УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого 3 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, з вищою освітою, розлучена, працює вчителем в ліцеї № 123 «Романо-германський», зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000372 від 03.05.2024р., у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваної, -

В С Т А Н О В И В:

Клопотання про зміну запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подане в рамках кримінального провадження № 0000372 від 03.05.2024р.

Документом, який підтверджує надання підозрюваній копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, є розписка.

Подане клопотання обґрунтоване тим, що слідчими слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області, в ході досудового розслідування встановлено, що у преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року (далі - Декларація) зазначено, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту та неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки було схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. Відповідно до зазначеного документу, територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і Російська Федерація.

24 лютого 2022 року Указом Президента України ОСОБА_10 № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» запроваджено воєнний стан на всій території України, строк дії якого, відповідними Указами Президента, продовжено до 13.05.2024.

Незважаючи на викладене, у громадянки України ОСОБА_5 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 20.04.2024, виник та сформувався стійкий злочинний умисел, направлений на вчинення кримінально караних діянь, що полягають у виправдовуванні збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Так, громадянка України ОСОБА_5 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та у невстановлений час, зареєструвала на номер особистого мобільного телефону обліковий запис у медійному застосунку «Тікток» за загальнодоступним посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з інтернет-профілем користувача, позначеного як « ОСОБА_7 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3).

У період часу з 20.04.2024 громадянка України ОСОБА_5 , діючи умисно, в умовах триваючої збройної агресії Російської Федерації проти України, на шкоду інформаційній безпеці суспільства та держави, з метою виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, в умовах швидкого розвитку інформаційного суспільства в Україні та глобального інформаційного простору, використання інформаційно-телекомунікаційних технологій у всіх сферах життя, де особливого значення набувають проблеми інформаційної безпеки, як складової державної безпеки України, перебуваючи у невстановленому місті, з використанням раніше створеного акаунту ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_3) у медійному застосунку «Тікток», під час прямої трансляції здійснювала виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, та висловлювала підтримку рішень і дій держави-агресора РФ.

Так, 20.04.2024 року приблизно з 15:00 ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , за допомогою акаунту ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_3) у медійному застосунку «Тікток» під`єдналась до прямого ефіру, створеного користувачем « ОСОБА_9 », в якому брали участь 9 користувачів (включно з ОСОБА_5 ), і за яким спостерігало до 26 глядачів. Під час вказаного прямого ефіру, в розмові з 4 користувачами, ОСОБА_5 здійснювала висловлювання, у яких, згідно висновку експерта за результатами проведення судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи №362/1 від 10.06.2024 Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України, містяться виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України та висловлювання підтримки рішень і дій держави-агресора РФ. Зокрема, відповідно до вказаного висновку експерта, виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України містяться у наступних висловлюваннях ОСОБА_5 : «Это не моя война, иди нахуй, это все ОСОБА_10 виноват и бандеровцы»; «Это пидары вы бля (нерозбірливо) заварили хуету (нерозбірливо)»; «Тебе по научному говорят это не моя война…»; «Это война ваша блядь, каких-то бандеровцев сука связались с россией, нет это не моя война»; «ОСОБА_10 сука жид виноват, который на чемоданах сидит. В Израиль увез родителей и щас дальше уедет»; «Кто? Причем тут он, он сдох, жена призналась что он сдох (нерозбірливо)»; «Пидорасы те, кто сюда жида выбирал (нерозбірливо). Не я выбрала жида блядь».

Таким чином ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер власних намірів, в тому числі сформованих в умовах швидкого розвитку інформаційного суспільства в України та глобального інформаційного простору, використання інформаційно-телекомунікаційних технологій у всіх сферах життя, де особливого значення набувають проблеми інформаційної безпеки, як складової державної безпеки України, діючи умисно, цілеспрямовано, в умовах триваючої збройної агресії Російської Федерації проти України, на шкоду інформаційній безпеці суспільства та держави, переслідуючи ідеологічні мотиви, достовірно знаючи про публічно комунікативний характер медійного застосунку «Тікток» через можливість поширення інформації через всесвітню мережу «Інтернет» серед невизначеного кола осіб, переслідуючи прямий умисел, направлений на виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, серед користувачів медійного застосунку «Тікток», усвідомлюючи протиправний характер власних намірів, під час прямої трансляції здійснювала виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України та висловлювала підтримку рішень і дій держави-агресора РФ.

31.07.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у виправдовуванні збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України.

02.08.2024 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, а також покладено на неї обов`язок прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик.

05.08.2024 року постановою слідчого призначено судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України».

06.08.2024 року громадянка України ОСОБА_5 була викликана до експерта ДУ «ІСП МОЗ України», за адресою: м. Київ, вулиця Кирилівська, 103-А на 10 год. 30 хв. 07.08.2024 для участі в проведенні судово-психіатричної експертизи, шляхом направлення за допомогою месенджеру «Viber» на номер телефону ОСОБА_5 НОМЕР_1 повістки про виклик.

07.08.2024 року ОСОБА_5 не з`явилася на виклик слідчого, повідомивши про отримання тілесних ушкоджень, а саме струсу головного мозку. На підтвердження своїх слів ОСОБА_5 надіслала фотозображення довідки №8694 від 07.08.2024 з травмпункту КНП «КМКЛ №7».

12.08.2024 року громадянка України ОСОБА_5 була викликана до експерта ДУ «ІСП МОЗ України», за адресою: м. Київ, вулиця Кирилівська, 103-А на 10 год. 00 хв. 13.08.2024 для участі в проведенні судово-психіатричної експертизи, шляхом направлення за допомогою месенджеру «Viber» на номер телефону ОСОБА_5 НОМЕР_1 повістки про виклик.

13.08.2024 року ОСОБА_5 не з`явилася на виклик слідчого, повідомивши про неможливість прибути у вказані в повістці час та місце за станом здоров`я. Довідки, яка підтверджує неможливість прибуття ОСОБА_5 на виклик за станом здоров`я, ОСОБА_5 не надала.

15.08.2024 року громадянка України ОСОБА_5 була викликана до експерта ДУ «ІСП МОЗ України», за адресою: м. Київ, вулиця Кирилівська, 103-А на 10 год. 00 хв. 19.08.2024 для участі в проведенні судово-психіатричної експертизи, шляхом вручення їй повістки про виклик.

Належним підтвердженням отримання ОСОБА_5 повістки про виклик є її особистий розпис про отримання повістки.

19.08.2024 року ОСОБА_5 прибула до ДУ «ІСП МОЗ України», за адресою: м. Київ, вулиця Кирилівська, 103-А , але не з`явилась до експерта для проведення судово-психіатричної експертизи без поважних причин.

23.08.2024 року громадянка України ОСОБА_5 була викликана до експерта ДУ «ІСП МОЗ України», за адресою: м. Київ, вулиця Кирилівська, 103-А, каб. 5, на 10 год. 00 хв. 27.08.2024 для участі в проведенні судово-психіатричної експертизи, шляхом вручення їй повістки про виклик.

Належним підтвердженням отримання ОСОБА_5 повістки про виклик є відеозапис вручення особі повістки.

27.08.2024 року ОСОБА_5 прибула до ДУ «ІСП МОЗ України», за адресою: м. Київ, вулиця Кирилівська, 103-А, але не з`явилась до експерта для проведення судово-психіатричної експертизи без поважних причин.

27.08.2024 року громадянка України ОСОБА_5 була викликана до слідчого слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , за адресою: м. Київ, пров. Аскольдів, 3-А, каб. 615, на 14 год. 00 хв. 02.09.2024 для участі в проведенні допиту в якості підозрюваної у кримінальному провадженні № 0000372.

Належним підтвердженням отримання ОСОБА_5 повістки про виклик є відеозапис вручення особі повістки.

02.09.2024 року ОСОБА_5 у вказані в повістці час та місце не з`явилась, про свою неявку завчасно не попередила та не повідомила про причини неприбуття.

27.08.2024 року громадянка України ОСОБА_5 була викликана до слідчого слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , за адресою: м. Київ, пров. Аскольдів, 3-А, каб. 615, на 14 год. 00 хв. 03.09.2024 для участі в проведенні допиту в якості підозрюваної у кримінальному провадженні № 0000372.

Належним підтвердженням отримання ОСОБА_5 повістки про виклик є відеозапис вручення особі повістки.

03.09.2024 року ОСОБА_5 у вказані в повістці час та місце не з`явилась, про свою неявку завчасно не попередила та не повідомила про причини неприбуття.

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу із домашнього арешту в певний період доби на цілодобовий домашній арешт, оскільки ОСОБА_5 після призначення в рамках даного кримінального провадження судово-психіатричної експертизи, без поважних причин не з`являлася на виклики слідчого для проведення судово-психіатричної експертизи відносно неї, та не повідомляла причини свого неприбуття, що вказує про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового слідства та суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та продовження вчинення кримінального правопорушення, в якому вона підозрюється.

Під час судового розгляду прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Захисник ОСОБА_4 та підозрювана ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти зміни останній запобіжного заходу, про що надали свої письмові заперечення.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та надані в суді документи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.1 ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

Згідно ч. 2 ст. 200 КПК України у клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: 1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; 2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України, а саме: у виправдовуванні збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1 ст. 436-2 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої їй підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_5 підозри, слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази та інші матеріали кримінального провадження, які обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваної до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідуються.

Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Слідчий суддя, оцінюючи наявність існування ризиків, передбачених п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховування підозрюваної ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вважає, що в ході судового розгляду знайшли свого підтвердження доводи органу досудового розслідування про існування даних ризиків, оскільки підозрювана ОСОБА_5 перебуваючи під дією запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, не виконувала покладені на неї ухвалою суду обов`язки. Зокрема, 07.08.2024 року, 13.08.2024 року, 19.08.2024 року, 27.08.2024 року без поважних причин не прибувала на виклики слідчого для проведення судово-психіатричної експертизи. Крім того, 02.09.2024 року та 03.09.2024 року без поважних причин не з`явилася на виклик слідчого для проведення процесуальних дій - проведення її допиту в якості підозрюваної, що вказує про продовження існування ризиків переховування від органу досудового розслідування та перешкоджання проведення об`єктивного досудового розслідування у даному провадженні.

Вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя зобов`язаний: здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду та враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Крім того, як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, у випадках коли констатував порушення статті 5 Конвенції щодо розгляду доцільності продовження строків тримання особи під вартою, протягом як досудового розслідування, так і судового розгляду, продовження строків тримання під вартою повинно ґрунтуватися на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під вартою на початковій стадії розслідування.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує її особу, майновий та сімейний стан, стан її здоров`я, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які навіть у зв`язку із перебігом ефективного розслідування справи, не зменшилися і продовжують існувати наданий час.

Вказані обставини свідчать про відсутність підстав вважати, що менш суворий запобіжний захід може запобігти зазначеним ризикам, тому слідчий суддя вважає необхідним змінити підозрюваній ОСОБА_5 , застосований ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 02.08.2024р., запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування, тобто до 31.10.2024р., включно, заборонивши їй цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням необхідності залишати житло під час повітряної тривоги або для отримання невідкладної медичної допомоги, та зобов`язати її прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою.

Крім того, слідчий суддя вважає необхідним покласти на підозрювану ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Вказаний запобіжний захід повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваною ОСОБА_5 покладених на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та забезпечити, у подальшому, належну її процесуальну поведінку у даному провадженні.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 181, 194, 200, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого 3 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 - задовольнити.

Змінити підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосований ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 02.08.2024р., запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування, тобто до 31.10.2024р., включно, заборонивши їй цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням необхідності залишати житло під час повітряної тривоги або для отримання невідкладної медичної допомоги, та зобов`язати її прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду,

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Строк дії даної ухвали визначити до 31.10.2024р. включно.

Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.

Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї обов`язків.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську міську прокуратуру.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1