Справа № 932/5885/24
Провадження № 1-кс/932/1917/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло вищевказане клопотання, яке обґрунтоване наступним. Так, у провадженні СВ Дніпровського РУП ГНУП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002352 від 11.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_4 маючи умисел, спрямований на придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, у невстановлений спосіб, придбав предмет схожий на підствольний гранатомет, який відповідно до висновку експерта є вогнепальною зброєю - 40мм підствольним гранатометом ГП-25 (6Г15), заводський № НОМЕР_3 ствол № НОМЕР_1 , виготовленим промисловим способом виробництва СРСР, що призначений для стрільби 40-мм дульнозарядним безгільзовими пострілами ВОГ-25, ВОГ-2511, та з предметом схожого на пістолет, який відповідно до висновку експерта є бойовою нарізною вогнепальною зброєю - 7,62-мм револьвером зразка 1895 р. системи «Нагана», № НОМЕР_2 , 1939 року всиновлення, виготовленим промисловим способом- виробництва Тульського збройного заводу, та до стрільби придатний, після чого продовжуючи свою злочинну діяльність, став носити їх при собі вулицями міста Дніпра, та переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим почав зберігати вогнепальну зброю, не маючи відповідного передбаченого законом дозволу, до моменту вилучення, тобто 11.07.2024.

Так, 11.07.2024 у період часу з 06 години 32 хвилин до 08 години 17 хвилин було проведено санкціонований обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , у ході якого було виявлено та вилучено: предмет схожий на підствольний гранатомет, який відповідно до висновку експерта є вогнепальною зброєю - 40мм підствольним гранатометом ГП-25 (6Г15), заводський № НОМЕР_3 ствол № НОМЕР_1 , виготовленим промисловим способом виробництва СРСР, що призначений для стрільби 40-мм дульнозарядним безгільзовими пострілами ВОГ-25, ВОГ-25П, який ОСОБА_4 не маючи відповідного передбаченого законом дозволу придбав та зберігав в квартирі АДРЕСА_3 .

В подальшому, 11.07.2024 в період часу з 08 години 29 хвилин по 08 години 44 хвилин було проведено огляд місця події, в ході якого було виявлено кобуру з предметом схожого на пістолет який відповідно до висновку експерта є бойовою нарізною вогнепальною зброєю - 7,62-мм револьвером зразка 1895 р. системи «Нагана», № НОМЕР_2 , 1939 року виготовлення, виготовленим промисловим способом-виробництва Тульського збройного заводу, та до стрільби придатний, який ОСОБА_4 не маючи відповідного передбаченого законом дозволу придбав та зберігав в квартирі АДРЕСА_3 .

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

11.07.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Згідно з клопотанням, обґрунтованість підозри підтверджується зібраними матеріалами у сукупності.

Сторона обвинувачення просить застосувати до ОСОБА_4 винятковий запобіжний захід, посилаючись на те, що ними встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний не визнав підозру, та пояснив, що зброя йому не належить, оскільки на квартирі проживав колишній військовий, який залишив зброю у коридорі. Просить відводити у задоволенні клопотання та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово.

Захисник заперечував проти задоволенні клопотання. Вказав, що ризики не доведені, підозра необґрунтована. Просить відмовити у задоволенні клопотання та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час.

Вислухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до такого висновку.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до п. «с» ст. 5 Конвенції законними є арешт або затримання, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

У той же час, Європейський суд зазначає, що національний суд, який вирішує питання про взяття особи під варту, повинен визначити, чи виправдовують інші підстави, наведені органом досудового розслідування, позбавлення особи свободи.

Суд у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами. Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

Встановлено, що у провадженні СВ Дніпровського РУП ГНУП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002352 від 11.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Так, 11.07.2024 у період часу з 06 години 32 хвилин до 08 години 17 хвилин було проведено санкціонований обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , у ході якого було виявлено та вилучено: предмет схожий на підствольний гранатомет, який відповідно до висновку експерта є вогнепальною зброєю - 40мм підствольним гранатометом ГП-25 (6Г15), заводський № НОМЕР_3 ствол № НОМЕР_1 , виготовленим промисловим способом виробництва СРСР, що призначений для стрільби 40-мм дульнозарядним безгільзовими пострілами ВОГ-25, ВОГ-25П, який ОСОБА_4 не маючи відповідного передбаченого законом дозволу придбав та зберігав в квартирі АДРЕСА_3 .

В подальшому, 11.07.2024 в період часу з 08 години 29 хвилин по 08 години 44 хвилин було проведено огляд місця події, в ході якого було виявлено кобуру з предметом схожого на пістолет який відповідно до висновку експерта є бойовою нарізною вогнепальною зброєю - 7,62-мм револьвером зразка 1895 р. системи «Нагана», № НОМЕР_2 , 1939 року виготовлення, виготовленим промисловим способом-виробництва Тульського збройного заводу, та до стрільби придатний, який ОСОБА_4 не маючи відповідного передбаченого законом дозволу придбав та зберігав в квартирі АДРЕСА_3 .

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України.

11.07.2024 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України і того ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними матеріали досудового розслідування, а саме: протоколом обшуку від 11.07.2024;протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 11.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 11.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 12.07.2024; протоколом огляду місця події від 11.07.2024; протоколом затримання ОСОБА_4 від 11.07.2024; висновками судових експертиз зброї та судових дактилоскопічних експертиз від 11.07.2024; повідомлення про підозру від 11.07.2024; речовими доказами; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Таким чином, приходжу до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Перевіряючи наявність ризиків, на які посилається прокурор, зазначаю наступне.

Про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України вказує наявність обґрунтованої підозри та тяжкість покарання. У сукупності ці обставини свідчать про існування ризику переховування ОСОБА_4 з метою ухилення від явки до слідчих органів та/або уникнення кримінальної відповідальності. Цей ризик є доведеним.

Що стосується ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, то потерпілого у даному кримінальному провадженні немає; свідки є переважно працівниками поліції та понятими; експерти вже надали свої висновки, тому ризик впливу на них малоймовірний. Отже, вливати на цих учасників провадження є недоцільним та не призведе до послаблення позиції обвинувачення, тому цей ризик не доведений.

З приводу ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, то обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, не доведені. Так, не встановлено, що підозрюваний не відкривав двері на початку обшуку та намагався викинути вогнепальну зброю у вікно. Ці обставини жодним чином не фіксувались, доказів такої поведінки ОСОБА_4 слідчому судді не надано. Інших обставин, які б вказували на те, що ОСОБА_4 буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, не встановлено. Отже, цей ризик не доведений.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не доведений, оскільки ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України вважається особою, що не має судимості. Тому посилання у клопотанні на те, що він раніше був засуджений за вчинення тяжких злочинів, не береться до уваги. Підозрюваний має міцні соціальні зв`язки у місці проживання, не має судимостей, тому доводи прокурора, що він може вчинити новий злочин, є нічим не обґрунтованим припущенням. Тому цей ризик не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду.

Стороною обвинувачення доведено лише ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, виходжу насамперед, з тяжкості кримінального покарання, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Так, санкція ч. 1 ст. 263 КК України передбачає покарання від 3 до 7 років. Отже, з урахуванням наявності утриманців, погашення судимостей згідно ст. 89 КК України, ОСОБА_4 загрожує покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України.

За таких обставин, попереднє застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто ізоляція в умовах обмеження свободи, не є виправданим, оскільки йому не загрожує реальне покарання.

Крім того, прокурором не доведено, що виключно такий запобіжний захід як тримання під вартою, здатен забезпечити запобігання ризику та дотримання підозрюваним покладених на нього обов`язків. ОСОБА_4 має постійне місце проживання, має на утриманні малолітню дитину, вважається не судимим в силу ст. 89 КК України, тому запобігання єдиному доведеному ризику переховування, є можливим за умови застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Таким чином, слід дійти висновку про застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово, з покладенням процесуальних обов`язків.

Підсумовуючи викладене, у задоволенні клопотання слідчого належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 181, 193, 197, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , заборонивши йому залишати це житло цілодобово.

Для виконання застосованого запобіжного заходу покласти на підозрюваного такі обов`язки:

-прибувати (з`являтись) за кожним викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

-у разі зміни місця проживання повідомити про це слідчого, прокурора чи суд;

-не відлучатися з м. Дніпро без дозволу слідчого, прокурора, суду;

-здати на зберігання слідчому паспорт для виїзду за кордон.

Ухвалу направити до відділу поліції за місцем проживання підозрюваного.

Підозрюваного доставити за місцем відбуття домашнього арешту.

Попередити підозрюваного, що в разі невиконання (порушення) покладених на нього даної ухвалою обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в його житло цілодобово, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань виконання покладених на нього обов`язків.

Строк дії ухвали встановити до 07.09.2024.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_10