Справа № 442/5576/24
Провадження № 1-кс/442/1078/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року м. Дрогобич

Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі клопотання в.о.начальника Дрогобицької виправної колонії № 40 ОСОБА_3 , про конфіскацію вилученого або про передачу на зберігання на склад установи до звільнення засудженого мобільного телефону марки «Мейзу», без сім-картки, ІМЕІ - стертий, який був вилучений у засудженого ОСОБА_4 , -

встановив:

До суду надійшло клопотання в.о.начальника Дрогобицької виправної колонії № 40 управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області ОСОБА_3 , про конфіскацію вилученого або про передачу на зберігання на склад установи до звільнення засудженого мобільного телефону марки «Мейзу», без сім-картки, ІМЕІ - стертий, який був вилучений у засудженого ОСОБА_4 .

В судове засідання представник Дрогобицької виправної колонії № 40 не з`явився, подав на адресу суду заяву у якій просить розглядати дане клопотання за відсутністю представника Дрогобицької ВК № 40.

Засуджений також просив проводити розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 107 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. Клопотань учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування не поступило, а тому фіксування клопотання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

У своєму клопотанні в.о.начальника Дрогобицької виправної колонії № 40 посилається на те, що 22.04.2024 року в оперативний відділ державної установи «Дрогобицька виправна колонія №40» поступили матеріали про те, що 20.04.2024 року о 10:00 год. інспектором ВНіБ було виявлено у засудженого ОСОБА_4 вищезгаданий мобільний телефон.

По даному факту засуджений ОСОБА_4 надав письмове пояснення та підтвердив, що зберігав мобільний телефон та йому відомо, що це заборонено.

Відповідно до ч. 2 ст. 102 КВК України зберігання засудженими при собі речей, а також предметів, які заборонено використовувати в колоніях, не допускається. Виявлені у засуджених речі та предмети, які заборонено використовувати в колоніях, вилучаються, про що посадовою особою колонії складається протокол. За клопотанням установи виконання покарання слідчий суддя розглядає питання про конфіскацію таких речей та предметів або про передачу їх на зберігання до звільнення засудженого відповідно до положень розділу VIII Кримінального процесуального кодексу України.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що використання та зберігання мобільного телефону є заборонено на території виправної колонії, в.о.начальника виправної колонії звернувся з поданням до суду з метою вирішення судом питання стосовно вилученого предмету, вважаю, що вилучений у ОСОБА_4 мобільний телефон слід конфіскувати і передати в дохід держави.

На підставі викладеного і керуючись ч. 7 ст. 102, п. 3 ч. 4 ст. 107 КВК України, ст. 369 КПК України, суд, -

постановив:

Мобільний телефон марки «Мейзу», без сім-картки, ІМЕІ - стертий, який вилучено під час неповного обшуку у засудженого ОСОБА_4 , конфіскувати у дохід держави.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1