Справа № 308/9106/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000061 від 14.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за підозрою ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про продовження відносно підозрюваної

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Хуст, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 громадянки України, українки, освіта вища,

строку дії покладених на неї обов`язків,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор у кримінальному провадженні прокурор Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні №0000061 від 14.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за підозрою ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про продовження відносно підозрюваної строку дії покладених на неї обов`язків.

Клопотання мотивує наступним, Слідчим відділом СУ ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000061 від 09.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за підозрою ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

У клопотанні вказано, нате, що як встановлено досудовим розслідуванням : відповідно до Указу Президента України, який затверджений Законом України №2102-IX від 24.02.2022, на території України у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до пункту 20 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05:30 год 24.02.2022, строком на 30 діб, який надалі неодноразово продовжувався та діяв на час вчинення вищевказаного кримінального правопорушення.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань 24.02.2022 Президент України видав Указ № 69/2022 про оголошення на території України загальної мобілізації, яка проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом, строк дії якої також неодноразово продовжувався та діяв на час вчинення вищевказаного кримінального правопорушення.

У ч. 6 ст. 2 ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачені види військової служби, серед яких: військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу. Поряд з цим, згідно ст. 22 даного Закону, передбачено, що граничний вік перебування на військовій службі (в тому числі в резерві), встановлюється для військовослужбовців, які проходять військову службу під час особливого періоду - до 60 років.

Пунктом 6 частини 1 статті 8 даного Закону України «Про правовий режим воєнного стану», передбачено, що в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема: встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Враховуючи вказане, на період введення воєнного стану в Україні, на законодавчому рівні заборонено виїзд за межі території України, осіб, які підлягають мобілізації для несення військової служби, відповідно до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Так прокурор зазначає, що поряд з цим, під час досудового розслідування встановлено, що 30.06.2023 у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на особисте протиправне збагачення шляхом організації незаконного переправлення через державний кордон України, який проходить на території Закарпатської області, громадян України, яким заборонено виїзд за межі території України, сприяння його вчиненню наданням порад, вказівок.

Так, задля реалізації вказаної мети, ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом спрямованим на незаконне збагачення, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь та бажаючи їх настання, усвідомлюючи вимоги законодавства щодо порядку перетинання державного кордону України громадянами України чоловічої статі (військовозобов`язаними), 30 червня 2023 року близько 11 год. 30 хв. в ході особистої зустрічі з громадянином ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_2 , висловила намір, щодо сприяння йому ( ОСОБА_6 ) у незаконному переправленні через державний кордон України, пообіцявши організувати незаконне переправлення через державний кордон України, здійснити керівництво такими діями, сприяти їх вчиненню порадами та вказівками, а також вжити заходів щодо усунення перешкод у перетині державного кордону, за грошову винагороду у розмірі 3000 (три тисячі) доларів США.

У клопотанні зазначено, що зокрема ОСОБА_4 , запевнила ОСОБА_6 у тому, що може організувати його незаконне переправлення через державний кордон України шляхом виготовлення необхідного пакету документів, а саме виписки з протоколу лікарської консультаційної комісії, висновку про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пресуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, акту встановлення факту здійснення догляду для перетину державного кордону громадянами України, та здійснення в подальшому виїзду через державний кордон України в якості особи, яка супроводжує особу, що потребує догляду, у встановленому пункті пропуску.

Поряд з цим, ОСОБА_6 , не бажаючи бути втягненим у протиправну діяльність та бути притягненим до кримінальної відповідальності, звернувся з відповідною заявою та почав діяти під контролем правоохоронних органів з метою викриття злочинної діяльності ОСОБА_4 .

Так, 04.08.2023 близько 14.00 год., у ході особистої зустрічі між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , яка відбулася за адресою АДРЕСА_3 , за ініціативою ОСОБА_4 , остання переслідуючи корисливий мотив з метою особистого протиправного збагачення, діючи відповідно до попередньої домовленості з ОСОБА_6 , який діяв під контролем правоохоронних органів, отримала від ОСОБА_6 необхідний пакет документів гр. ОСОБА_7 та яка фактично не являється його родичом, щодо якої було необхідно виготовити виписку з протоколу лікарської консультаційної комісії, висновок про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пресуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі та акт встановлення факту здійснення догляду для перетину державного кордону громадянами України та грошові кошти у розмірі 1300 (тисяча триста) доларів США.

Надалі, ОСОБА_4 , на виконання свого злочинного умислу та раніше досягнутої домовленості із ОСОБА_6 , бажаючи досягнути злочинного результату, з метою особистого протиправного збагачення, 07.11.2023 року перебуваючи в м. Хуст, вул. Карпатської Січі, біля магазину продовольчих товарів АТБ, в ході особистої зустрічі отримала від ОСОБА_6 , який діяв під контролем правоохоронних органів іншу частину раніше обумовлених грошових коштів в розмірі 500 (п`ятсот) доларів США за сприяння ОСОБА_6 , у незаконному перетині державного кордону України, тобто особі призовного віку якій під час дії правового режиму воєнного стану заборонений виїзд за межі України та зазначила, що всі документи для перетину державного кордону виготовлені. Після чого, вказала останньому очікувати її подальших вказівок щодо безпосереднього перетину Державного кордону України.

Згодом, 31.01.2024 близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел щодо організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під час особистої зустрічі із ОСОБА_6 , яка відбулася в міському парку м. Хуст, Закарпатської області, передала йому ( ОСОБА_6 ,) пакет документів, а саме Виписку з протоколу лікарської консультаційної комісії від 09.08.2023 року № 61/27, Висновок №61/27 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пресуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 09.08.2023, а також Акт встановлення факту здійснення догляду для перетину державного кордону громадянами України № 6801 від 02.11.2023, після чого пообіцяла допомогти у разі заборони перетину Державного кордону України у встановленому пункті пропуску у разі пред`явлення вказаних документів.

Таким чином ОСОБА_4 в період з 04.08.2023 по 07.11.2023 реалізовуючи злочинний умисел щодо організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання отримала від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 1800 доларів США за сприяння ОСОБА_6 , у незаконному перетині державного кордону України, тобто вчинила дії, які мають ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинена з корисливих мотивів.

27.05.2024 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Хуст, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 громадянку України, українку, освіта вища, працюючу на посаді спеціаліста Управління освіти, релігії та у справах національностей Хустської міської ради, зі слів раніше не судиму повідомлено про підозру у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Прокурор зазначає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, повністю підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування, показами свідка ОСОБА_6 , протоколами НСРД, та іншими матеріалами в їх сукупності.

Вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_8 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

У клопотанні зазначено, що повідомлення про підозру ОСОБА_4 , повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990, п. 32, Series А, № 182).

При обґрунтуванні клопотання прокурор покликається на п. 9 ч. 2 ст. 131, ч. 3 ст. 132, п. 4 ч. 1 ст. 184, у п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177, ч. 6 ст. 194, ст. 199 КПК України.

Прокурор вказує на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких і за який йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з конфіскацією майна або без такої.

30.05.2024 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду підозрюваній ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19.07.2024 включно, з можливістю внесення застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним підозрюваною ОСОБА_4 покладених на неї обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 35 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 105 980, 00 грн. (сто п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят) гривень. У разі внесення застави у вказаному розмірі, покладено на підозрювану ОСОБА_4 обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора або суду на першу їхню вимогу; 2) повідомляти слідчого та прокурора про зміну свого місця проживання; 3) утримуватися від спілкування зі свідками та особами, які мають причетність до даного кримінального провадження; 4) здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в?їзд в Україну.

31.05.2024 ОСОБА_4 було внесено заставу у розмірі 35 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 105 980, 00 грн. (сто п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят) гривень.

Прокурор зазначає. що разом з цим, не втратили своєї актуальності ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду; впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, що встановлені стороною обвинувачення та судом під час обрання відповідного запобіжного заходу та які виправдовують необхідність обрання ОСОБА_4 , саме такого запобіжного заходу.

У клопотанні вказано на е, що з огляду на те, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні злочину який відносяться до категорії тяжких, орган досудового розслідування вважає, що остання з метою уникнення від кримінальної відповідальності, та усвідомлюючи про неминучість покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Вказаний ризик, на думку сторони обвинувачення має місце, враховуючи обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення у якому вона підозрюється, а також, те що злочин, передбачений ч. 3 ст. 332 КК України, є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк волі на строк від семи до дев`яти років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Так, у ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Ризик переховування від правосуддя оцінюється в світлі обставин цього кримінального провадження та даних про особу обвинуваченого. В той же час, ризик переховування обумовлюється серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Таким чином, тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку значно підвищують ймовірність ризику переховування ОСОБА_4 від суду.

Прокурор зазначає, що у сторони обвинувачення є підстави вважати, що ОСОБА_4 , може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто перешкодити явці свідків чи представника потерпілого до органу досудового розслідування та в суд, для проведення слідчих дій та дачі показів.

Разом з тим, у сторони обвинувачення, з метою виконання завдань кримінального провадження, зокрема шляхом забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, є обґрунтована необхідність у продовженні строку досудового розслідування, для проведення ряду слідчих та процесуальних дій.

Окрім того, із врахуванням всіх зібраних у даному кримінальному провадженні доказів, в тому числі і вищенаведених, необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України з підозрюваним та його захисником, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, які направити до суду для розгляду по суті, що також потребує певного часу.

Крім того, не відкриття стороні захисту всіх матеріалів кримінального провадження на яких ґрунтується підозри, в порядку ст. 290 КПК є підставою для визнання таких доказів недопустимими (Постанова ВСУ від 16.03.2017 № 5-364кс16).

Провести вказані слідчі дії у двомісячний строк не видалось за можливе у зв`язку з великим обсягом проведених слідчих дій, значною кількістю їх та тривалістю виконання, без яких неможливо завершити досудове розслідування.

Як вказано у клопотанні, беручи до уваги, вищевикладене, та враховуючи те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які підтвердженні ухвалою слідчого судді, існують і на даний час, а тому виникла обґрунтована необхідність у зверненні до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії покладених обов`язків на підозрювану ОСОБА_4 , покладених на неї згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 30.05.2024.

Зважаючи на те, що в ході досудового розслідування здобуто достатні докази, які підтверджують вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а тому з метою забезпечення виконання нею процесуальних обов`язків, запобігання указаним ризикам, ОСОБА_4 , прокурор вважає, що слід продовжити строк дії покладених на підозрювану обов`язків.

На підставі вищенаведеного, керуючись вимогами ст.ст. 36, 131, 132, 176-178, 180, 184 та 194, 199 КПК України, прокурор просить: продовжити відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Хуст, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 громадянки України, українку, освіта вища, підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, строк дії покладених на неї згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 30.05.2024 обов`язків, у межах строку досудового розслідування тобто до 27.08.2024. Покласти на підозрювану ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора або суду на першу їхню вимогу; 2) повідомляти слідчого та прокурора про зміну свого місця проживання; 3) утримуватися від спілкування зі свідками та особами, які мають причетність до даного кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задоволити із підстав, що в ньому наведені, просив врахувати, що залишилось ще додатково до наведеного в клопотанні необхідним розсекречення всіх матеріалів НСРД.

Захисник підозрюваної у судовому засіданні не заперечувала проти продовження строку покладених на підозрювану обов`язків. Просила врахувати, що підозрювана не порушує обов`язки обрані ухвалою слідчого судді.

Підозрювана в судовому засіданні підтримала думку захисника.

Заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Слідчим відділом СУ ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000061 від 09.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за підозрою ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

27.05.2024 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Хуст, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 громадянку України, українку, освіта вища, працюючу на посаді спеціаліста Управління освіти, релігії та у справах національностей Хустської міської ради, зі слів раніше не судиму повідомлено про підозру у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, повністю підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування, показами свідка ОСОБА_6 , протоколами НСРД, та іншими матеріалами в їх сукупності.

Вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення.

30.05.2024 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду підозрюваній ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19.07.2024 включно, з можливістю внесення застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним підозрюваною ОСОБА_4 покладених на неї обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 35 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 105 980, 00 грн. (сто п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят) гривень. У разі внесення застави у вказаному розмірі, покладено на підозрювану ОСОБА_4 обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора або суду на першу їхню вимогу; 2) повідомляти слідчого та прокурора про зміну свого місця проживання; 3) утримуватися від спілкування зі свідками та особами, які мають причетність до даного кримінального провадження; 4) здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

31.05.2024 ОСОБА_4 було внесено заставу у розмірі 35 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 105 980, 00 грн. (сто п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят) гривень.

Постановою першого заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури від 16 липня 2024 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 27 серпня 2024 року.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 116 КПК України, при обчисленні строків місяцями, строк закінчується у відповідне число останнього місяця. Якщо закінчення строку, який обчислюється місяцями, припадає на той місяць, який не має відповідного числа, то строк закінчується в останній день цього місяця.

Відповідно до положень ч.7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені ч.5, ч.6 цієї статті можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше 2-х місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України.

Процесуальні обов`язки, які покладаються на підозрюваного в порядку ст. 194 КПК України, є доповненням до будь-якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою. Такі обов`язки не мають самостійного характеру. Це допоміжний захід процесуального примусу, спрямований на зменшення ризиків кримінального провадження, наявність яких установлена під час розгляду питання про обрання запобіжного заходу. Характерною рисою є строковість цих заходів. Це означає, що обов`язки, покладені на підозрюваного у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу, виникають із моменту прийняття відповідного процесуального рішення слідчим суддею, судом (ухвали) або настання певної умови (внесення застави як альтернативного запобіжного заходу). Вони припиняють свою дію після закінчення, зміни або скасування запобіжного заходу.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку покладених на підозрюваного обов`язків, слідчий суддя враховує, що на даний час досудове розслідування даного кримінального провадження триває.

Слідчий суддя вважає доведене ним прокурором, що з метою виконання завдань кримінального провадження, зокрема шляхом забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, є обґрунтована необхідність у продовженні строку досудового розслідування, для проведення ряду слідчих та процесуальних дій.

Окрім того, із врахуванням всіх зібраних у даному кримінальному провадженні доказів, в тому числі і вищенаведених, необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України з підозрюваним та його захисником, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, які направити до суду для розгляду по суті, що також потребує певного часу. Крім того, не відкриття стороні захисту всіх матеріалів кримінального провадження на яких ґрунтується підозри, в порядку ст. 290 КПК є підставою для визнання таких доказів недопустимими (Постанова ВСУ від 16.03.2017 № 5-364кс16). В судовому засіданні прокурор просив врахувати, що залишилось ще необхідним розсекречення всіх матеріалів НСРД.

Слідчий суддя враховує те, що провести вказані слідчі дії у двомісячний строк не видалось за можливе у зв`язку з великим обсягом проведених слідчих дій, значною кількістю їх та тривалістю виконання, без яких неможливо завершити досудове розслідування.

На переконання слідчого судді: наведені вище процесуальні та слідчі дії не були проведені у встановлений двох місячний термін з причин, що не залежали від органу досудового розслідування.

Слідчий суддя враховує, що під час обрання відносно підозрюваної міри запобіжного заходу, слідчим суддею було встановлено, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, наявність ризику того, що підозрювана, може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, а також переховуватись на території України.

При цьому також було встановлено, що кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання її винуватою у його вчиненні (тяжкий злочин), за які може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, слідчий суддя також враховує, що їй 27.05.2024 повідомлено про підозру, тобто є підстави вважати, що вона, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, що може унеможливити повноту, всебічність при розслідуванні даного кримінального провадження, та враховуючи, що свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Окрім того, встановлено ризик того, що підозрювана може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому вона підозрюється.

Так, слідчий суддя зауважує, що в межах проведеного обшуку 04.03.2024 року за місцем проживання ОСОБА_4 було вилучено ряд документів, зокрема медичної документації, копії паспортів, виписки з протоколів ЛКК на інших фізичних осіб, причетність до даного кримінального провадження, яких на даний час може встановлюватись органами досудового слідства. При цьому в межах проведеного обшуку 04.03.2024 року за місцем проживання ОСОБА_4 було вилучено паперові конверти в яких виявлено різні суми грошових коштів.

Так, слідчий суддя вважає, що на даний час вказані ризики не відпали, та продовжують існувати.

Разом із тим щодо існування ризиків зазначених прокурором у клопотанні про продовження строку покладених на підозрювану обов`язків, щодо того, що ОСОБА_4 , може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто перешкодити явці свідків чи представника потерпілого до органу досудового розслідування та в суд, для проведення слідчих дій та дачі показів, то такий не було встановлено слідчим суддею під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, також його наявність не доведено при розгляді даного клопотання.

Слідчий суддя вважає, що на даний час ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, не зменшилися, та продовжують існувати ризики передбачені ст. 177 КПК України, що стали підставою для обрання відносно нього запобіжного заходу.

Перевіряючи обґрунтованість клопотання, слідчий суддя враховує, що надані до нього матеріали кримінального провадження підтверджують існування розумної підозри щодо причетності підозрюваної до вчинення кримінального правопорушення та існування передбачених ч.1 ст.177 КПК України ризиків, які враховувались при обранні ОСОБА_4 , запобіжного заходу та які не зменшились на теперішній час. В зв`язку з чим, існують об`єктивні підстави вважати, що у разі не продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрювану, остання може переховуватися від органу досудового розслідування, перешкоджати проведенню необхідних слідчих та процесуальних дій.

Таким чином, слідчий суддя враховує, що ризики, які визначились при обранні та продовженні запобіжного заходу підозрюваній на теперішній час не зменшились та відповідні обов`язки, покладені на підозрювану забезпечать її належну процесуальну поведінку, можливість проведення необхідних слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, спрямованих на завершення досудового розслідування. А тому, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора та необхідність його задоволення.

Завершити досудове розслідування до спливу строку дії обов`язків покладених на підозрювану під час застосування запобіжного заходу у вигляді застави не представляється можливим, у зв`язку із необхідністю проведення ряду слідчих та процесуальних дій.

З урахуванням викладеного, є підстави для задоволення клопотання прокурора.

Керуючись ч.7 ст.194, ст.199, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000061 від 14.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за підозрою ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про продовження відносно підозрюваної ОСОБА_4 , строку дії покладених на неї обов`язків - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Хуст, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 громадянки України, українки, освіта вища, раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, строк дії покладених на неї обов`язків, а саме: 1) прибувати до слідчого, прокурора або суду на першу їхню вимогу; 2) повідомляти слідчого та прокурора про зміну свого місця проживання; 3) утримуватися від спілкування зі свідками та особами, які мають причетність до даного кримінального провадження, в межах строку досудового розслідування, тобто до 26.08.2024 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1