Справа № 454/884/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.10.2024 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокаль клопотання начальника Червоноградського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області про приведення вироку у відповідність до ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ,

відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

Начальник Червоноградського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області звернулася в суд з клопотанням про приведення вироку Сокальського районного суду Львівської області від 10.04.2024р. відносно ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону України № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року.

Клопотання мотивоване тим, що Законом № 3886-ІХ вчинення крадіжок в сумі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян віднесено до адміністративних правопорушень та відповідно декриміналізовано. Вироком Сокальського районного суду Львівської області від 10.04.2024р. ОСОБА_4 було засуджено за вчинення крадіжки, однак відповідне діяння не є кримінально караними на теперішній час.

У судове засідання представник Червоноградського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області та засуджений ОСОБА_4 не з`явились, будучи належним чином повідомлені про його дату та час, з клопотаннями про відкладення судового розгляду не звертались.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував.

Вислухавши прокурора, перевіривши доводи клопотання, дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Згідно із ч. 1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Пунктом 2 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що у Червоноградському районному відділі філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області на виконанні знаходиться вирок Сокальського районного суду Львівської області від 10.04.2024р. відносно ОСОБА_4 , що надає суду право розглянути дане клопотання.

Судом встановлено, що вироком Сокальського районного суду Львівської області від 10.04.2024р. ОСОБА_4 визнато винним за ч.4 ст.185 та ч.1 ст.357 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки.

Разом з тим, Верховна Рада України 18 липня 2024 року прийняла Закон № 3886-ІХ, який набув чинності 09 серпня 2024 року.

У відповідності до вказаного закону ст. 51 КУпАП викладено в такій редакції: «Дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб.

Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені особою, яка три і більше разів протягом року піддавалася адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна, тягнуть за собою накладення штрафу від шестисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб».

Порівняно з попередньою редакцією цієї статті зазначені зміни передбачають, зокрема, збільшення мінімального порогу відмежування адміністративної та кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки, шахрайства, привласнення або розтрати з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна відповідальність за відповідною частиною ст. 185 КК України настає під час вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) у тому разі, якщо крадіжка майна не є дрібною.

Отже, діяння, вчинені як таємне викрадення чужого майна, якщо вартість цього майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібною крадіжкою і не є кримінально караними, що виключає кримінальну відповідальність, передбачену ст. 185 КК України.

Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

За частиною 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Беручи до уваги викладене, фактична декриміналізація викрадення майна, вартість якого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, має зворотну дію в часі, оскільки поліпшує становище особи.

Відповідні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 22.08.2024 по справі №567/507/23.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян грошова сума розміром у 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX ПК, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IVПКдля відповідного року. Сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, у 2023 році її розмір становить 1342,00 грн.

Таким чином судом встановлено, що крадіжка майна ОСОБА_4 , була на суму була на суму 3473,20, яка більша двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, які встановлені на моменти вчинення відповідного діяння, а тому відповідне діяння є кримінально караними на теперішній час.

Разом з тим, подання не містить посилання яким саме вимогам законодавства не відповідає вирок Сокальського районного суду Львівської області від 10.04.2024р. відносно ОСОБА_4 та у який спосіб необхідно привести у відповідність до діючого законодавства вказаний вирок. Зазначений недолік є суттєвим та позбавляє суд можливості здійснити розгляд подання та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

З урахуванням наведеного, суд доходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні подання про приведення вироку у відповідність до діючого законодавства.

Керуючись ст.537,539 КПК України, -

у х в а л и в:

У задоволенні подання начальника Червоноградського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області про приведення вироку у відповідність до ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.185 та ч.1 ст.357 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Львівського апеляційного суду через Сокальський районний суд.

Головуючий: ОСОБА_1