ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 619/3571/17 Номер провадження 11-кп/814/472/24Головуючий у 1-й інстанції Жорняк Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з секретарем з участю прокурора обвинуваченогоОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження №0000994за апеляційною прокурора зі змінами, внесеними першим заступником керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 , на вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 17 грудня 2019 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Мала Данилівка Дергачівського району Харківської області, мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, розлучений, непрацюючий, маючий двох неповнолітніх дітей, несудимий,

визнаний винуватим та засуджений:

- за ч.1 ст.125 КК України на 120 годин громадських робіт;

- за ч.1 ст.122 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно засуджений на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, з покладенням певних обов`язків, передбачених ст.76 цього Кодексу.

Згідно з вироком, ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

06 липня 2017 року близько 21 години ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу озера біля АДРЕСА_1 , під час конфлікту, що виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_8 , умисно наніс останньому удар носком правої ноги в область лівої ноги, внаслідок чого заподіяв потерпілому тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Після цього обвинувачений на тому ж місці, в той же час, під час сварки на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з потерпілим з ОСОБА_9 , наніс останньому удар кулаком правої руки в обличчя, заподіявши йому легкі тілесні ушкодження.

В апеляційній скарзі з внесеними змінами прокурор просить скасувати вирок суду та звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 та ч.1 ст.122 КК України на підставі ст.49 цього Кодексу у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрити.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги з внесеними змінами, пояснення обвинуваченого, який просив звільнити його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 та ч.1 ст.122 КК України у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень за наведених у вироку обставин та кваліфікація його дій за ч.1 ст.125 та ч.1 ст.122 КК України ніким із учасників провадження не оспорюються.

Разом з тим, відповідно до вимог ст.417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження.

Судом першої інстанції встановлено, що кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.125 та ч.1 ст.122 КК України, обвинувачений вчинив 06 липня 2017 року.

ОСОБА_6 надав апеляційному суду згоду на звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, відповідно до ст.12 цього Кодексу у редакції Закону від 15 листопада 2011 року №4025-VI, яка діяла на час його вчинення, є злочином невеликої тяжкості, а відповідно до чинної ст.12 КК України у редакції Закону від 22 листопада 2018 року №2617-VIІІ, віднесено до кримінальних проступків.

А кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України, відповідно до ст.12 цього Кодексу у редакції Закону від 15 листопада 2011 року №4025-VI, яка діяла на час його вчинення, є злочином середньої тяжкості, а відповідно до чинної ст.12 КК України - нетяжким злочином.

Згідно з п.1 та п.3 ч.1 ст.49 КК України в редакції Закону, яка діяла на час вчинення кримінальних правопорушень, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минуло два роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі, та п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Чинні положення п.1 та п.3 ч.1 ст.49 КК України у редакції Закону від 22 листопада 2018 року №2617-VIІІ передбачають, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минуло два роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі, та п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

На час розгляду 25 липня 2024 року кримінального провадження апеляційним судом зазначені строки давності притягнення ОСОБА_6 до відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 та ч.1 ст.122 КК України, минули, що ніким із учасників провадження не оспорюється.

Враховуючи наявність згоди обвинуваченого, звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України є безумовним, оскільки приводом для нього є саме закінчення передбачених законом України про кримінальну відповідальність строків, наданих державі для доведення вини особи у вчиненні кримінального правопорушення та притягнення її до кримінальної відповідальності у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку.

Наведена правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12 вересня 2022 року у справі №203/241/17.

Таким чином, вирок суду підлягає до скасування, а кримінальне провадження до закриття на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України зі звільненням ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 та ч.1 ст.122 КК України, на підставі п.3 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Отже, апеляційна скарга прокурора з внесеними змінами підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 284, 404, 405, 407, 417, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу зі змінами, внесеними першим заступником керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 , задовольнити.

Вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 17 грудня 2019 року щодо ОСОБА_6 скасувати, звільнивши його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 та ч.1 ст.122 КК України, на підставі ст.49 цього Кодексу у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження №0000994закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції безпосередньо до суду касаційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3