Провадження № 1-кс/686/5811/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , законного представника ОСОБА_7 , психолога ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Колибаївка Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0002173,

встановив:

08.07.2024 року старший слідчий СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати житло цілодобово, відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, посилаючись на те, що існують, передбачені ст.177 КПК України, ризики : переховування від органів досудового розслідування та суду ; незаконного впливу на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні; вчинення інших кримінальних правопорушень.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий також зазначив, що «досудовим розслідуванням встановлено, що 04.07.2024, близько 22.00 год., неповнолітній ОСОБА_6 , перебуваючи біля тиру, розташованому на території парку імені І.Франка в м.Хмельницькому, за адресою: АДРЕСА_2 , помітив незнайомого йому ОСОБА_11 , який працював у вказаному закладі сторожем, після чого, розуміючи, що в країні діє воєнний стан, який введений на території України Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та який продовжено згідно з Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 271/2024 від 6 травня 2024 року, затвердженого Законом України № 3584-IX від 08 травня 2024 року, строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 14 травня 2024 року, який було продовжено строком на 90 діб, прийняв рішення про вчинення нападу на даний тир, з метою заволодіння наявним у ньому майном. Тоді ж, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на напад, з метою заволодіння чужим майном, перебуваючи перед вхідними дверима вказаного тиру, ОСОБА_6 висловив ОСОБА_11 вимогу впустити його до закладу, на що отримав відмову, оскільки він прийшов у позаробочий час. Після цього, ОСОБА_6 , з метою подолання опору ОСОБА_12 , перебуваючи ззовні приміщення, через напіввідкриті двері, умисно наніс два удари кулаком правої руки в область лівого ока та носу потерпілого, після чого, подавивши опір останнього до супротиву, незаконно проник до приміщення. Перебуваючи у середині приміщення, ОСОБА_6 дістав з правої кишені штанів предмет, ззовні схожий на ніж, та, тримаючи його у правій руці, підніс його до обличчя ОСОБА_12 , після чого, застосовуючи погрозу застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, висловив вимогу передати йому наявні у тирі пістолети. Отримавши відповідь від ОСОБА_12 про відсутність у тирі пістолетів, ОСОБА_6 пройшов за стійку, де виявив пневматичний автомат, після чого, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та свідомо бажаючи їх настання, з метою незаконного заволодіння чужим майном, взяв його у руки та виніс за межі тиру. Продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, ОСОБА_6 , через невеликий проміжок часу, повернувся до приміщення тиру, де, помітивши в руках ОСОБА_11 мобільний телефон марки «Nokia» моделі «TA-1557», в корпусі чорного кольору imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , тримаючи в правій руці предмет, ззовні схожий на ніж, підніс його до шиї потерпілого та, застосовуючи погрозу застосування до нього насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, висловив вимогу передати йому мобільний телефон, після чого, вихопивши його лівою рукою, пройшов за стійку, де, достовірно знаючи, що там зберігається зброя, взяв лівою рукою ще два пневматичних автомати та кулі у них, і, разом із вказаним майном, вийшов з приміщення тиру. Таким чином, ОСОБА_6 , вчинивши за вказаних обставин напад, із погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я особи, заволодів трьома пневматичними автоматами та кулями до них, які належать ФОП ОСОБА_13 , а також, мобільним телефоном «Nokia» моделі «TA-1557», вартістю 700 грн., який належить ОСОБА_11 , завдавши останнім майнову шкоду.

05.07.2024, в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження, відповідно до ст.ст.40, 42, 276, 277, 278 КПК України, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, з посиланням на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий у клопотанні просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні залишати житло цілодобово, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, оскільки менш суворий запобіжний захід, ніж домашній арешт, не буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та не зможе запобігти зазначеним ризикам.»

Заслухавши пояснення прокурора та слідчого, які клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні, підозрюваного, його захисника та законного представника, психолога, які не заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, дослідивши надані матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження №0002173, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження, з метою досягнення його дієвості, є запобіжні заходи.

Згідно зі ч.1 ст.492 КПК України, за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч.2 ст.181 КПК України).

Встановлено, що Хмельницьким районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0002173 від 05.07.2024 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

05.07.2024 р. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, тобто, згідно зі ст.12 КК України, даний злочин класифікується як особливо тяжкий.

Дана підозра є обґрунтованою, адже на її підтвердження представлено: рапорт з фіксацією події кримінального правопорушення від 04.07.2024 р.; протокол огляду місця події від 05.07.2024 р.; протокол допиту потерпілого ОСОБА_11 від 05.07.2024 р.; протокол допиту потерпілого ОСОБА_11 від 05.07.2024 р.; протоколи пред`явлення особи для впізнання від 05.07.2024 р. та інші матеріали кримінального провадження.

Таким чином, станом на момент розгляду клопотання, беззаперечних доказів того, що ОСОБА_6 не причетний до вчинення кримінального правопорушення, не встановлено.

З наданих матеріалів убачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад вісім років, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує ОСОБА_6 , у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення, є достатньо високим.

Слідство знаходиться на початковій стадії, на даний час свідки та потерпілі судом не допитані, а тому існує ризик незаконного впливу на свідків і потерпілих у даному кримінальному провадженні. При оцінці наявності зазначеного ризику слідчим суддею також врахована встановлена КПК України процедура отримання свідчень від осіб, які є свідками, потерпілими у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту цих осіб слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду, на стадії судового розгляду, - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.1 та ч.2 ст.23, ст.224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих в порядку, передбаченому ст.225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому прокурору або посилатися на них (ч. 4 ст.95 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження під час збирання доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту отримання показань судом від цих осіб.

Також, на думку слідчого судді, обставини кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , та дані, які характеризують його особу, зокрема те, що він не працевлаштований, тобто немає стабільного джерела доходу, дозволяють дійти до висновку про існування ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.

Отже, прокурором та слідчим доведено, що на даній стадії досудового розслідування існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні; вчинення інших кримінальних правопорушень.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Аналізуючи особу підозрюваного слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 є раніше не судимою особою, молодого віку, має постійне місце проживання, родину, зокрема, й багатодітну матір, з якою періодично проживає, також, підозрюваний має повнолітню сестру, з якою проживає на постійній основі у орендованому житлі, тобто забезпечений належними умовами для проживання, зі слів ОСОБА_6 , він являється студентом навчального закладу, назву якого він не пам`ятає, оскільки не має наміру продовжувати навчання та не відвідував навчальний заклад вже протягом 4 місяців, за місцем проживання характеризується позитивно, на диспансерних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, шкодує, про вчинення дій, які стали підставою для повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Однак, ці обставини не є достатніми підставами для відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або застосування більш м`якого запобіжного заходу. Окрім того, вказані обставини не були стримуючими від вчинення дій, що стали підставою для підозри ОСОБА_6 у вчиненні особливо тяжкого злочину.

За таких обставин, враховуючи наведені ризики, усі, визначенні ст.ст.178, 485 КПК України, обставини в їх сукупності, зокрема й майновий та сімейний стан ОСОБА_6 , наявність у нього родини, його репутацію, умови життя та виховання, ставлення ОСОБА_6 до вчиненого ним діяння, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, вік та стан його здоров`я, приходжу до висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати його місце проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду, цілодобово, окрім випадків необхідності прослідувати до місця укриття під час оголошення сигналу «Повітряна тривога» або до медичного закладу за отриманням медичної допомоги, з покладенням зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою та обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, зокрема: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утриматися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні, адже лише такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде достатнім стримуючим засобом для запобігання ризикам, доведеним слідчим та прокурором.

Слідчий суддя вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі й запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання в певний час доби, особистого зобов`язання, передання під нагляд батьків, опікунів, піклувальників або адміністрації дитячої установи та особистої поруки, не забезпечить попередження вищезазначених ризиків і належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки не встановлено тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, впливу на свідків та потерпілих, вчинення інших кримінальних правопорушень. Так, не підлягає застосуванню передання під нагляд батьків, опікунів, піклувальників або адміністрації дитячої установи, оскільки від вказаних осіб не надходило жодних письмових зобов`язань про забезпечення належної поведінки неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 та його прибуття до слідчого, прокурора, суду, окрім того, жодних клопотань про застосування цього запобіжного заходу ні від прокурора, ні від сторони захисту не надходило. Особисте зобов`язання не підлягає до застосування з огляду на тяжкість злочину, який інкримінується підозрюваному, та наявність реальних сумнівів того, що ОСОБА_6 виконуватиме покладені на нього обов`язки. Особиста порука не підлягає застосуванню, оскільки будь-яких клопотань безпосередньо від тих осіб, яких би слідчий суддя міг вважати такими, що заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, до слідчого судді не надходило. Також, застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання в певний час доби, навіть з покладенням обов`язку носіння електронного засобу контролю, не унеможливить запобіганню вищевказаних ризиків, оскільки ОСОБА_6 не перебуватиме під цілодобовим наглядом правоохоронних органів, та зможе переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків і потерпілих, а також матиме можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Завдання кримінального провадження виправдовують вжиття таких обмежувальних заходів та такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, з метою уникнення вищевказаних ризиків.

Даних, які б перешкоджали перебуванню ОСОБА_6 під домашнім арештом, на даний час, не встановлено.

При визначенні адреси, за якою має знаходитись цілодобово, під домашнім арештом, ОСОБА_6 , слідчим суддею враховується повідомлена підозрюваним обставина, що він проживає саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчується 05.09.2024 року, тому, строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із покладенням на підозрюваного відповідних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, слід застосувати межах вказаного строку та строку, визначеного ч.6 ст.181 КПК України, а саме, до 04.09.2024 року включно.

Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 194, 196, 484, 485, 492 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 04 вересня 2024 року включно, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні, без дозволу слідчого, прокурора, суду, залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, окрім випадків необхідності прослідувати до місця укриття під час оголошення сигналу «Повітряна тривога» або до медичного закладу за отриманням медичної допомоги, з покладенням на нього зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утриматися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Ухвала діє до 04 вересня 2024 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя