Справа № 481/1595/24
Провадж.№ 1-кп/481/97/2024
В И Р О К

іменем України

23.09.2024 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Новий Буг Миколаївської області кримінальне провадження № 0000263 від 09.05.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новомиколаївка, Новобузького району, Миколаївської області, українця, громадянина України, який має загальну середню освіту, не одруженого, на утримані має одну малолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст..89 КК України,

по даному кримінальному провадженні обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 та ч.1 ст.309 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_4 ,

обвинувачений: ОСОБА_3 ,

його захисник ОСОБА_5 ,

Встановив :

Судом встановлено та визнано доведеним, що що на початку березня 2022 року, в денний час, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 проходив по дорозі розташованій на околиці с. Добре Баштанського району Миколаївської області, по якій 01.03.2022 рухалася колона військових рф, що вторглися на територію України, де на узбіччі даної дороги побачив вибуховий пристрій, а саме: гранату типу Ф-1, що відноситься до категорії боєприпасів. В цей час у ОСОБА_3 виник кримінально-протиправний умисел, направлений на придбання вищевказаного бойового припасу, з метою подальшого його зберігання та збуту, без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на придбання бойових припасів, для власних цілей, порушуючи вимоги Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і холощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, достовірно знаючи, що у нього відсутній дозвіл на зброю, розуміючи, що вказаний предмет, а саме: граната типу Ф-1 - є бойовим припасом, та її необхідно у встановленому законом порядку здати до відповідних органів влади, в той же день, а саме на початку березня 2022 року, в денний час, ОСОБА_3 перебуваючи по дорозі розташованій на околиці с. Добре Баштанського району Миколаївської області, взяв вищевказану гранату, що знаходилися на узбіччі даної дороги та переніс її до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , таким чином незаконно придбав боєприпас, без передбаченого законом дозволу та незаконно переніс його до місця проживання.

Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, направлений на незаконне зберігання боєприпасів, на початку березня 2022 року, в денний час, точної дати та часу досудовим розслідуванням встановити не представилося можливим, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що у нього відсутній дозвіл на придбання, носіння та зберігання бойових припасів, розуміючи, що вказаний предмет, а саме: граната типу Ф-1 - є бойовим припасом, та її необхідно у встановленому законом порядку здати до відповідних органів влади, приніс її до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де почав зберігати, таким чином зберігав бойовий припас до 24.06.2024 без передбаченого законом дозволу.

Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, направлений на незаконний збут бойових припасів, ОСОБА_3 24.06.2024 близько о 12:40 годині, з метою власного збагачення, достовірно усвідомлюючи протиправність своїх дій, перебуваючи на вул. Радісна в м. Новий Буг Миколаївської області , а саме неподалік від будинку АДРЕСА_3 , незаконно збув ОСОБА_6 , гранату типу Ф-1 за суму грошових коштів в розмірі 1200 грн., тобто вчинив незаконний збут бойового припасу, без передбаченого законом дозволу.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, тобто незаконне придбання, носіння, зберігання та збуту бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Крім того, на початку червня 2024 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , виявив у садку, що розташований на території даного домоволодіння, одну рослину коноплі. В цей час, у ОСОБА_3 , який достовірно знав, що рослини роду конопель є наркотичними, виник кримінально-протиправний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів для власного вживання, без мети збуту.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел направлений на незаконне придбання наркотичного засобу, не переслідуючи мети збуту, цього ж дня, точної дати та часу в ході проведення досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_3 діючи умисно, порушуючи вимоги Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори", Закону України "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і зловживанню ними" від 15.02.1995, якими передбачено, що діяльність, пов`язана з обігом наркотичних засобів і психотропних речовин на території України забороняється, крім здійснення такої діяльності підприємствами державної та комунальної форми власності за наявності у них відповідної ліцензії, руками зірвав рослину коноплі з листям та суцвіттям, що зростала в садку розташованому на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , таким чином ОСОБА_3 незаконно придбав наркотичний засіб.

Цього ж дня, придбаний наркотичний засіб ОСОБА_3 заніс до приміщення літньої кухні розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , де і почав незаконно зберігати в одній з кімнат на підлозі, до проведення обшуку працівниками ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області, до 24.06.2024, для власного вживання, без мети збуту.

24.06.2024 на підставі ухвали слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого у приміщенні літньої кухні виявлено та вилучено одну рослину коноплі, суцвіття (верхівки), листя та певна кількість верхніх частин гілок якої містять у своєму складі психоактивний компонент (тетрагідроканнабінол), що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, маса якого у перерахунку на висушену речовину складає 8,443 г.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту.

Під час судового розгляду, 23.09.2024 року між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 , за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій ОСОБА_3 : за ч.1 ст.309 КК України, а також щодо узгодженого покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі; за ч.1 ст.263 КК України, а також щодо узгодженого покарання за ч.1 ст.263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. Також сторони узгодили, що на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_3 буде призначено у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Також дійшли згоди сторін на його призначення, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України, щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.

Виходячи із змісту даної угоди ОСОБА_3 під час досудового розслідування беззастережно визнав свою вину в обсязі підозри у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.309 КК України, тобто незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів, без мети збуту, а також за ч.1 ст.263 КК України, тобто придбанні, носінні, зберіганні та збуту бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 та ч.1 ст.263 КК України в повному обсязі, визнав фактичні обставини справи встановлені слідством. Крім того, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Прокурор ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні вказали, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просили угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладення угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченого про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь - яких обставин, які примусили ОСОБА_3 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого йому обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

У судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою вину та підтвердив обставини вчинення протиправних дій, викладених в обвинувальному акті. Цілком розуміє свої права, визначені в п.п.1-4 ч. 5 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, вид узгодженого покарання та усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

На підставі пояснень обвинуваченого суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам КПК України та відсутність підстав для відмови в затвердженні укладеної угоди, викладених в ч. 7 ст. 474 КПК України.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_3 визнав свою вину, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином (ч. 1 ст. 263 КК України) та кримінальним проступком (ч. 1 ст. 309 КК України).

Обставинами, які, відповідно до ст.66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Обставин, які, відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене сторонами покарання цілком відповідає ступеню тяжкості та обставинам вчиненого злочину.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309 та ч.1 ст.263 КК України, з призначенням обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Процесуальні витрати на проведення судових експертиз по даному кримінальному провадженню становлять загальну суму у розмірі 15145,00 грн., які відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до п. 3 ч. 9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 369-371, 373- 374, 474, 475, 532 КПК України, суд

Ухвалив :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23 вересня 2024 року між прокурором Новобузького відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України та ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання:

за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

На підставі ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення за період з 24 червня 2024 року по день приведення вироку до виконання, з розрахунку - один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати, які понесені на залучення експертів, в сумі 15145 (п`ятнадцяти тисяч ста сорока п`яти ) гривень 60 копійок.

Речові докази, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області, а саме:

- корпус бойової ручної осколкової гранати наступальної дії типу РГД-5 із скалдовими частинами, які зберігаються у спец.пакеті № 5342612- передати на потреби Збройних Сил України;

- відеозаписи, які містться на оптичному дискі DVD інв.. № 11Т від 23.05.2024 року, флеш накопичувачу інв.. № 16Т від 23.05.2024 року, оптичному дискі DVD інв.. № 10Т від 23.05.2024 року, флеш накопичувачу інв.. № 15Т від 23.05.2024 року, оптичний дистк інв.. № 12Т, флеш накопичувачу інв.. № 18Т від 23.05.2024 року, залишити для зберігання в матеріалах кримінального провадження № 0000263;

- мобільний телефон марки «Нокіа» з двома сім картками ( спец пакет № CRІ1176399), повернути власнику ОСОБА_3 ;

- грошові кошти в сумі 1200 грн., які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, звернути в дохід держави;

- виріб у вигляді скляної та полімерної трубки, на внутрішній поверхні якого виявлено РVР ( спец.пакет № CRI1176337) та фрагмент полімерної плашки та ковпачок на якому виявлено нашарування екстракту канабісу ( спец.пакет WAR1053097); ролину роду коноплі ( спец.пакет № PSP 4294972, знищити.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Новобузький районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя