Провадження № 1-кп/202/494/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду міста Дніпропетровська, кримінального провадженні, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001796 від 21.05.2020, №0002131 від 30.07.2020, № 0001885 від 28.06.2020 у відношенні:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська Донецької області, громадянина України, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч.2 ст.121, ч.1 ст.162, ч.2 ст.146, ч.2 ст.187 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Федорівка Бахмутського району Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, не працевлаштованого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

-10.11.2009 вироком Петровського районного суду м. Донецька за ч.2 ст.187 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців із конфіскацією майна,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст.146, ч.1 ст.129, ч.2 ст.187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Індустріального районного суду міста Дніпропетровська перебувають обвинувальні акти з додатками у в об`єднаному кримінальному провадженні, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001796 від 21.05.2020, №0002131 від 30.07.2020, № 0001885 від 28.06.2020 у відношенні ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч.2 ст.121, ч.1 ст.162, ч.2 ст.146, ч.2 ст.187 КК України, ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст.146, ч.1 ст.129, ч.2 ст.187 КК України.

Прокурор звернулась до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки ризики передбачені ст.177 КПК України не зникли та продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання та просив застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою та у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу зобов`язується виконувати усі процесуальні обов`язки.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив змінити обвинуваченому запобіжний захід на більш м`який.

Вислухавши доводи сторін кримінального провадження, суд вважає клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігати ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою, відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України не може перевищувати шістдесяти днів.

При вирішенні питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених п. 1, 3, 5ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_6 переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, а також вчинити інші кримінальні правопорушення, про наявність яких, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, свідчать такі обставини, як вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченою кримінальних правопорушень та тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні тяжкого злочину, зухвалість інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, вчиненого поєднаного із застосуванням насильства, обвинувачений не працевлаштований та не має джерела прибутку, раніше судимий за злочини проти власності.

Крім того, суд також враховує вимоги ст. 178 КПК України, щодо особистих характеризуючих відомостей обвинуваченого, зокрема, що ОСОБА_6 не має стійких соціальних зав`язків, оскільки обвинувачений не працевлаштований та не має джерела прибутку, не одруженого, не має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше засуджений вироком Петровського районного суду м. Донецька від 10.11.2009 за ч.2 ст.187 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців із конфіскацією майна.

З урахуванням існуючих ризиків та оцінюючи сукупність обставин, передбачених ст.178 КПК України, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний щодо обвинуваченого, може забезпечити їх належну процесуальну поведінку у майбутньому, та виконання покладених на них процесуальних обов`язків.

Підстав для скасування чи зміни запобіжного заходу у встановленому законом порядку суд не вбачає.

Доказів того, що всі обставини, які були підставою для зміни обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з часом змінилися, суду не надано. Обвинувачений не подав до суду клопотання з наведенням підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу.

Разом з тим, слід зазначити, що питання про продовження запобіжного заходу вирішувалося

Вислухавши сторони, які заперечували проти продовження запобіжного заходу, суд вважає, що ризик, передбачений п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, на даний час продовжує існувати і не зменшився, а продовження строку тримання обвинуваченого під вартою є виправданим, оскільки судом встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим злочину, а також наявний високий ступінь ризику ухилення та переховування обвинуваченого від суду, що унеможливлює скасування або обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу обвинуваченому, з огляду на викладене суд вважає за необхідне клопотання задовольнити та обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає строком на 60 днів.

Продовжуючи обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з урахуванням особи обвинуваченого, тривалий період перебуання його під вартою, суд вважає за можливе визначити обвинуваченому відповідний розмір застави.

При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує положення ч.4 ст.182 КПК України, а також відповідні висновки ЄСПЛ, надані при розгляді справи «Істоміна проти України».

Так, у рішенні від 13.01.2022 у справі «Істоміна проти України» ЄСПЛ зауважив, що відповідно до ч.4 ст.182 КПК слідчий суддя визначає розмір застави «з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього». Далі Суд зазначив, що застава має на меті не гарантування відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи в судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватися залежно від особи, про яку йдеться, з урахуванням її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. В ЄСПЛ наголосили, що суд повинен так само обережно й ретельно розглядати питання про застосування застави, як і вирішувати, чи є необхідним продовження тримання особи під вартою. Сума шкоди може бути одним з факторів, що виправдовує вищий розмір застави, але лише в поєднанні з іншими критеріями - серйозністю злочину, ризику втечі та ін.

З урахуванням наведеного вище, суд визначаючи розмір застави вважає, що вона має бути співмірною із матеріальним становищем особи та вчиненим ним діянням, а також наслідками, які воно спричинило чи могло спричинити. Тому суд враховуючи тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , його майновий та сімейний стан, стан здоров`я, інші дані про його особу та ризики, передбачені ст.177 КПК України, які суд вважає обґрунтованими та доведеними, вважає за доцільне визначити обвинуваченому заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідає розміру встановленому ч.5 ст.182 КПК України. Разом з тим, у разі внесення застави, на обвинуваченого слід покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 178, 197, 331, 369, 372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто по 04 жовтня 2024 включно.

Встановити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заставу у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок, які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ, отримувач коштів: ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, банк отримувача: Держказначейська служба України м. Київ, рахунок отримувача: UA0017442, призначення платежу: застава, № ухвали суду, П.І.Б. платника застави, , Код банку отримувача (МФО) 820172.

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з-під варти та повідомити про це прокурора та суд.

З моменту звільнення ОСОБА_6 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не відлучатися з Донецької області без дозволу суду;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_6 строком на 2 місяці, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави.

У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України використовуються у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1