Справа № 950/3544/23
Провадження № 1-в/950/111/24
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2024 року м. Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянка України; неодружена; освіта середня; зареєстрована: АДРЕСА_1 ; фактично проживає: АДРЕСА_2 ; не працює),

засудженої вироком Лебединського районного суду Сумської області від 12.02.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернулась до суду із заявою про її звільнення від призначеного покарання за вироком суду від 12.02.2024 на підставі вимог Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ та положень ч. 2 ст. 74 КК України.

Прокурор у судовому засіданні вважав за можливе звільнити засуджену від призначеного покарання. Засуджена підтримала вимоги заяви та просила її задовольнити.

Представник органу пробації у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши заяву, суд зазначає наступне.

Вироком Лебединського районного суду Сумської області від 12.02.2024 ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, призначено покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, встановлено іспитовий строк один рік шість місяців з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України (а.с. 44-45).

Вирок набрав законної сили 14.03.2024.

Як свідчить зміст вироку, ОСОБА_4 вчинила в умовах воєнного стану три окремих епізоди крадіжки, а саме: 1. 27.10.2023 викрала майно в магазині «Аврора» № 228 ТОВ «Вигідна покупка» на загальну суму 1199,00 грн.; 2. 28.10.2023 викрала майно в магазині «Аврора» № 228 ТОВ «Вигідна покупка» на загальну суму 591,00 грн.; 3. 06.11.2023 викрала телефон ОСОБА_5 вартістю 2100,00 грн.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX внесено міни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема ст. 51 викладено у новій редакції.

Указаний закон набув чинності 09.08.2024.

Так, за частинами першою та другою статті 51 КУпАП дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати є таким, якщо вартість майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з положеннями п. 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 п. 169.1 Податкового кодексу України передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 прожитковий мінімум для працездатних осіб складав 2684 грн., тобто розмір податкової соціальної пільги у 2023 році становив 1342 грн. (2684 грн./50 %).

Відповідно неоподатковуваний мінімум доходів громадян для кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень у 2023 році складав 1342 грн.

Таким чином, з урахуванням положень ч. 2 ст. 51 КУпАП в редакції Закону від 18.07.2024 № 3886-IX, викрадення чужого майна у 2023 році вважається дрібним, якщо його вартість становить менше 2684 грн. (два неоподатковувані мінімуми доходів громадян).

Як установлено вироком, вартість викраденого ОСОБА_4 27.10.2023 складає 1199,00 грн., 28.10.2023 591,00 грн., а 06.11.2023 2100,00 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Таким чином кримінальна відповідальність за крадіжку настає в разі якщо вартість викраденого майна у 2023 році складає більше 2684 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 6 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином ч. 2 ст. 74 КК України встановлює кримінально-правовий наслідок зворотної дії закону, який скасовує кримінальну протиправність діяння, у виді звільнення від призначеного судом покарання.

У даному випадку три епізоди викрадення чужого майна не були поєднані спільним умислом, не пов`язані між собою.

З огляду на декриміналізацію діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 підлягає звільненню від призначеного судом покарання за указаний злочин оскільки за кожним окремим епізодом вартість викраденого майна є нижчою від суми необхідної для кваліфікації дій обвинуваченої як кримінально-караної крадіжки.

Враховуючи викладене вище, зяава ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_4 про звільнення від призначеного покарання задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від призначеного вироком Лебединського районного суду Сумської області від 12.02.2024 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 26.11.2024 о 13 год. 00 хв.

Суддя Вадим КОСОЛАП