Справа №694/1932/24
провадження № 1-кс/694/662/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про застосування запобіжного заходу

25.07.2024 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене начальником Катеринопільського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0000581 від 24.04.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка, Донецької області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (територія садівничого товариства «Сонячне»), освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,

з участю підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , всупереч передбаченому законом порядку, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у результаті таких своїх дій, без передбаченого законом дозволу, порушуючи Положення про дозвільну систему, затверджене постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992, постанову Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» №2471-ХІІ від 17.06.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.10.1998 за №637/3077, придбав у невстановлені слідством день, час, місці та спосіб 22 предмета ззовні схожі на патрони калібру 5,45 мм. та предмет ззовні схожий на корпус бойової оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 з уніфікованим підривником дистанційної дії до ручних гранат модернізованим УЗРГМ, які пізніше без передбаченого законом дозволу зберігав при собі з метою збуту при цьому, розуміючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, до 24.07.2024, коли о 15 годині 39 хвилин, біля приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_2 , переслідуючи корисливу мету, шляхом власного збагачення незаконно збув, продавши за ціною 1000 гривень, особі

під зміненими анкетними даними ОСОБА_9 , залученому оперативними працівниками Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області до проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину (оперативна закупка) в рамках кримінального провадження.

Таким чином, ОСОБА_7 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України незаконне придбання, зберігання, носіння без передбаченого законом дозволу та збут бойових припасів.

24.07.2024 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України, та 25.07.2024 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України.

В матеріалах кримінального провадження міститься достатньо фактичних даних для обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, які містяться у протоколах слідчих дій та інших документах.

Крім того слідчий вказує, що в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовані тим, що підозрюваний ОСОБА_7 усвідомлює, що за вчинений злочин вразі доведення його вини йому загрожує максимальне покарання у вигляді 7 років позбавлення волі, а тому з метою уникнення від покарання останній може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Також враховуючи, що свідки у кримінальному провадженні ще не допитані в суді, та те, що підозрюваний ОСОБА_7 з деякими свідками особисто знайомий, в тому числі із особою, яка здійснювала закупку зброї наявні підстави вважати, що останній перебуваючи на волі, може незаконно впливати на них шляхом підбурювання, вмовляння чи залякування на свідків у кримінальному провадженні. Окрім того, під час проведення слідчих (розшукових) дій, встановлено, що підозрюваний не має постійного місця проживання, постійного місця роботи, тобто не має постійного джерела доходу, основним джерелом його доходів є продовження злочинної діяльності, що вказує на його підвищену суспільну небезпеку, та дає підстави вважати що перебуваючи на волі ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення, пов`язане із незаконним збутом боєприпасів.

Беручи до уваги вище викладене, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, репутації та характеристики підозрюваного, застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбачених ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання та просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_7 та захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечували.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши зміст та мотиви клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої

підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 слід виходити з наступного.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього одного з запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження. Такими доказами є: - дані протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 25.07.2024; - дані протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 25.07.2024;- дані протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 25.07.2024;- дані протоколу огляду покупця та вручення йому грошових коштів від 24.07.2024;- дані протоколу добровільної видачі від 24.07.2024;- дані протоколу затримання особи в порядку ст. 208 КПК України від 24.07.2023;- інші матеріали кримінального провадження.

Щодо наявності вказаних ризиків слідчий суддя приходить до наступного.

Так, слідчий суддя вважає доведеним ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст.177 КПК, оскільки ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин за ч. 1 ст. 263 КК України), у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Щодо ризику незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

При встановленні наявності цього ризику слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Разом з тим, підозрюваний може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, зокрема на особу, яка здійснювала закупку зброї, з яким особисто знайомий, шляхом здійснення на них психологічного тиску ( підбурювання, вмовлянь, залякування), оскільки останні не допитані органом досудового слідства та безпосередньо судом.

Слідча суддя враховує й те, що для здійснення тиску не обов`язково осіб знати особисто. Для цього достатньо, наприклад, того, що особі, якій загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, після ознайомлення з матеріалами справи стануть відомі анкетні дані свідків, і з метою уникнення покарання, можуть вчинятися дії, покликані на примушення свідків до зміни показань або до відмови від їх надання, підбурювання їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання показань, які суперечитимуть зібраним у справі.

Відповідний незаконний вплив може стосуватись як свідків, які безпосередньо вказують на підозрюваного як на особу, що вчинила правопорушення, так і свідків, які можуть надати свідчення щодо інших важливих обставин кримінального провадження, які не інкримінуються підозрюваному та не мають безпосереднього зв`язку із його особою (наприклад, показання понятих, які брали участь у слідчих діях).

Оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні ще не завершене, а свідки сторони обвинувачення відповідно не допитувались судом безпосередньо, існує ймовірний ризик того, що внаслідок впливу підозрюваного, такі особи можуть змінити свої показання або відмовитися від дачі показань у суді.

За таких обставин, слідчий суддя вважає обґрунтованими твердження слідчого, щодо існування цього ризику.

Ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчим і прокурором в судовому засіданні не доведений, даний ризик ґрунтується виключно на припущеннях.

Відтак слідчий суддя вважає доведеними лише ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За результатами встановлених в судовому засіданні обставин та з врахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м"яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Разом з тим, на думку слідчого судді вказані ризики не виправдовують застосування найтяжчого виняткового запобіжного заходу - тримання обвинуваченого під вартою.

Прокурором та слідчим на сьогоднішній день не доведено виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права обвинуваченого на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Крім того, у слідчого судді відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України.

Слідчий суддя вважає достатнім запобіжним заходом домашній арешт і саме такий запобіжний захід на думку слідчого судді зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. На переконання слідчого судді, на даній стадії досудового розслідування та, за встановлених слідчим суддею обставин в ході розгляду цього клопотання, нічний домашній арешт у поєднанні з покладеними на підозрюваного обов`язками, повністю нівелює заявлені та встановлені ризики і в змозі урівноважити інтереси сторін.

При цьому, слідчий приймає до уваги, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання де він зможе перебувати під домашнім арештом. Має нейтральну характеристику. Визначаючи час перебування під домашнім арештом слідчий суддя враховує, що підозрюваний проживає сам, а відтак для забезпечення потреб у харчуванні та ін.. має залишати місце перебування під домашнім арештом. Крім того слідчим суддею враховано, що підозрюваний для забезпечення життєвих потреб заробляє шляхом тимчасових підробітків, відтак перебування під домашнім арештом у нічний час доби дасть змогу останньому працювати.

Відтак слідчий суддя вважає що застосований запобіжний захід є достатнім для запобігання переліченим у клопотанні ризикам, та зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 , оскільки існують всі обставини необхідності обмеження права

особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України.

Окрім цього, відповідно до норм ст. 181 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись вимогами ст.ст. 132, 176 178, 183, 184, 194, 196, 206, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене начальником Катеринопільського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0000581 від 24.04.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка, Донецької області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період з 20.00 год. до 08.00 год. за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора та суду у період з 20.00 год. до 08.00 год.;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівниками органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою мають право з`явитися у житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Застосувати запобіжний захід на строк 59 днів до 21.09.2024 включно.

Строк дії ухвали до 21.09.2024 включно.

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручається підозрюваному після її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 29.07.2024 р.

Слідчий суддя ОСОБА_1