Справа 522/9839/24
Провадження 1-кп/522/2877/24
УХВАЛА

01.10.2024 м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ЄРДР № №0000347 від 07.05.2024, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Інгулець Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 24.01.2024 Київським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляді перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Так, згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 25.04.2024 близько 23 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , де також на той час перебували його знайомі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , приєднався до останніх для спільного відпочинку з ними. Під час спільної бесіди, ОСОБА_4 побачив наявний у потерпілого ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Huawei», модель «P Smart». В цей час у нього виник злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном, а предметом свого злочинного посягання він обрав

Безпосередньо вищевказаний мобільний телефон. Як спосіб заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 обрав шахрайство, шляхом повідомлення потерпілому неправдивих відомостей. Так, ОСОБА_4 звернувся до потерпілого із проханням надати йому його мобільний телефон для начебто здійснення телефонного дзвінка, не маючи на меті у подальшому повернути його власнику. В свою чергу, потерпілий ОСОБА_5 , будучи раніше знайомим з ОСОБА_4 , сприймаючи його прохання як правдиве, не усвідомлюючи злочинного наміру ОСОБА_4 , а отже будучи введеним в оману, передав йому свій телефон. Реалізуючи свій злочинний намір на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою, ОСОБА_4 отримавши від потерпілого мобільний телефон марки «Huawei» модель «Р Smart» імеі 1: НОМЕР_1 із SIM-карткою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_2 , під виглядом начебто для здійснення телефонного дзвінка відійшов на певну відстань та скориставшись тим, що потерпілий не звертає уваги, з місця вчинення кримінального правопорушення зник. Своїми злочинними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 3000 гривень.

Зазначене діяння ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України, як: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Обвинувачений не заперечував проти клопотання, просив його задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_5 у встановленому законом порядку повідомлявся про дату, час і місце судового розгляду, проте до суду не з`явився. Разом з цим, у матеріалах справи міститься заява від імені останнього з клопотанням про розгляд справи за його відсутності.

За даних обставин, за відсутності заперечень інших учасників судового провадження, з урахуванням положень ст. 325 КПК України, справу розглянуто без потерпілого.

Вислухавши думки учасників судового провадження, які з`явились у судове засідання, дослідивши матеріали провадження, суд встановив наступне.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК Україникримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначенихстаттею 479-2 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Верховна Рада України 18 липня 2024 року прийняла Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна», який набув чинності 09 серпня 2024 року.

У відповідності до вказаного закону ст. 51 КУпАП викладено в такій редакції: «Дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб.

Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені особою, яка три і більше разів протягом року піддавалася адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна, - тягнуть за собою накладення штрафу від шестисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб».

Порівняно з попередньою редакцією цієї статті зазначені зміни передбачають, зокрема, збільшення мінімального порогу відмежування адміністративної та кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки, шахрайства, привласнення або розтрати з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна відповідальність за відповідною частиною ст. 190 КК України настає під час заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) у тому разі, якщо шахрайство не є дрібним.

Отже, діяння, вчинене як заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), якщо вартість цього майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібним шахрайством і не є кримінально караним, що виключає кримінальну відповідальність, передбачену ст. 190 КК України.

Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК).

За ч. 2 ст. 4 КК кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Так, на переконання суду, унесення згаданих вище змін до законодавства України про адміністративну відповідальність безпосередньо впливає на закон України про кримінальну відповідальність, адже ці зміни визначають розмежування між діями які необхідно кваліфікувати як дрібне шахрайство, наслідком чого є притягнення особи до адміністративної відповідальності, і заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), за що передбачена кримінальна відповідальність.

Беручи до уваги викладене, фактична декриміналізація заволодіння чужим майном, вартість якого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, має зворотну дію в часі, оскільки поліпшує становище особи.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян - грошова сума розміром у 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX ПК, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 ст. 169 ПК передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 грн., тобто неоподаткований мінімум доходів громадян становить 1514 грн. на 2024 рік, а 2 неоподаткованих мінімумів (ч. 2 ст. 51 КУпАП) становить 3028 грн.

Отже, заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) вартістю до 3028 грн. включно, становить адміністративне правопорушення.

ОСОБА_4 інкриміновані події кримінального правопорушення (діяння, що мало місце 25.04.2024), де сума завданої шкоди складає 3000 грн.

З урахуванням положень ст. 5 КК України, а також тієї обставини, що вартість майна на час вчинення кримінального правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, ОСОБА_4 вчинив діяння, за яке передбачено відповідальність за ст. 51 КУпАП.

Таким чином, у зв`язку зі змінами у законодавстві на час розгляду справи у суді, діяння, яке ставиться у вину ОСОБА_4 , зважаючи на розмір збитку, втратило кримінальну протиправність.

При цьому, зважаючи на те, що після роз`яснення ОСОБА_4 наслідків закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, останній не заперечував проти цього, суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав, для задоволення клопотання прокурора та закриття кримінального провадження із зазначеної підстави.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100,110, 284-286, 370-372, 376, 392,395,532 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України закрити, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя ОСОБА_1