЕСА_2 для здійснення опитування. При цьому, діючи правомірно, з урахуванням вимог ст. ст. 32, 33 Закону України «Про Національну поліцію», співробітники УПП в Харківській області ДПП НПУ перевірили документи у ОСОБА_3 та провели опитування особи, в ході якого останній повідомив, що при ньому знаходиться особливо небезпечна психотропна речовина PVP, у зв`язку з чим на місце було викликано слідчо-оперативну групу.

Надалі, прибулий за викликом оператора «102» слідчий слідчого відділу у складі СОГ ВП № 1 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області під час огляду місця події, у присутності двох понятих, із застосуванням відео-фіксації, у період часу з 17 год 26 хв до 17 год 33 хв 29.01.2024 вилучив з лівої внутрішньої кишені куртки, яка була одягнута на ОСОБА_3 , зазначену речовину кристалічного походження білого кольору.

Згідно з висновком експерта Харківського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/121-24/3511-НЗПРАП від 01.03.2024, надана на дослідження кристалічна речовина масою 1,3297 г містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP. Маса PVP у перерахунку на масу речовини (сухого залишку) становить: 1,0796 г.

Таким чином, ОСОБА_3 всупереч вимогам Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», та будучи засудженим 19.09.2023 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 355 КК України, у зазначений вище період часу виконав усі дії, які вважав за необхідне для досягнення своєї злочинної мети, спрямованої на незаконне придбання та зберігання без мети збуту небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP.

ІІ. Позиція обвинуваченого ОСОБА_3 щодо пред`явленого обвинувачення

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнав у повному обсязі, фактичні обставини вчинення злочину, як вони встановлені в обвинувальному акті, а також його правову кваліфікацію, не оспорює.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав показання, що 29.01.2024 приблизно о 16 годині він перебував за адресою: АДРЕСА_2 , куди приїхав для зустрічі зі своїм товаришем. На вулиці, коли він перебував разом із товаришем, до них підійшли працівники поліції, які попросили пред`явити їм документи для перевірки та запитали про наявність при собі заборонених речовин. В цей момент у нього при собі у внутрішній кишені куртки була порошкоподібна психотропна речовина «Альфа PVP», яку він придбав та зберігав без мети збуту. Надалі, за викликом співробітників поліції на місце прибула слідчо-оперативна група, під час огляду місця подія він добровільно видав слідчому вказану психотропну речовину. Під час огляду слідчий у присутності двох понятих склав письмовий протокол, зауважень до протоколу у нього не було.

Обвинувачений ОСОБА_3 зазначає, що вину в інкримінованому злочині він визнає повністю, у вчиненому щиро розкаюється та усвідомлює протиправний характер своїх дій, просить суд його суворо не карати та призначити йому найменш суворе покарання.

ІІІ. Висновки суду

Під час судового розгляду прокурор ОСОБА_4 вважала за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 також вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ним не оспорюються, оскільки він повністю визнає свою вину у вчиненні цього злочину та не оспорює правову кваліфікацію кримінального правопорушення, надав згоду на розгляд кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у повному обсязі та не оспорює фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, як вони встановлені в обвинувальному акті, вислухавши думку прокурора та обвинуваченого, які надали згоду на розгляд кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого, а також дослідженням документів, які пов`язані з процесуальними витратами та речовими доказами у кримінальному провадженні.

З огляду на те, що кримінальне провадження розглянуто судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, інші докази, здобуті в ході досудового розслідування, під час судового розгляду не досліджувались.

ІV. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у обсязі пред`явленого обвинувачення є доведеною, а його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, вчинене особою протягом року після засудження за статтею 309 КК України.

V. Мотиви суду при призначенні покарання

Обставиною, яка відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.

Обставини, які відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , не встановлено.

Вивченням особи ОСОБА_3 встановлено, що він раніше судимий вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.09.2023 (з урахуванням вироку Харківського апеляційного суду від 02.05.2024) за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 355 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, тяжких захворювань чи інвалідності не має, офіційно не працевлаштований,неодружений, зареєстрований та має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є нетяжким умисним злочином, наявність обставини, яка пом`якшує покарання щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, дані про особу винного, у зв`язку з чим суд вважає можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 309 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Інкриміноване кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 вчинив після винесення вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.09.2023, який в подальшому був частково скасований вироком Харківського апеляційного суду від 02.05.2024 в частині застосування при призначенні покарання звільнення від його відбування на підставі ст. 75 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком (сукупність вироків).

В постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01.06.2020 у справі № 766/39/17 (провадження № 51-8867кмо18) викладено правовий висновок, що при визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили:

б) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні було вчинено після постановлення попереднього вироку, але до повного відбуття покарання, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ст. 71 КК (за сукупністю вироків).

При цьому скасування судом апеляційної інстанції такого попереднього вироку в частині покарання з підстав неправильного звільнення від відбування покарання або у зв`язку з необхідністю призначити більш суворе покарання не перешкоджає застосуванню ст. 71 КК, оскільки в такому разі апеляційний суд не спростовує висновків суду першої інстанції щодо винуватості особи у вчиненні злочину і не скасовує вироку в цій частині, а навпаки посилює покарання чи вказує на необхідність його відбування реально.

Станом на 24.07.2024 невідбута частина покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.09.2023 (з урахуванням вироку Харківського апеляційного суду від 02.05.2024) у обвинуваченого ОСОБА_3 складає 3 роки 11 місяців 8 днів.

Таким чином, остаточне покарання ОСОБА_3 суд призначає на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком суду невідбутої частини покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.09.2023 (з урахуванням вироку Харківського апеляційного суду від 02.05.2024), та обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити до відбування остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

На переконання суду, саме таке покарання відповідає загальним засадам його призначення, визначеним у ст. ст. 50, 65 КК України, є справедливим та співмірним протиправному діянню, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

VI. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Враховуючи той факт, що обвинуваченому ОСОБА_3 судом призначено покарання у виді позбавлення волі, яке підлягає реальному відбуттю, на підставі абз. 12 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України суд вважає за необхідне обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 370, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного за цим вироком суду покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.09.2023 (з урахуванням вироку Харківського апеляційного суду від 02.05.2024), та призначити обвинуваченому ОСОБА_3 до відбування остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

До набрання вироком законної сили обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у цьому кримінальному провадженні запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з дня ухвалення вироку суду, тобто з 24 липня 2024 року.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні на суму 2650,48 грн. (дві тисячі шістсот п`ятдесят гривень 48 копійок).

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

-один спеціальний пакет «№0871038», в якому, згідно з висновком експерта Харківського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/121-24/3511-НЗПРАП від 01.03.2024, знаходиться особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP, маса PVP становить: 1,0796 г. після набрання вироком законної сили знищити;

-компакт диск DVD-RW, на якому знаходяться відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції екіпажу 3051 (Махота, Соболєвський, ОСОБА_5 ) за 29.01.2024 залишити зберігатися у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою протягом того ж строку з моменту вручення йому копії вироку.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення направити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, а також право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Обвинуваченому, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, роз`яснюється право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1