Справа № 206/4033/24
Провадження № 1-кп/206/255/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2024 Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в режимі відео конференції кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000393 від 28.05.2024 та угоду про визнання винуватості від 08.11.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, із вищою освітою, утриманців не маючий, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, в посаді водія інженерно-саперної роти групи інженерного забезпечення військової частини,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, -

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 обвинувачений ОСОБА_3 захисник-адвокат ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 341 від 17.12.2022 ОСОБА_3 зараховано до особового складу та призначено на посаду солдата резерву запасної роти військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з витягом з наказу командира (по стройовій частині) № 344 від 20.12.2022, солдата ОСОБА_3 увільнено від займаної посади з призначенням на посаду водія інженерно-саперної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Будучи військовослужбовцем військової служби ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст .ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Відповідно до ст. 178 Цивільного кодексу України, п. п. 1-4, 9, 15 «Положення по дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576, додатку № 1, затвердженого п.1 постанови Верховної Ради України від 07 червня 1992 року № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 2.3.2, 2.6, 8.1, 8.3, 8.8, 8.9, 12.1, 12.2, 12.17 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів» (надалі Інструкції), затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року, зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), вибухові речовини й засоби вибуху не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України. Право носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача, чи збут вогнепальної зброї, бойових припасів здійснюється на підставі передбачених законом дозволів.

Незважаючи на це, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_3 , будучи обізнаним з діючим законодавством щодо заборони зберігання, придбання вибухових речовин та вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу, діючи з прямим умислом, цілком усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, всупереч зазначених вимог законодавства, вчинив злочин проти громадської безпеки.

Так, ОСОБА_3 , 26 травня 2024 року, близько 18 години 00 хвилин, перебуваючи на території бойових дій та виконуючи бойове завдання поблизу м. Вугледар Волноваського району Донецької області, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, а більш точне місце не розголошується в умовах воєнного стану, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, придбав, шляхом привласнення, знайдені ним на землі:

- дев`яносто патронів, які є бойовими припасами 5,45 мм проміжними патронами з кулями «ПС» зразка 1974 року зі сталевими осереддями, виготовлені промисловим способом, призначені для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї: автоматів «АК-74», «АКС-74», «АКС-74У», ручних кулеметів «РПК-74» та їх модифікацій, придатні до стрільби;

- корпус гранати Ф-1, без маркування, який є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом ручної осколкової, оборонної гранати Ф-1, вироблений промисловим способом та відноситься до категорії вибухових речовин, придатний для здійснення вибуху,

- запал типу УЗРГМ-2 із маркуванням 107-88, який є модернізованим уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ-2, призначений для спорядження ручних гранат типу РГ-42, РГД-5, Ф-1, вироблений промисловим способом та відноситься до категорії вибухових пристроїв, придатний для здійснення вибуху, які підняв та перемістив, поклавши в наявний при ньому військовий рюкзак, чим вчинив придбання та носіння бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, після чого, транспортуючи вказані бойові припаси та вибухові речовини безпосередньо при собі (в надягнутому зверху на одязі рюкзаку), 27 травня 2024 року прибув до медичної роти (адреса місцезнаходження не розголошується в умовах воєнного стану), звідки 28 травня 2024 року, близько о 04 годин 00 хвилин, ОСОБА_3 , продовжуючи транспортувати в надягнутому на собі військовому рюкзаку вказані предмети, прибув до місця лікування - до Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , вчинив тим самим носіння бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу до моменту їх виявлення 28 травня 2024 року, близько 08 години 00 хвилин, співробітниками охорони лікувального закладу при огляді особистих речей, а в подальшому і вилучення слідчо-оперативною групою ВП № 4 ДРП ГУНП в Дніпропетровській області в приймальному відділенні лікарні № 13, внаслідок чого кримінальне правопорушення було припинено.

08.11.2024 між прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні під №0000393 та обвинуваченим ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст. 467, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 263 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також сторонами угоди визначено покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням та покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 468,469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, а тому просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання. Обвинувачений ОСОБА_3 та захисник-адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просять вказану угоду з прокурором затвердити та призначити йому узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно ОСОБА_3 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, є тяжким злочином. Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України, яке виразилось у носінні, придбанні, бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, за яким належить призначити йому, узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості, міру покарання.

Крім того, згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання щодо речових доказів, суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 36,314,100,124,373,374,474-475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 08.11.2024 між прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні під № 0000393.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 08.11.2024 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч.1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України витрати за проведення судової вибухово-технічної експертизи, оформленої висновком експерта під № СЕ-19/104-24/22663-ВТХ від 18.06.2024 у сумі 3786,40 гривень, код бюджетної класифікації 24060300 (т.1 а.п.20).

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України витрати за проведення судової експертизи зброї, оформленої висновком експерта під № СЕ-19/104-24/22667-БЛ від 06.06.2024 у сумі 3029,12 гривень, код бюджетної класифікації 24060300 (т.1 а.п.35).

Речові докази:

-один опечатаний сейф пакет сірого кольору без номерний, в якому знаходяться патрони калібру 5,45 мм є бойовими припасами проміжними патронами з кулями ПС зразка 1974 року зі сталевим осереддями, виготовленими промисловим способом у кількості 83 шт., стріляні гільзи у кількості 7 шт., первинне пакування у кількості 1 шт., які визнані речовим доказом відповідно до постанови про визнання речових доказів від 13.06.2024 (т.1 а.п. 40-41), переданий на зберігання до камери речових доказів ВП №1 ДРУП№2 (ВП№4 ДРУП) ГУНП в Дніпропетровській області відповідно до квитанції № 002711 (т.1 а.п. 42) знищити;

- один опечатаний прозорий спец пакет «Слідче управляння Національої поліції України» № PSP 2118475, в якому знаходиться магазин з маркуванням 11 та 27 у кількості 2 шт., який визнано речовим доказом відповідно до постанови про визнання речових доказів від 28.05.2024 (т.1 а.п. 43-44), переданий на зберігання до камери речових доказів ВП №1 ДРУП№2 (ВП№4 ДРУП) ГУНП в Дніпропетровській області відповідно до квитанції № 002702 (т.1 а.п. 42) знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1