Справа № 461/7972/24
Провадження № 1-кс/461/5913/24
03.10.2024 Галицький районний суд м. Львова у складі слідчої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ГУ НП у Львівській області щодо невнесення відомостей в ЄРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення,
До слідчого судді звернувся ОСОБА_3 зі скаргою, у якій просить зобов`язати уповноважену особу ГУ НП у Львівській області внести відомості до ЄРДР за його заявою від 25.09.2024. Скарга мотивована тим, що 25.09.2024 ОСОБА_3 подав до Головного управління Національної поліції у Львівській області заяву про вчинення злочину, що має ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 355 КК України. Всупереч вимогам ч. 1 ст. 214 КПК України посадовими особами ГУ НП у Львівській області відомості в ЄРДР не внесені та копії витягу з ЄРДР йому не скеровано. У зв`язку з наведеним просить скаргу задовольнити.
У судове засідання скаржник ОСОБА_3 не з`явився, проте скерував до суду клопотання, у якому просить розглядати скаргу у його відсутності та задовольнити таку.
Головне управління Національної поліції у Львівській області, будучи належним чином повідомленими про час, день та місце розгляду скарги, про що свідчить довідка про доставку судової повістки до їхнього електронного кабінету у системі Електронний Суд, не забезпечили явку у судове засідання свого уповноваженого представника, що на переконання суду, не перешкоджає розгляду скарги відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України.
Згідно зі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.
Дослідивши наявні матеріали скарги, слідча суддя дійшла такого висновку.
Як встановила слідча суддя із матеріалів скарги, 25.09.2024 ОСОБА_3 звернувся до Головного управління Національної поліції у Львівській області із заявою про вчинення злочину, що має ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 355 КК України. Заява обґрунтована тим, що посадові особи Львівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», ТОВ «Львівгаззбут», АТ «Львівгаз» вчинили примушування до виконання чи невиконання цивільно-правових зобов`язань, повторно, за попередньою змовою групою осіб, що завдало значної шкоди потерпілому, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, в особливо великих розмірах, шляхом залякуванням відключення газу, де було сплачено на невідомі рахунки велику суму грошей за незаконну незрозумілу доставку природнього газу, а також шляхом залякування передачею колекторам незрозумілого боргу у сумах: 5567,14 грн., 2828,21 грн., 8395,35 грн., за незрозумілим особовим рахунком НОМЕР_1 за адресою проживання потерпілого: АДРЕСА_1 , та шляхом повідомлення неправдивих відомостей на мобільний телефон та поштовими листами про надуманий борг та відключення відповідно до повідомлення про припинення розподілу природного газу від 11.09.2024 як маніпуляцію, обман у письмовій формі.
Всупереч ст. 214 КПК України, жодних відомостей щодо результатів розгляду зазначеної заяви уповноважені особи Головного управління Національної поліції у Львівській області заявнику не надали.
У статті 2 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, одним з яких є захист особи, суспільства від кримінальних правопорушень.
Реалізація вказаних завдань здійснюється, з-поміж іншого, шляхом забезпечення кожному громадянину права на звернення до уповноважених органів з заявою про вчинене кримінальне правопорушення.
Зазначене право породжує відповідний обов`язок компетентних державних органів відреагувати на такі звернення у передбаченому законом порядку.
Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Згідно зі ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК України, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК України.
Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.
Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.09.2021 року у справі №556/450/18.
Згідно з п. 18 ст.3КПК України до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
З метою належного дотримання процесуальних вимог щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчим суддям необхідно зважати на те, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.
Беручи до уваги, що відомості за результатами розгляду прийнятої Головним управлінням Національної поліції у Львівській області заяви ОСОБА_3 від 25.09.2024 станом на день розгляду скарги у матеріалах відсутні, матеріали провадження слідчій судді не представлено, відтак у слідчої судді відсутня можливість перевірити та встановити всі обставини, викладені скаржником у скарзі. У свою чергу Головне управління Національної поліції у Львівській області не надало доказів на спростування тверджень скаржника.
Відповідно до п. 15 ч. 1 ст.7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексу.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є: змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме у запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Враховуючи зазначене, слідча суддя приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення, оскільки у судовому засіданні встановлено, що у порушення вимог ст. 214 КПК України станом на час розгляду скарги у суді, відомості із заяви ОСОБА_3 від 25.09.2024 не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Керуючись ст. 214, 303, 306, 307 КПК України, слідча суддя -
Скаргу задовольнити.
Зобов`язати посадових осіб Головного управління Національної поліції у Львівській області (ідентифікаційний код: 40108833) вжити заходи щодо розгляду заяви ОСОБА_3 від 25.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 355 КК України, а саме: внести відповідні відомості до ЄРДР.
Видати скаржнику та потерпілому ОСОБА_3 відповідний витяг з ЄРДР за результатами внесення відомостей щодо його заяви від 25.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 355 КК України.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_4