С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина

09 жовтня 2024 року

суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

заявника - адвоката ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві заяву адвоката ОСОБА_3 про відвід прокурора ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0002299 від 08.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 3, 4 ст. 190 КК України.

ІІ. Мотивувальна частина

До Солом`янського районного суду м. Києва межах кримінального провадження №0002299 від 08.08.2023 адвокат ОСОБА_3 в інтересах Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 звернувся з заявою про відвід прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від участі у кримінальному провадженні.

Адвокат посилається на те, що під час обшуку проведеного 09.08.2023 в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 ) було вилучено належне ОСОБА_5 майно.

Зазначене майно досі незаконно утримується прокурором, не зважаючи на те, що двічі у його клопотаннях про накладення арешту на це майно слідчими суддями Солом`янського районного суду м. Києва було відмовлено. Крім того, ухвалою слідчого судді від 17 червня 2024 року було зобов`язано орган досудового розслідування повернути ОСОБА_5 вилучене майно.

Адвокат зазначає, що прокурор свідомо ігнорує встановлений законом обов`язок із повернення майна, що свідчить про його упередженість та необхідність його відведення від процесуального керівництва у кримінальному провадженні.

Заслухавши думку заявника судового засідання, слідчий суддя встановив наступне.

Згідно зі ст. 77 КПК України прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Згідно з частиною другою статті 36 КПК України прокурор є одним з учасників, що належить до сторони кримінального провадження, який виконує функцію нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням.

Згідно з правовими позиціями, висловленими у рішеннях ЄСПЛ кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. При цьому така інституція як «Суд» в розумінні практики ЄСПЛ має відноситься не тільки саме до суду, а і до інших державних органів в тому числі і прокуратури.

За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретної особи у провадженні, тобто чи виявляє ця особа упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечувала особа відсутність будь-яких сумнівів у її безсторонності. Особиста безсторонність презюмується, поки не надано доказів протилежного. При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного учасника кримінального провадження, позиція особи, яка це стверджує, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, і у цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення.

У відповідності до положень статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частини другої статті 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Зазначені обставини вимагають від суду створити такі умови, які б гарантували відсутність в учасників кримінального провадження сумнівів щодо об`єктивності і неупередженості слідчого, а також прокурора, які здійснють досудове розслідування.

До повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Разом з цим, слідчий суддя нагадує, що інститут відводу у кримінальному провадженні, закріплений в главі 3 КПК України, містить чітку правову конструкцію «існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості». Тобто системний аналіз положень чинного законодавства у сукупності з послідовною практикою ЄСПЛ приводить до висновку, що підставою для відводу не обов`язково має бути доведений факт упередженості з боку слідчого, прокурора, судді - достатньою підставою є навіть «обґрунтовані сумніви» у наявності такої упередженості.

Враховуючи усі наявні у справі матеріали в їх сукупності, слідчий суддя не вбачає підстав для наявності обгрунтованих сумнівів в неупередженості прокурора. Подання клопотань про арешт вилученого майна належить до компетенції прокурора. Натомість, як вбачається зі змісту ухвали від 17 червня 2024 року в справі №760/806/24, бездіяльність, яка полягає у неповерненні майна встановлена саме щодо відповідальних осіб слідчого органу Солом`янського управління поліції, а не прокурора Солом`янської окружної прокуратури.

Відтак, заява про відвід прокурора задоволенню не підлягає.

ІІІ. Резолютивна частина

Керуючись ст. 77 КПК України, слідчий суддя ухвалив:

1.У задоволенні заяви про відвід прокурора ОСОБА_4 відмовити.

2.Ухвала оскарженню не підлягає.

Cуддя: