Справа № 559/2321/24
Провадження № 1-кп/559/269/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2024 року м.Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дубно кримінальне провадження №0000165 від 24.06.2024 про обвинуваченню за ч.1 ст.125 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комарівка, Дубенського району, Рівненської області, який ареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою спеціальною освітою, не працює, відповідно ст.89 КК України не судимий, учасник бойових дій, -

сторони провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 23.06.2024 близько 17 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклого словесного конфлікту, умисно наніс матері ОСОБА_5 один удар кулаком правої руки та один удар кулаком лівої руки в ділянку голови та в ділянку правої та лівої руки, якими потерпіла ОСОБА_5 захищала голову. В подальшому ОСОБА_3 збив потерпілу з ніг і наніс їй один удар правою ногою в ділянку живота. В результаті протиправних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді синців обох верхніх кінцівок, лобкової ділянки, що згідно п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ №6 Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995) відносяться до легких тілесних ушкоджень. Таким чином, ОСОБА_3 своїми діями, що виразилися в умисному нанесенні тілесного ушкодження легкого ступеня тяжкості, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України.

З урахуванням думки всіх учасників процесу, які фактичні обставини справи не оспорюють і наслідки розуміють, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, судовий розгляд обмежено допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням документів, що характеризують особу ОСОБА_3 .

Допитаний у судовому засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєному визнав у повному обсязі. Підтвердив фактичні обставини справи, в матері пробачення просив і вона його пробачила. Пояснив, що його матір, із якою він разом живе, хоч зареєстрований по сусідству, постійно сидить у телефоні й не хоче допомагати. Він прийшов випивший, побачив її знову в телефоні й розійшовся. Раніше він матір ніколи не бив. Батько його помер у 2017 році, батько іноді матір бив. Сам не одружений, має ще менших брата і сестру, всього їх у матері троє. Дуже кається, що так вчинив, негативно оцінює свою поведінку та здатен не пити - коли сіють чи збирають врожай, то він не п`є, у жовтні 2 тижні нічого не пив.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що написано все в обвинувальному акту правильно, але вона примиритися з сином, неодноразово просила суд пробачити її сина й в подальшому скорситалась правом на мовчання згідно ст. 63 КК України.

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 заподіяв умисне легке тілесне ушкодження свої матері, а тому ці дії кваліфіковано правильно за ч.1 ст.125 КК України.

Суд зауважує, що хоч це справа приватного обвинувачення, однак обвинувачений і потерпіла є сином і матір`ю, які проживають разом, і очевидно є кримінальним правопорушенням, пов`язаним із домашнім насильством. А тому на цю справу поширюється заборона за п.7 ч.1 ст.284 КПК України, тобто кримінальне провадження за відмовою потерпілої від обвинувачення закритим бути не може. Тому суд враховує позицію потеріплої при призначенні покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком; дані про особу винного, який у силу ст.89 КК України не судимий, згідно характеристики за місцем проживання скарг не надходило, на диспансерному обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставиною, що обтяжують його покарання є п.6-1 ч.1 ст.67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, стан алкогольного сп`яніння не зафіксовано й суд не враховує її. Вирішуючи питання щодо міри покарання, беручи до уваги вказані вище обставини в їх сукупності, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України в виді максимального штрафу, оскільки саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.

Згідно ст. 91-1 КК України це кримінальне правопроушення, пов`язане з домашнім насильством, а осакільки суд призначає штраф, то в інтересах потерпілої вживає й обмежувальні заходи до кривдника.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, судові витрати та речові докази - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.125 КК України, ст.349, 366-371, 373-376, ч.15 ст.615 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання в виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ст.91-1 КК України застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід строком на 3 (три) місцяі:

1) заборонити проживати в місці спільного проживання з матір`ю ОСОБА_5 ;

2) направити його для проходження програми для кривдників до Смизької селищної ради Дубенського району.

На вирок може бути подано апеляцію до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Дубенський міськрайонний суд із підстав, передбачених ст.394 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники мають право на отримання копії вироку. Прокурору, обвинуваченому та потерпілій повний текст вироку вручається в день проголошення його резолютивної частини в умовах дії воєнного стану згідно ч.15 ст.615 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1