Справа № 299/4577/24
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.10.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/601/24 за апеляційною скаргою прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 16.08.2024.

Цією ухвалою частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний період доби на строк 60 днів, до 14.10.2024 включно без застосування електронних засобів контролю,щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Липча Хустського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, непрацюючого, із середньою освітою, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, відомості про яке 01.07.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000393.

Цією ж ухвалою на підозрюваного ОСОБА_5 покладено обов`язки: прибувати до слідчого СВ ВП № 1 Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області за першою вимогою; в період часу з 21 до 06 год не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

З матеріалів судового провадження вбачається, що у провадженні СВ ВП № 1 Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження за ч. 3 ст. 332 КК України, відомості про яке 01.07.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000393.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 будучи засудженим 13.12.2021 вироком Рахівського районного суду Закарпатської області за ч. 2 ст. 332 КК України, до позбавлення волі на строк п`ять років та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк три роки, на шлях виправлення не став, а повторно вчинив кримінальне правопорушення.

ОСОБА_5 в червні 2024 року, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та з невстановленою на даний час досудовим розслідуванням особою, з корисливих мотивів сприяв у незаконному переправленні через державний кордон України двох громадян України, при наступних обставинах.

-2-

Зокрема, невстановлена на даний час досудовим розслідуванням особа, у невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб, знаючи про існування явища нелегальної міграції, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, чітко усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи наслідки, які можуть настати після їх вчинення, розробив злочинний план та організував незаконне переправлення осіб через державний кордон України. Діючи з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, не встановлена на даний час досудовим розслідуванням особа, до вчинення кримінального правопорушення залучив та вступив у злочинну змову із ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , до яких довів деталі свого злочинного плану, при цьому керував їх діями з розподілом обов`язків щодо сприяння ними у незаконному переправленні через державний кордон України в Румунією, поза пунктами пропуску через державний кордон, групи громадян України призовного віку: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які достовірно знаючи про Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 Про введення воєнного стану в Україні та Про загальну мобілізацію, а також про заборону виїзду за кордон громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, окрім виключень вказаних у ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», з метою уникнення мобілізації мали намір незаконно потрапити через кордон України з Румунією, до країн Європейського Союзу.

Відповідно до розробленого злочинного плану невстановленої на даний час досудовим розслідуванням особи, остання доручила залученому нею ОСОБА_5 здійснити безпечну доставку ОСОБА_12 з населеного пункту Долина Івано-Франківської області до м. Виноградів Берегівського району Закарпатської області, яке розташоване у безпосередній близькості до державного кордону України, а саме до будинку АДРЕСА_2 , а також надання вказівок для подальшого його незаконного перетину державного кордону України.

28.06.2024 близько 05 год, діючи на виконання вказівки невстановленої на даний час досудовим розслідуванням особи, ОСОБА_5 керуючи автомобілем марки «Мерседес Бенц Спрінтер», н.з. НОМЕР_1 , шляхом безпосередньої участі в якості провідника до державного кордону України, з метою сприяння у незаконному переправленні ОСОБА_12 через державний кордон України в Румунією, проїхав в населений пункт Долина Івано-Франківської області, де його очікував в готелі «Мішель» ОСОБА_12 .

У подальшому, на виконання вказівки ОСОБА_5 , громадянин ОСОБА_12 сів до спеціально обладнаного тайника в багажному відсіку автомобіля марки «Мерседес Бенц Сгірінтер», н.з. НОМЕР_1 , з метою не виявлення його на контрольно-пропускних пунктах, як особи призовного віку та виїхав на цьому транспортному засобі під керуванням ОСОБА_5 з населеного пункту Долина Івано-Франківської області у напрямку м. Виноградів Берегівського району. По приїзду в м. Виноградів Берегівського району, ОСОБА_5 зупинився біля будинку АДРЕСА_2 . Після чого, на виконання вказівки ОСОБА_5 , громадянин ОСОБА_12 вийшов із салону автомобіля та зайшов всередину будинку АДРЕСА_2 , де його зустріла невстановлена на даний час досудовим розслідуванням особа та поселила його у цьому будинку і наказала чекати подальших вказівок. Через деякий час, до цього будинку привезли ОСОБА_11 , з метою його подальшого переправлення через державний кордон України поза пунктами пропуску, який так само разом з ОСОБА_12 розташувався у будинку і очікував подальших вказівок.

-3-

28.06.2024 близько 22 год в будинок АДРЕСА_2 , зайшла невстановлена на даний час досудовим розслідуванням особа, яка наказала ОСОБА_11 надати грошові кошти в розмірі 10000 доларів США за незаконне переправлення ОСОБА_11 через державний кордон України. На це ОСОБА_11 погодився і надав невстановленій на даний досудовим розслідуванням особі, грошові кошти в сумі 10000 доларів США в якості оплати за здійснення організації незаконного перетину ним державного кордону України поза пунктами пропуску до будь-якої з країн Європейського Союзу. Одночасно з ОСОБА_12 , невстановлена на даний час досудовим розслідуванням особа домовилась про отримання грошових коштів в сумі 15000 доларів США у разі успішного незаконного перетину ним державного кордону, де дані грошові кошти не встановлена на даний час досудовим розслідуванням особа мала розділити між ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9

30.06.2024 близько 18 год групу осіб у складі ОСОБА_12 та ОСОБА_11 від будинку АДРЕСА_2 , на невстановленому на даний час автомобілі забрав ОСОБА_10 , який чітко усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи наслідки, які можуть настати після їх вчинення, маючи на меті сприяти, шляхом надання вказівок та порад у незаконному переправленню осіб через державний кордон України, діючи умисно з корисливих мотивів, з метою доведення до кінця злочинного задуму, розробленого невстановленої на даний час досудовим розслідуванням особи, направленого на незаконне переправлення ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , відвіз їх до русла р. Тиса в м. Виноградів в напрямку смт Королево Берегівського району, де на них вже очікувала ОСОБА_9 на автомобілі марки «Шкода Октавіа», н.з. НОМЕР_2 , угорської реєстрації, яким особисто керувала.

Відповідно до розробленого невстановленої на даний час досудовим розслідуванням особи плану, в обов`язки ОСОБА_9 входила безпечна доставка автомобілем попередньо сформованої групи громадян України у складі ОСОБА_12 та ОСОБА_11 від місця зустрічі поблизу р. Тиса біля м. Виноградів до с. Сасово Берегівського району Закарпатської області, безпосередньо до лінії державного кордону України з Румунією, а також надання вказівок для подальшого їх незаконного перетину державного кордону України.

30.06.2024 близько 18 год ОСОБА_9 , керуючи автомобілем марки «Шкода Октавіа», н.з. НОМЕР_2 , угорської реєстрації, шляхом безпосередньої участі в якості провідника до державного кордону України з Румунією, з метою сприяння у незаконному переправленні вказаної групи громадян України призовного віку через державний кордон України в Румунію, діючи умисно з корисливих мотивів, проїхала до русла АДРЕСА_3 , де її очікували ОСОБА_10 разом із ОСОБА_12 , та ОСОБА_11 . Зустрівшись в обумовленому місці поблизу р. Тиса, на виконання вказівки ОСОБА_9 , громадяни ОСОБА_12 та ОСОБА_11 почергово сіли до багажного відсіку автомобіля марки «Шкода Октавіа», н.з. НОМЕР_2 , угорської реєстрації і виїхали з м. Виноградів в напрямку с. Сасово Берегівського району, де перебуваючи в с. Сасово Берегівського району, зупинилися на ґрунтовій дорозі. Після чого, на виконання вказівки ОСОБА_9 , громадяни ОСОБА_12 та ОСОБА_11 вийшли з автомобіля, а ОСОБА_9 , яка чітко усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи наслідки, які можуть настати після їх вчинення, маючи на меті сприяти, шляхом надання вказівок та порад у незаконному переправленню осіб через державний кордон України, з метою доведення до кінця злочинного задуму невстановленої на даний час досудовим розслідуванням особи, направленого на незаконне переправлення ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , показала їм напрямок їхнього руху до лінії державного кордону України з Румунією. Згідно отриманих від ОСОБА_9 вказівок та інструкцій, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 розпочали

-4-

рух у вказаному нею напрямку до інженерних споруд державного кордону України з Румунією, які мали подолати і незаконно потрапити по Румунії поза пунктами пропуску без законних на те підстав.

Однак, 30.06.2024 о 21 год 15 хв прикордонним нарядом прикордонної служби ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 27 прикордонного загону, на відстані близько 1000 метрів від 100 прикордонного знаку державного кордону України з Румунією, громадян України ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які мали намір незаконно перетнути державний кордон України в напрямку Румунією, поза пунктами пропуску через державний кордон, було виявлено та затримано, а ОСОБА_9 покинула місце вчинення кримінального правопорушення.

17.07.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий мотивував тим, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 07 до 09 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна,а також наявність ризиків, а саме те, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення; незаконно впивати на свідків та інших учасників у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вказав на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Обґрунтованість підозри стверджується долученими до клопотання доказами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри. Також, слідчим суддею встановлено ризики переховування від слідства та суду, можливого незаконного впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Разом з тим, слідчий суддя вважав недоведеним недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановленим ризикам, у зв`язку з чим слідчий суддя прийшов до переконання, що запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, який є більш суворим, як застава та менш суворим, як тримання під вартою, може повною мірою запобігти ризикам на які посилається прокурор. Інші, більш м`які запобіжні заходи, є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 16.08.2024 та постановити нову, якою застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, сторона обвинувачення вказує на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою та підлягає скасуванню. Слідчий суддя не врахував достатньою мірою обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри, яка на даний час повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, тяжкість кримінального правопорушення у якому останній підозрюється, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, яким можливо запобігти лише шляхом застування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

-5-

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора. При цьому враховується, що прокурор належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від нього не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин його неявки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_13 , які заперечили проти апеляційної скарги прокурора та просили її залишити без задоволення, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Цим вимогам кримінального процесуального закону ухвала слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 16.08.2024 відповідає.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ ВП № 1 Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження за ч. 3 ст. 332 КК України, відомості про яке 01.07.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000393.

17.07.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

16.08.2024 ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний період доби на строк до 14.10.2024. Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

За приписами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст.178 КПК України.

-6-

У порядку ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені у клопотанні старшого слідчого СВ ВП № 1 Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області підстави для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_5 , вислухана думка ініціатора клопотання, прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя правильно встановив, що достатніх обставин для обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою немає, оскільки даних, які б вказували на безумовну необхідність обрання щодо останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, й свідчили б про недостатність застосування щодо нього більш м`яких запобіжних заходів, у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено.

Апеляційний суд зауважує, що одна лише тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , не може вважатись виключною підставою для попереднього його ув`язнення.

-7-

Колегія суддів уважає, що з урахуванням обставини кримінального провадження та даних про особу ОСОБА_5 , слідчий суддя дійшов вірного висновку про можливість застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту в нічний період доби. Такий запобіжний захід зможе забезпечити дотримання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя поклав на ОСОБА_5 і певні обов`язки, які повинні забезпечити виконання ним процесуальних дій, зокрема: прибувати до слідчого СВ ВП № 1 Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області за першою вимогою; в період часу з 21 до 06 год не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Таким чином, висновок слідчого судді про те, що докази та обставини, зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні не дають підстав застосувати до ОСОБА_5 винятковий запобіжний захід - тримання під вартою, ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження. Така позиція слідчого судді відповідає вимогам ст. 176-178, 183, 193, 194 КПК України, що регулюють вирішення питання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного.

На думку апеляційного суду, застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний період доби та покладенням додаткових обов`язків є доцільним, достатнім та таким, що відповідає меті його застосування. При цьому, не порушує прав підозрюваного, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо наявності відносно підозрюваного ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, втім недостатньої їх вагомості для застосування до цього підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_5 виключного запобіжного заходу, колегія суддів не уважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення встановлених щодо останнього ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України лише у такий спосіб.

Так, сам по собі факт вчинення інкримінованого підозрюваному ОСОБА_5 кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Разом з тим, домашній арешт по встановленій ч. 1 ст. 176 КПК України ієрархії тяжкості запобіжних заходів передує триманню під вартою, а тому є достатньо суворим заходом. З урахуванням встановлених слідчим суддею обставин з покладенням на підозрюваного обов`язків, домашній арешт цілком забезпечує мету застосування запобіжних заходів та повною мірою може запобігти наявним ризикам кримінального провадження без надмірного втручання в його повсякденний спосіб життя.

При цьому апеляційний суд враховує, відсутність в матеріалах судового провадження даних про недотримання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього оскаржуваною ухвалою обов`язків. Інші обставини, на які вказує прокурор в апеляційній скарзі були враховані слідчим суддею при прийнятті рішення. Зазначені посилання не можуть бути правовою підставою для скасування ухвали, у зв`язку з чим до

-8-

підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід, який, на думку колегії суддів є співмірним з наведеними ризиками і відповідає даним про особу підозрюваного, тяжкості кримінального правопорушення та його наслідкам, і підстав уважати його м`яким, немає.

В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Як зазначено у рішенні № 7064/05 від 01.06.2006 «Мамедова проти Росії» - «потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи та підстави, з яких просить скасувати ухвалу слідчого судді не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду апеляційної скарги, і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення, а тому колегія суддів доводи апеляційної скарги прокурора відхиляє.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу

При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки слідчого судді; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді немає, а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 16.08.2024 щодо ОСОБА_8 , - без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді