Справа № 635/4242/21
Провадження № 1-кп/545/239/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.10.2024 Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду у м. Полтаві в режимі відеоконференції кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000443 від 18 серпня 2020 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Високопілля Валківського району Харківської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

Викладення фактичних обставин справи, встановлених судом

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.

17 серпня 2020 року близько 15 години 02 хвилини, керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ 2103 р.н. НОМЕР_1 та рухаючись зі швидкістю 20 км/год у світлий час доби при необмеженій видимості по своїй смузі руху асфальтованої проїзної частини дороги пров. Шевченка в смт. Пісочин Харківського району Харківської області, прямуючи зі сторони автодороги «Київ-Харків-Довжанський», порушив вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України, згідно з яким:

- п.18.1. "Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека",

після чого на нерегульованому пішохідному переході (на «зебрі»), розташованому на вказаній дорозі неподалік будинку АДРЕСА_2 , допустив наїзд автомобіля ВАЗ 2103 р.н. НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_5 , 1996 р.н., яка переходила проїзну частину пров. Шевченка по вказаному пішохідному переходу зліва направо відносно напрямку руху зазначеного автомобіля.

Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди потерпілому ОСОБА_5 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 12-14/255-А/21 від 25 травня 2021 року, були спричинені тілесні ушкодження: закритий перелом кісток тазу, що включає в себе перелом правої лобкової кістки та перелом бокових мас крижа справа із розходженням лобкового зчленування, а також закрита тупа травма правої нижньої кінцівки у вигляді багатоуламкового внутрішньо-суглобового перелому зовнішнього виростку великогомілкової кістки гомілки із гемартрозом колінного суглоба, які, не є небезпечними для життя в момент їх утворення, а спричинили за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 дня) і за цією ознакою як у сукупності, так і кожній окремо, відповідно до п. 2.2.1 «а», «б», «в», п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, належать до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи №CE-19/121-21/11069-IT від 24.05.2021, порушення п. 18.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 знаходиться в прямому причинному зв?язку з подією та наслідками вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди і виражається в тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ 2103 р.н. НОМЕР_1 , проявив необачність та неналежним чином слідкував за дорожньою обстановкою, внаслідок чого на нерегульованому пішохідному переході (на «зебрі») допустив наїзд автомобіля ВАЗ 2103 на пішохода ОСОБА_5 , що спричинило вищевказані наслідки.

Кваліфікація дій обвинуваченого органом досудового розслідування

Органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікованіза ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Позиції сторін

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з закінчення строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений клопотання підтримав.

Потерпіла ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання повторно не з`явилася, про причини своєї неявки суду не повідомила та заяви про відкладення розгляду справи не подала, у зв?язку з чим суд, розцінюючи її неявку як неповажну, розглянув справу за її відсутності.

За змістом положень ч. 2 ст. 288 КПК України при розгляді питання про звільнення від кримінальної відповідальності суд зобов`язаний з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Тобто, хоча думка потерпілого (його представника) і має бути вислухана судом, однак при закритті кримінального провадження з підстав, передбачених ст. 49 КК України, не є пріоритетною та вирішальною. Ухвалюючи рішення про проведення судового розгляду за відсутності потерпілої, суд виходить з того, що були вжиті достатні заходи для забезпечення її явки в судове засідання, однак остання до суду не з`явилася.

При цьому суд враховував також і те, що учасники судового провадження не заперечували проти проведення судового розгляду без участі потерпілої.

Мотиви суду

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 44 КК України і ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення .

Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі, якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до положень ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення (злочину) і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Ця норма кримінального закону є імперативною, тобто підлягає обов`язковому застосуванню судом за наявності встановлених законом умов, і розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, санкцією якого визначено найбільш суворе покарання у виді обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Кримінальне провадження №0000443, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.08.2020 на досудовому розслідуванні та під час судового розгляду не зупинялось, а тому відповідний перебіг строку давності не переривався та не зупинявся.

Судом встановлено, що інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України ним скоєне 17.08.2020, перебіг передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України трьохрічного строку давності не переривався і не зупинявся, відтак строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності закінчився.

Окремо суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав останнього, що є недопустимим.

Висновок суду про відповідність клопотання вимогам закону

На підставі викладеного, впевнившись у добровільності заявленого стороною обвинувачення клопотання та усвідомленні обвинуваченим наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд приходить до висновку про те, що викладені обставини справи в їх сукупності вказують на наявність достатніх правових підстав для задоволення клопотання останнього та вважає за необхідне звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з закінчення строків давності, визначених п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження за №0000443, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.08.2020, - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Вирішення цивільного позову

У зв`язку з закриттям кримінального провадження у справі, цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди суд залишає без розгляду. Крім того, обвинувачений добровільно частково відшкодував потерпілій збитки (а.с. 55-59).

Мотиви інших рішень

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався та підстав для обрання такого суд не вбачає.

Відповідно до ст.124 ч.2 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, однак на момент розгляду даного кримінального провадження минули строки притягнення до кримінальної відповідальності, згідно ст.49 ч.1 п.2 КК України, тому судом не стягуються судові витрати з ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження, а зазначені судові витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням автотехнічної експертизи №СЕ-19/121-21/11069-ІТ в розмірі 2059,44 грн слід віднести на рахунок держави.

Накладений в межах кримінального провадження арешт майна скасувати відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 284, 288 і 372 КПК України, ст. 49 КК України,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про звільнення особи від кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження за №0000443, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, щодо ОСОБА_4 - закр ити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із звільненням його від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишити без розгляду.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 21.08.2020 на тимчасово вилучене майно - автомобіль «ВАЗ 2103» скасувати.

Речові докази: легковий автомобіль марки ВАЗ 2103 р.н. НОМЕР_1 - повернути власнику ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через районний суд протягом семи днів з моменту її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1