Хобот Надія Сергіївна Лебединський районний суд Сумської області
Справа № 950/2522/24
Номер провадження 1-кп/950/256/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Лебедин

15 серпня 2024 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лебедині кримінальне провадження № 0000145 від 18.07.2024 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, одруженої, освіта вища, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей, не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачена ОСОБА_3 , представник потерпілої сторони ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_3 , будучи обізнаною про можливість отримати допомогу від держави як «внутрішньо переміщена особа» у розмірі 2000 грн. та дітей - 3000 грн. щомісяця, з метою незаконного отримання вказаної допомоги, 29.04.2024 вирішила подати до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Лебединської міської ради Сумського району Сумської області недостовірну інформацію про вимушену зміну свого місця проживання з території проведення бойових дій. Реалізуючи свій протиправний умисел спрямований на заволодіння коштами з державного бюджету, що нараховуються у вигляді допомоги внутрішньо переміщеними особам, ОСОБА_3 29.04.2024, особисто прибула до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Лебединської міської ради Сумського району Сумської області, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де подала заяву про взяття її дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та її особисто на облік як внутрішньо переміщених осіб та призначення соціальної допомоги переміщеним особам на проживання, вказавши при цьому недостовірну інформацію про зміну їх постійного місця проживання, зазначивши адресу нового місця проживання: АДРЕСА_2 , увівши таким чином в оману спеціалістів вказаного управління. Разом з тим, ОСОБА_3 , на час подання заяви, тобто 29.04.2024, достовірно знала і усвідомлювала, що вона та її діти не є внутрішньо переміщеними особами, оскільки фактично разом з дітьми постійно проживала та продовжила проживати за адресою: АДРЕСА_1 , та вимушено не залишала місця свого постійного проживання. Допомога на проживання ОСОБА_3 призначена рішенням управління праці та соціального захисту населення виконкому Лебединської міської ради від 01.05.2024 на період з 01.04.2024 в розмірі 8000,00 грн. щомісяця, а саме: 2000,00 грн. на неї та по 3000,00 грн. на кожного з двох дітей. В результаті вчинення вищевказаних протиправних дій, на банківський рахунок ОСОБА_3 відкритий в АТ КБ «ПриватБанку» НОМЕР_1 , номер якого остання надала під час оформлення статусу «внутрішньо переміщеної особи», в період часу з 01 квітня 2024 року по 01 червня 2024 року, зараховано грошові кошти в розмірі 16000 гривень, якими в подальшому ОСОБА_3 розпорядилася на власний розсуд.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

В судовому засіданні обвинувачена винною себе визнала повністю, у скоєному щиро розкаялася. При цьому повідомила, що відшкодувала завдану кримінальним правопорушенням шкоду у повному обсязі та з потерпілою стороною примирилася, у зв`язку з чим просить звільнити її від кримінальної відповідальності.

З даного приводу ОСОБА_3 надала відповідне письмове клопотання.

Представник УПСЗН зазначив, що дійсно на даний час управління жодних претензій до обвинуваченої не має та не заперечує проти задоволення заявленого нею клопотання.

Прокурор вважає, що за вказаних обставин ОСОБА_3 можливо звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винної з потерпілим, а кримінальне провадження щодо неї закрити.

Заслухавши учасників провадження, суд вважає, що клопотання про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Кримінальне правопорушення, яке вчинила обвинувачена, згідно зі ст. 12 КК України, класифікується як кримінальний проступок та не належить до кримінальних правопорушень, визначених у ч. 1 ст. 46 КК України.

Поряд з цим встановлено, що обвинувачена раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, вона примирилася з потерпілою стороною та повністю відшкодувала завдані кримінальним правопорушенням збитки, про що нею та представницею УПСЗН заявлено у судовому засіданні.

Таким чином, суд доходе висновку, що ОСОБА_3 можливо звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 КК України у зв`язку з її примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України внаслідок звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов у справі не заявлено, судові витрати та речові докази - відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 284, 286, 288 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, а кримінальне провадження № 0000145 від 18.07.2024 - закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в семиденний строк з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_8