Справа № 487/8114/24
Провадження № 1-кс/487/5052/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2024 м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу СУ Головного управління Національної поліції в Херсонській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001639 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу СУ Головного управління Національної поліції в Херсонській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001344 від 29.08.2024 за ч. 4 ст. 152 КК України звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в якому просила накласти арешт на майно, яке вилучено в ході затримання підозрюваного ОСОБА_4 під час складання протоколу затримання в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208, п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України 18.09.2024, а саме: мобільний телефон марки Nokia в корпусі сірого кольору, IMEI: НОМЕР_1 , сім-картка НОМЕР_2 ; сорочку із коротким рукавом в клітинку, біло-сіро-синього кольору, яку упаковано в картонну коробку; сині мокасини сіточкою; темно-сині вельветові штани з коричневим ремінцем.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що СУ Головного управління Національної поліції в Херсонській області проводиться досудове розслідування кримінального правопорушення №0001639 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 17.09.2024 до чергової частини відділу поліції №2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до якого він втратив зв`язок зі своєю знайомою на ім`я ОСОБА_6 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Виїздом слідчо-оперативної групи на місце події встановлено, що за вказаною адресою проживає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тіло якої виявлено у приміщенні квартири з ознаками насильницької смерті.

17.09.2024 в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208, п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України о 23 годині 13 хвилин 17 вересня 2024 року за адресою: АДРЕСА_2 , затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України.

В ході затримання підозрюваного ОСОБА_4 вилучено мобільний телефон марки Nokia в корпусі сірого кольору, IMEI: НОМЕР_1 , сім-картка НОМЕР_2 ; сорочку із коротким рукавом в клітинку, біло-сіро-синього кольору, упаковано в картонну коробку; сині мокасини сіточкою; темно-сині вельветові штани з коричневим ремінцем.

Посилаючись на те, що вилученні речі зберегли на собі сліди вчинення злочину та будуть використані як речові докази, виникла необхідність у накладення арешту на ці речі.

В судовому засіданні слідчий не була присутньою, прокурор надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу (ч. 3 ст. 208 КПК України).

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно зі ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 173 КПК України визначено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що СУ Головного управління Національної поліції в Херсонській області проводиться досудове розслідування кримінального правопорушення №0001639 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 17.09.2024 до чергової частини відділу поліції №2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до якого він втратив зв`язок зі своєю знайомою на ім`я ОСОБА_6 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Виїздом слідчо-оперативної групи на місце події встановлено, що за вказаною адресою проживає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тіло якої виявлено у приміщенні квартири з ознаками насильницької смерті.

17.09.2024 в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208, п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України о 23 годині 13 хвилин 17 вересня 2024 року за адресою: АДРЕСА_2 , затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України. Крім того, слідчим здійснено особистий обшук затриманого ОСОБА_4 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки Nokia в корпусі сірого кольору, IMEI: НОМЕР_1 , сім-картка НОМЕР_2 ; сорочку із коротким рукавом в клітинку, біло-сіро-синього кольору, упаковано в картонну коробку; сині мокасини сіточкою; темно-сині вельветові штани з коричневим ремінцем.

Вилучені в ході особистого обшуку у затриманого ОСОБА_4 речі визнанні у кримінальному провадженні речовими доказами, про що слідчим відділу СУ Головного управління Національної поліції в Херсонській області винесено постанову від 18.09.2024.

За вимогами ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи встановленні досудовим розслідуванням обставини, слідчий суддя вважає, що вилученні під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_4 можуть бути використані як речові докази у кримінальному провадженні, підлягають подальшому огляду.

А за такого, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено відповідність вилученого майна критеріям, визначенні статтею 98 КПК України.

Також доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на це майно для забезпечення збереження його як речового доказу та виконання завдань кримінального провадження.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна.

Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна.

Керуючись ст.ст. 168, 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучено в ході затримання ОСОБА_4 18.09.2024, а саме: мобільний телефон марки Nokia в корпусі сірого кольору, IMEI: НОМЕР_1 , сім-картка НОМЕР_2 ; сорочку із коротким рукавом в клітинку, біло-сіро-синього кольору, яку упаковано в картонну коробку; сині мокасини сіточкою; темно-сині вельветові штани з коричневим ремінцем.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1