Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/3197/24
Провадження № 1-кс/723/5095/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2024 року м. Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

представників потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сторожинець клопотання прокурора Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обнуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, в силу ст. 89 КК України не судимого, який обвинувачується в скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.262, ч.1 ст.263, ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Сторожинецьким районний судом здійснюється розгляд кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0000139 від 13.03.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.1 ст.262, ч.1 ст.263, ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України, ОСОБА_5 за ч.1 ст.262, ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 днів без визнавчення застави, яке обґрунтував продовженням існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які полягають в тому, що обвинувачений може, переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених, може вчинити інші кримінальні правопорушення.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на зазначені обставини.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник просили застосувати менш суворий запобіжний захід домашній арешт або заставу, посилаючись на те, що ОСОБА_4 проживає один, має постійне місце проживання, для догляду за господарством та обробітку земельної ділянки в даний час змушений наймати сторонніх людей, один із синів перебуває на військовій службі. В ОСОБА_4 є захворювання опорно-рухового апарату, пов`язане із травмою, та серцево-судинної системи. Крім того, захисник вважає, що ризики зменшилися, так як обвинувачений вину визнає, попросив пробачення у потерпілих, відшкодував частину завданої шкоди. Вважає, що доводи прокурора в обгрунтування ризику за п.1 ч.1 ст.177 КПК України є надумані, так як ОСОБА_4 не тікав з місця події, а перебував до затримання вдома, що поряд з місцем події. Також вважає, що ризик впливу на свідків відпав, так як свідки вже допитані на досудовому розслідуванні.

Потерпілі та їх представники просили задовольнити клопотання прокурора.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.199 КПК України при вирішенні питання продовження строку запобіжного заходу суд має перевірити обставини, які свідчать про не зменшення ризику чи появу нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставини, внаслідок дії яких неможливо завершити судовий розгляд до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 15.03.2024 року щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави, який в подальшому продовжувався ухвалами слідчого судді та суду, останній раз до 07.10.2024 року.

Оцінюючи встановлені в судовому засіданні обставини доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, визначені в ст.178 КПК України, суд вважає, що встановлені ризики продовжують існувати і не зменшилися.

Заявлений прокурором ризик переховування обвинуваченого від суду, є актуальним на думку суду, так як продовжують існувати обставини, що його підтверджують, а саме: втеча обвинуваченого з місця події безпосередньо після вчинення кримінальних правопорушень з метою переховування, відсутність стримуючих соціальних факторів, які б обмежували його виїзд за межі області та держави.

Слід зазначити, що доводи прокурора щодо існування даного ризику визнавалися судами обгрунтованими. Заперечення сторони захисту щодо втечі обвинуваченого з посиланням на те, що останній пішов до свого житла, яке розташоване поряд з місцем вчинення кримінальних правопорушень не підтверджені, а суд не має можливості надати їм оцінку на даний час.

Також суд знаходить обгрунтованим заявлений прокурором ризик щодо можливості незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_4 на свідків, так як ОСОБА_15 , Мар" ОСОБА_16 , ОСОБА_17 є односельчанами обвинуваченого, а ОСОБА_17 працювала в останнього по найму. Крім цього не відпав ризик можливості впливу ОСОБА_4 на інших обвинувачених в даному кримінальному провадженні з метою уникнення кримінальної відповідальності.

У відповідності до ч.4 ст.95 КПК України свідки надають показання безпосередньо суду. Тому суд не погоджується з доводами сторони захисту про те, що ризик відпав, бо свідки допитані під час досудового розслідування.

Суд погоджується з наведеними прокурором підставами продовження існування ризику вчинення ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень з огляду на те, що останній характеризується як особа, схильна до вчинення кримінальних правопорушень, оскільки раніше притягувався до кримінальної відповідальності, судимості погашені, в даний час обвинувачується у вчиненні чотирьох злочинів.

До завершення строку дії попередньої ухвали суду щодо тримання під вартою ОСОБА_4 кримінальне провадження не може бути розглянуте з об`єктивних причин, незалежних від суду.

Таким чином, з врахуванням вимог ст.183 КПК України щодо винятковості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що застосований запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 є доцільним, таким, що відповідає нормам кримінально-процесуального закону і не виходить за рамки розумних строків. А тому слід продовжити термін дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому суд не визначає розмір застави, оскільки питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вирішується у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства. При цьому суд враховує, що потерпілими заявлені цивільні позови про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Суд вважає, що наведені стороною захисту в судовому засіданні аргументи для зміни запобіжного заходу на більш м`який, не є такими, що переважають встановлені ризики чи спростовують їх існування.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 184, 196-199, КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, до 29 листопада 2024 року без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_18