Справа № 157/1144/24
Провадження №1-кс/157/323/24
УХВАЛА

06 серпня 2024 рокумісто Камінь-Каширський

Слідчий суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши клопотання слідчого СВ Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000485 від 13.07.2024 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, пунктами 1, 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, про примусове отримання біологічних зразків для проведення експертизи,

встановив:

Слідчий СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 за погодженням із прокурором Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на примусове відбирання біологічних зразків букального (защічного) епітелію в ОСОБА_5 для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи в рамках кримінального провадження №0000485 від 13 липня 2024 року.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділенням Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000485 від 13.07.2024 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, пунктами 1, 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, в ході якого встановлено, що ОСОБА_5 за невстановлених досудовим розслідуванням час, місці та обставин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, всупереч п. 1 Додатку №1, затвердженого п. 1 постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» №2471-XII від 17.06.1992, пунктів 2, 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992, пунктів 2.1, 8.1, 9.1, 9.2 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 №622, без передбаченого законом дозволу, незаконно придбав гранату Ф-1, яку зберігав та переносив при собі до моменту її застосування в 0 год 26 хв 13 липня 2024 року.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в придбанні, носінні та зберіганні вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Крім цього, ОСОБА_5 13 липня 2024 року приблизно в 0 годин 26 хвилин, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті тривалих неприязних відносин з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи зону ураження осколкової ручної гранати, усвідомлюючи, що його дії носять небезпечний характер для життя багатьох осіб та можуть загрожувати життю багатьох осіб, з метою позбавлення життя ОСОБА_9 , його дружини ОСОБА_10 та інших осіб, які могли бути присутні як на території домоволодіння, так і на проїжджій частині вулиці, привів у дію гранату Ф-1 та кинув її на бетонний поріг будинку під ноги ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , внаслідок чого вказаний вибуховий пристрій здетонував та вибухнув.

Внаслідок вказаних умисних, протиправних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_9 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді множинних осколкових поранень спини, обличчя, правої верхньої кінцівки та правої нижньої кінцівки, потерпілій ОСОБА_10 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді множинних осколкових поранень спини та правої нижньої кінцівки.

Таким чином, ОСОБА_5 , виконав усі дії, які вважав необхідними для вчинення вбивства двох осіб, способом небезпечним для життя багатьох осіб, але кримінальне правопорушення не закінчив із причин, які не залежали від його волі, оскільки потерпілим було надано своєчасно медичну допомогу.

Отже, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні закінченого замаху на умисне вбивство, тобто закінченого замаху на умисне протиправне заподіяння смерті двом особам, вчиненому способом, небезпечним для життя багатьох осіб, яке не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, пунктами 1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України.

ОСОБА_5 13 липня 2024 року затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж числа йому повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, пунктами 1, 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчинення вказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Слідчий СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 13 липня 2024 року провів огляд місця події домогосподарства по АДРЕСА_1 , у ході якого було виявлено та вилучено: металеві уламки різні за формою та вагою, запобіжний важіль, запобіжна чека з кільцем, з яких спеціаліст-криміналіст зробив змиви.

На цей час в органу досудового розслідування виникла потреба у проведенні судової молекулярно-генетичної експертизи з метою порівняння генетичних ознак клітин з ядрами ОСОБА_5 із генетичними ознаками клітин, які містяться в змивах із запобіжного важеля та запобіжної чеки з кільцем гранати.

Біологічні зразки ОСОБА_5 мають суттєве значення для подальшого проведення досудового розслідування та дадуть змогу підтвердити чи спростувати версію причетності останнього до вчинення кримінальних правопорушень, а також забезпечить виконання завдання кримінального провадження щодо проведення повного й неупередженого досудового розслідування.

Посилаючись на викладене вище, слідчий просить надати йому, а також слідчим у кримінальному провадженні, а саме: тимчасово виконуючому обов`язки начальника СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_11 , заступнику начальника СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , слідчим СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , слідчому СВ ВП №1 (сел. Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_14 із залученням відповідного спеціаліста дозвіл на примусове відбирання біологічних зразків букального (защічного) епітелію в ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи в рамках кримінального провадження №0000485 від 13 липня 2024 року.

Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні просив клопотання задовольнити, пояснив, що для закінчення призначеної в кримінальному провадженні судової молекулярно-генетичної експертизи необхідно отримати та надати експерту об`єкт дослідження біологічні зразки букального (защічного) епітелію ОСОБА_5 Добровільно надати для дослідження біологічні зразки ОСОБА_5 відмовляється, а тому виникає необхідність у примусовому відібранні в особи біологічних зразків, необхідних для експертного дослідження.

Прокурор ОСОБА_4 клопотання слідчого підтримав та пояснив, що проведення експертизи необхідно для підтвердження або спростування причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, зокрема підриву гранати, оскільки підозрюваний взагалі заперечує, що був на місці злочину.

Захисники особи, щодо якої подано клопотання, адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо клопотання заперечили. Пояснили, що примусовий відбір біологічних зразків у особи для проведення експертизи проводиться в разі її відмови добровільно надати такі зразки. ОСОБА_5 не відмовлявся надати біологічні зразки, однак клопотав, щоб відбирання відбувалося в присутності обох захисників. Також вважають, що ОСОБА_5 не зобов`язаний надавати біологічні зразки для проведення судової експертизи, оскільки це буде порушенням його права на особисту недоторканість.

Підозрюваний ОСОБА_5 також заперечив щодо клопотання слідчого. Підтвердив, що відмовився добровільно надати слідчому біологічні зразки через відсутність одного з адвокатів, однак навіть у присутності обох захисників не бажає надати біологічні зразки, оскільки він не причетний до злочинів, у вчиненні яких його підозрюють.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, вивчивши зміст та матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

З матеріалів клопотання, зокрема з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, встановлено, що слідчим відділенням Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000485 від 13.07.2024 за фактом носіння та зберіганні вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, що було вчинено за невстановлених досудовим розслідуванням часі, місці та обставин до моменту їх застосування в 0 год 26 хв 13 липня 2024 року та за фактом вчинення закінченого замаху на умисне вбивство, тобто закінченого замаху на умисне протиправне заподіяння смерті двом особам, вчиненому способом, небезпечним для життя багатьох осіб, яке не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, що було скоєно в 0 год 26 хв 13 липня 2024 року на території садиби за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок чого потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 отримали тілесні ушкодження. Правова кваліфікація діяння ч. 2 ст. 15, пунктами 1, 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Постановою слідчого СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 від 17 липня 2024 року в кримінальному провадженні призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: встановити генетичні ознаки букального епітелію підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; чи є на наданому на дослідження змиві з запобіжного важеля гранати клітини з ядрами, якщо так, то встановити їх генетичні ознаки; чи є на наданому на дослідження змивові із запобіжної чеки з кільцем гранати клітини з ядрами, якщо так, то встановити їх генетичні ознаки; чи збігаються генетичні ознаки клітин з ядрами виявлених у змивах з запобіжного важеля гранати з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; чи збігаються генетичні ознаки клітин з ядрами виявлених у змивах з запобіжної чеки з кільцем гранати з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З метою виконання призначеної судової молекулярно-генетичної експертизи 18 липня 2024 року прокурор Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_4 виніс постанову про відбирання біологічних зразків для проведення експертизи букального (защічного) епітелію в ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доручено їх отримання групі слідчих у кримінальному провадженні.

Згідно з протоколом отримання зразків для експертизи від 17 липня 2024 року підозрюваний ОСОБА_5 відмовився надати зразки букального епітелію.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчий у рамках кримінального провадження, в межах наданих йому ст. 40 КПК України повноважень та з дотриманням вимог ст. 223 КПК України призначив судову молекулярно-генетичну експертизу, метою якої є встановлення конкретних обставин справи, зокрема, доведення причетності або непричетності підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень, що має істотне значення для результату кримінального провадження. Виконання цієї слідчої дії можливе лише за умови отримання біологічних зразків у певної особи, у цьому випадку ОСОБА_5 , який відмовляється добровільно надати біозразки для дослідження.

Відповідно до частин 1 та 3 ст. 245 КПК України у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом. Відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Частиною 5 ст. 132 КПК України встановлено, що для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Так, відповідно до ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте й сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Крім того, за практикою Європейського суду з прав людини фізична недоторканність особи охоплюється поняттям «приватне життя», що охороняється статтею 8 Конвенції (рішення від 26 березня 1985 року у справі «X та Y проти Нідерландів») і стосується найбільш інтимних аспектів приватного життя, а обов`язкове медичне втручання, навіть незначне, становить втручання у це право.

Європейський суд з прав людини допускає можливість здійснення примусового отримання зразків для дослідження, водночас регламентуючи чіткі умови та порядок здійснення такого втручання, наголошуючи, що отримання біологічних зразків можна проводити тільки за розпорядженням уповноваженої на це посадової особи, його може робити тільки акредитований лікар.

Європейська конвенція з прав людини не забороняє застосування таких процедур задля здобуття доказів про причетність до скоєння злочину. Коли аналіз було взято не в правопорушника, а у свідка, Європейський суд з прав людини вирішив, що застосування таких медичних процедур, зокрема щодо неповнолітньої особи, також a priori не є забороненим задля здобуття доказів скоєння злочину (рішення у справах «Jalloh v. Germany», п. 70; «Schmidt v. Germany», п. 32). У цій справі ЄСПЛ зауважив, що право не свідчити проти чоловіка/дружини, на відміну від надання усних свідчень, не поширюється на збір матеріальних доказів, таких як клітинний матеріал (п. 35). Отже, коли взяття цього зразка було необхідним для розслідування злочину, Суд визнав згаданий захід пропорційним (п. 41).

Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини «Саундерс проти Великої Британії» від 17 грудня 1996 року: «Право не свідчити проти самого себе це в першу чергу право обвинуваченого зберігати мовчання. Як прийнято вважати в правових системах держав учасників Конвенції і в інших країнах, дане право не поширюється на використання в кримінальному процесі матеріалів, які можуть бути отримані від обвинуваченого незалежно від його волі примусово як ось: вилучення по розпорядженню документів, отримання зразків крові, сечі і шкірного покриву для проведення аналізу ДНК».

З огляду на викладене, а також з метою всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, виявлення як тих обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують осіб причетних до вчинення кримінального правопорушення, обставини зазначених злочинів, те, що слідчий у межах досудового розслідування у кримінальному провадженні призначив судову молекулярно-генетичну експертизу, результати якої необхідні для прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, і для цього достатньо відібрати зразки букального (защічного) епітелію в особи, що в свою чергу не потребує порушення анатомічної цілісності тканин організму, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню повністю. При цьому, слідчий суддя вважає, що у цьому випадку примусове відібрання біологічних зразків виправдує такий ступінь втручання у особисті права особи з метою досягнення дієвості кримінального провадження.

Керуючись статтями 241, 242, 245 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задовольнити повністю.

Надати слідчим у кримінальному провадженні, а саме: тимчасово виконуючому обов`язки начальника СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_11 , заступнику начальника СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , слідчим СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , слідчому СВ ВП №1 (сел. Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_14 із залученням судово-медичного експерта дозвіл на примусове відбирання біологічних зразків букального (защічного) епітелію в ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи в рамках кримінального провадження №0000485 від 13 липня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає і діє протягом одного місяця з дня її постановлення.

Повний текст ухвали буде оголошено в 17 годині 10 хвилин 07 серпня 2024 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1