ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/3066/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2024 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у місті Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001838 від 09.04.2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Дарницького УП ГУНП у місті Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно.

В обґрунтування клопотання зазначив, що СВ Дарницького УП ГУНП у місті Києві розслідується кримінальне провадження №0001838, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено - кокаїн, як головне джерело для здобуття коштів і матеріальних благ для свого існування, з корисливих мотивів, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо порядку обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, розробив план збуту наркотичного засобу, обіг якої обмежено - кокаїн, для цього в невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, але не пізніше 09.04.2024, організував незаконну діяльність, пов`язану із придбанням, зберіганням з метою подальшого збуту, та збутом наркотичного засобу, шляхом передачі «з рук в руки» на території м. Києва. До своєї незаконної діяльності ОСОБА_5 залучив ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до обов`язків якого входило забезпечення конспірації та прикриття, а також безпосереднього продажу наркотичного засобу за вказівкою ОСОБА_5 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до обов`язків якої входило забезпечення конспірації та прикриття, зберігання та фасування наркотичного засобу, з подальшою його передачею для безпосереднього продажу за вказівкою ОСОБА_5 .

Так, 23.10.2024, в рамках здійснення контролю за вчиненням злочину, проведено оперативну закупку наркотичного засобу, обіг якого обмежено, а саме кокаїну, під час якого ОСОБА_5 22.10.2024 в мобільному інтернет-мессенджері «Telegram» використовуючи номер мобільного телефону НОМЕР_1 та акаунт з нік-неймом «ОСОБА_5» з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який надав згоду на участь в проведенні оперативної закупки наркотичного засобу, обіг якого обмежено - кокаїн та обрав собі вигадані анкетні дані « ОСОБА_8 » та щодо якого застосовано заходи безпеки, домовився щодо збуту останньому наркотичного засобу, обіг якого обмежено - кокаїн, шляхом передачі «з рук в руки». Після чого, того ж дня ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_8 свій криптогаманець з ідентифікатором «НОМЕР_7», на який потрібно здійснити переказ грошових коштів за придбання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - кокаїн. В подальшому гр. ОСОБА_8 через криптообмінник здійснив перевід грошових коштів в сумі 2 000 доларів США на власний криптогаманець з ідентифікатором «НОМЕР_8», та о 18:29 год. здійнснив переказ вказаних грошових коштів на зазначений криптогаманець ОСОБА_5 .

Після чого ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_8 , що кокаїн він отримає завтра, а саме 23.10.2024. Так, 23.10.2024 ОСОБА_5 написав смс-повідомлення в інтернет-мессенджері «Telegram» на номер мобільного телефону ОСОБА_8 , та повідомив, що передачу наркотичного засобу останньому здійснить ОСОБА_6 .

Окрім того, того ж дня, 23.10.2024 о 17:25 год. ОСОБА_5 написав смс-повідомлення в інтернет-мессенджері «Signal» користувачу « ОСОБА_9 », з номером телефону НОМЕР_2 , а саме гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якому зазначив, щоб остання підготувала 20 грамів кокаїну для ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 о 17:46 год. відписала що все зробила.

Після чого, ОСОБА_6 у смс-режимі та за допомогою дзвінків в мобільному інтернет-мессенджері «Telegram» використовуючи номер мобільного телефону НОМЕР_3 та акаунт з підписаним нік-неймом « ОСОБА_10 » з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який надав згоду на участь в проведенні оперативної закупки наркотичного засобу, обіг якого обмежено - кокаїн та обрав собі вигадані анкетні дані « ОСОБА_8 » та щодо якого застосовано заходи безпеки, домовився щодо збуту останньому наркотичного засобу, обіг якого обмежено - кокаїн, шляхом передачі «з рук в руки».

В подальшому, 23.10.2024 приблизно о 19 год. 00 хв., ОСОБА_8 зустрівся із ОСОБА_6 в попередньо узгодженому місці за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому ОСОБА_6 збув ОСОБА_8 полімерний пакет із написом «Нова Пошта» в якому наявна полімерна ємність із порошкоподібною речовиною білого кольору, шляхом передачі «з рук в руки».

Після чого, 23.10.2024 в період часу з 19 год. 01 хв. По 19 год. 05 хв. ОСОБА_8 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , в присутності двох понятих, добровільно видав співробітникам поліції полімерний пакет із написом «Нова Пошта» в якому наявна полімерна ємність із порошкоподібною речовиною білого кольору, яка містить наркотичний засіб, обіг якої обмежено - кокаїн, загальною масою 11,845 г., який ОСОБА_6 перебуваючи в єдиному умислі з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , умисно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів збув, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.1995, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ № 589 від 03.06.2009.

Кокаїн, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», «Список №1 Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в «Таблиці ІІ», є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу, у великих розмірах, з метою збуту, а також у незаконному збуті наркотичного засобу, у великих розмірах, вчиненого за попередньою змовою групи осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

24.10.2024 в період часу з 09 годин 10 хвилин по 09 годин 50 хвилин був проведений огляд в каб. № 212 Дарницького УП ГУНП у м. Києві, за адресою: м. Київ, вул. Олександра Кошиця, 3-А, а саме огляд мобільного телефону, який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час огляду виявлено та вилучено: - мобільний телефон IPHONE 11 IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 , був належним чином перепакований із первинним упакуванням до спеціального сейф-пакету ICR0098827.

23.10.2024 в період з 19 год. 33 хв. до 20 год. 57 хв. за адресою: АДРЕСА_3 , проведено санкціонований обшук в житловій квартирі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час обшуку виявлено та вилучено: - грошові кошти в сумі 4 320 грн., які належать ОСОБА_6 , та які упаковані до спеціального пакету № ICR0098818.

24.10.2024 слідчим СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 - мобільний телефон IPHONE 11 IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 , грошові кошти в сумі 4 320 грн. - визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_6 , за допомогою вказаного мобільного телефону займався збутом наркотичного засобу, зокрема кокаїну. А саме в телефоні містяться відомості, в тому числі смс-повідомлення в різних інтернет-мессенджерах, які підтверджують факт зайняття збутом наркотичних засобів, про що свідчить огляд вказаного мобільного телефону. Також, відносно зазначеного телефону проводились негласні слідчі (розшукові) дії, в тому числі зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, в ході яких були зафіксовані розмови підозрюваного з іншими особами з приводу збуту наркотичного засобу. Грошові кошти отримані злочинним шляхом, оскільки ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, та не має офіційного джерела доходу, та отримані кошти від продажу наркотичного засобу зберігав за своїм місцем проживання.

Підставами, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт вказаного вище майна є те, що дане майно є доказом розслідуваного злочину.

Метою арешту даного майна є збереження речових доказів.

Незастосування арешту може призвести до невідворотних наслідків, які в подальшому стануть перешкодою для об`єктивного та неупередженого розслідування даного кримінального правопорушення.

Просить слідчого суддю накласти арешт на мобільний телефон IPHONE 11 IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_6 та грошові кошти в сумі 4 320 грн., які належать ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив клопотання задовольнити та проводити судове засідання без його участі.

У судове засідання власник майна ОСОБА_6 та його представник не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у спосіб передбачений чинним КПК України, зокрема шляхом направлення смс повідомлень та шляхом направлення йому повістки про виклик за місце його тимчасового перебування.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України його неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання з урахуванням визначеного законом скороченого строку розгляду клопотання, наслідків не розгляду клопотання, наявності права у власника майна на подачу клопотання про скасування арешту майна у разі його накладення.

Зважаючи на викладене, а також виходячи зі встановлених ч. 1 ст. 172 КПК України строків та засад їх розумності, передбачених ст. 28 КПК України, слідчим суддею визнано можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності володільця майна на підставі наданих матеріалів.

При цьому, слідчий суддя керується положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 22 КПК України, згідно яких, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Дослідивши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, слідчий суддя приходить до таких висновків.

В силу ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе виключно у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

Водночас заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. (ч. 3 ст. 132 КПК України)

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна (ч. 1 ст. 170 КПК України).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою: 1) забезпечення збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті (ст. 98 КПК України).

Статтею 99 КПК України визначено, що документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. До документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати: (1) матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі комп`ютерні дані). Сторона кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зобов`язані надати суду оригінал документа. Оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа - його відображення, якому надається таке ж значення, як документу.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Вирішуючи питання про арешт майна, слідчий суддя зобов`язаний урахувати відповідну практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), в якій напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: (а) чи є втручання законним; (б) чи переслідує воно суспільний інтерес; (в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям та з дотриманням принципу справедливої рівноваги. ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Слідчим суддею з`ясовано, що у провадженні СВ Дарницького УП ГУНП України в місті Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001838 від 09.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України (а.с. 5-7).

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 09.10.2024 року у справі №753/12765/24, провадження №1-кс/753/289/24, надано дозвіл слідчому СВ Дарницького УП ГУНП України в місті Києві ОСОБА_3 та слідчим групи слідчих у даному кримінальному провадженні, на проведення обшуку житлового приміщення (квартири) за адресою: АДРЕСА_3 , тобто за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , власником якої згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є ОСОБА_11 , з метою відшукування речей, які мають відношення до вищезазначеного кримінального правопорушення, а саме: наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, обладнання для їх виготовлення, а також чорнових записів та документації, електронних носіїв інформації за допомогою яких здійснювалась злочинна діяльність та які мають значення для розслідування даного кримінального провадження (а.с. 41-44).

В ухвалі слідчого судді також зазначено, речі, які визначені у поданому клопотанні та планується відшукати і вилучити під час проведення обшуку, слідчим частково не індивідуалізовано та не зазначено їх чітких родових ознак, а тому дозвіл на обшук з метою відшукування грошових коштів слідчим суддею не надавався.

23.10.2024 року, на підставі ухвали слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 09.10.2024 року у справі №753/12765/24, за адресою: АДРЕСА_3 , проведено обшук в житловій квартирі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 44-46).

Під час обшуку виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 4 320 грн., які належать ОСОБА_6 , та які упаковані до спеціального пакету № ICR0098818 та мобільний телефон IPHONE 11 IMEI1: НОМЕР_4 , який упаковані до спеціального пакету № ICR0098819.

Постановою слідчого СВ Дарницького УП ГУНП України в місті Києві ОСОБА_3 від 24.10.2024 року, вказані речі були визнані речовим доказом у кримінальному провадженні (а.с. 64-66).

Жодних доказів того, що вилучені 23.10.2024 року під час проведення обшуків грошові кошти мають значення для кримінального провадження слідчому судді не надано.

Отже жодним ознакам зазначеним у ст. 98 КПК України вилучені грошові кошти не відповідають.

Слідчий суддя вважає, що слідчим у відповідності до вимог ст. 170 КПК України не доведено сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що вилучене майно (грошові кошти) є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Інше вилучене, в ході проведення обшуку від 23.10.2024 року, майно (мобільний телефон) відповідає критеріям згідно ст.98 КПК України, та являється речовим доказом, оскільки може містити доказову базу, що стосується кримінального провадження № 0001838 від 09.04.2024 року.

З урахуванням встановлених вище обставин кримінального провадження та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, слідчий суддя вважає доведеним, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки сприятимуть досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речових доказів, таке втручання у право на власність є пропорційним, оскільки, завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у місті Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001838 від 09.04.2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене 23.10.2024 року за результатами проведення за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме мобільний телефон IPHONE 11 IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_6 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Копію ухвали для виконання направити прокурору, заінтересованих осіб проінформувати про накладення арешту, шляхом направлення копії даної ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1