Справа № 308/489/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді кримінальне провадження № 0000181 від 15.12.2022 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Добрянське Тячівського району Закарпатської області, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, раніше не судимого;

ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Ужгород, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше не судимого;

ОСОБА_5 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Добрянське Тячівського району Закарпатської області, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, працюючого на посаді начальника Тячівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області, раніше не судимого;

та

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця села Добрянське Тячівського району Закарпатської області, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , громадянина України, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 КК України

сторони та учасники кримінального провадження:

прокурори - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_9 ,

захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_9 ,

захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_10 ,

захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_11 ,

обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Ужгородського міськрайонного суду знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000181 від 15.12.2022 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

04.01.2024 року між прокурором у кримінальному провадженні заступником керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_9 , укладено угоду про визнання винуватості.

З врахуванням даної угоди про визнання винуватості укладеної 04.01.2024 року між прокурором та обвинуваченим, суд, відповідно до положень ст. 474 КПК України, переходить до провадження на підставі угоди.

Згідно обвинувального акту, у зв`язку із збройною агресією російської федерації та вторгнення її збройних сил на територію України, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IX, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, строк якого продовжувався відповідними Указами Президента України та який діє по теперішній час.

Згідно Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

З приводу чого, на початку вказаної збройної агресії рф, на території України введено відповідні правові режими, які обмежують конституційні права і свободи людини, в тому числі обмеження конституційних прав громадян України, щодо обмеження перетину державного кордону України та не можливості виїзду за межі держави особам чоловічої статі призовного віку (18-60 років).

Відповідно вищевказані обставини щодо обмеження перетину кордону, зумовили громадян України до вчинення систематичних незаконних перетинів державного кордону України до країн Європейського Союзу.

В той же час, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, переслідуючи корисливі мотиви, у період з грудня 2022 року до квітня 2023 року, скориставшись тяжким суспільним становищем щодо обмеження конституційних прав громадян України в частині обмеження виїзду за межі кордону України чоловікам призовного віку, організував злочинну групу, діяльність якої спрямована на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку (18-60 років) через державний кордон України за грошові винагороди.

З цією метою, ОСОБА_3 підшукав та залучив на етапах підготовки та вчинення таких злочинів, як виконавців ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, ОСОБА_3 , переслідуючи свої корисливі мотиви, з метою функціонування свого злочинного плану, в кінці грудня 2022 року залучив до злочинної схеми свого знайомого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , завданням якого полягало в підшукуванні чоловіків призовного віку, які мають намір незаконно перетнути державний кордон до країн Європейського союзу за відповідну грошову винагороду.

В подальшому, ОСОБА_3 , діючи спільно із ОСОБА_6 , вирішили залучити до даної злочинної схеми свого спільного знайомого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обіймав посаду начальника Тячівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області та був обізнаний із методами роботи правоохоронних органів, та роль якого в організованій групі полягала, також, в підшукуванні чоловіків призовного віку, в тому числі спілкування із особами, які самі звертались до нього та через знайомих, які мали на меті перетнути нелегально кордон, а також, із метою не викриття злочинної схеми, у отриманні коштів від чоловіків призовного віку за організацію переправлення їх та передачу даних коштів ОСОБА_3 для подальшого їх розподілення між учасниками організованої групи. Орім цього, ОСОБА_5 виконував функції щодо організації перевезення осіб, які мали на меті перетнути кордон, до м. Ужгород, а саме до місць куди буде вказано організатором ОСОБА_3 .

Так, відповідно до складеного злочинного плану ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 повинні були виконувати завдання спрямовані на підшукування осіб призовного віку та які мають на меті покинути територію України в сторону ЄС за відповідну грошову винагороду.

Надалі, ОСОБА_3 до даної злочинної схеми залучив ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому було відомо про спільників ОСОБА_4 та їх роль у злочинній схемі, та який повинен був здійснювати незаконне переправлення через державний кордон України з Словацькою Республікою поза пунктом пропуску, особу або осіб призовного віку від 18 до 60 років, за обумовлену грошову винагороду.

Надалі, ОСОБА_3 , з відома ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , у період лютого 2023 року спланував способи здійснення та реалізації злочинного плану, який полягав у переправленні осіб через кордон, а саме незаконне переправлення чоловіків призовного віку наступним шляхом переправлення особи поза пунктами пропуску із залученням посередників, тобто осіб, які будуть здійснювати переведення чи перевезення.

У свою чергу, у ОСОБА_3 , як організатора злочинної схеми та організатора вказаної організованої групи, роль полягала у вирішенні питання із особами, які безпосередньо здійснювали переправлення (перевезення, перевід) осіб через державний кордон України поза пунктами пропуску, а також роль ОСОБА_3 полягала в передачі коштів особам, які виконували наведені дії щодо переправлення осіб через державний кордон України поза пунктами пропуску.

Так, ОСОБА_3 , враховуючи кількість співучасників, визначив загальну суму коштів за незаконний перетин державного кордону України поза пунктом пропуску, що становила 1500 доларів США, так як із даних грошових коштів ОСОБА_3 , як організатор злочинної схеми, повинен в подальшому розподілити всі кошти між учасниками організованої групи.

У грудні 2022 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено ОСОБА_3 , спільно із ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , залучили також до злочинної схеми свого добре знайомого ОСОБА_12 (особа, яку залучено до конфіденційного співробітництва в рамках кримінального провадження), роль якого вказаною групою спільно визначено, як особу, яка, також як і ОСОБА_4 , здійснювала безпосереднє незаконне переправлення через державний кордон України до Словацької Республіки поза пунктом пропуску, особу або осіб призовного віку від 18 до 60 років, за обумовлену грошову винагороду.

Злочинна група, очолювана попередньо ОСОБА_3 , умисно та добровільно організувалася з метою незаконного збагачення шляхом вчинення злочинів з незаконного переправлення осіб через державний кордон, характеризувалась попереднім спільним об`єднанням кількох осіб для вчинення злочинів, досягнення єдиної злочинної мети з незаконного збагачення, між членами якого існували міцні внутрішні зв`язки, засновані на родинних зв`язках та тривалому знайомстві; стабільністю і згуртованістю членів групи задля досягнення єдиного злочинного результату спільними зусиллями; тривалістю їх дій у період із грудня 2022 року по 05 квітня 2023 року; детальною організацією функціонування групи у вигляді чіткого виконання кожним відведеної йому ролі та вказівок організатора; обізнаністю всіх членів злочинної групи з планом злочинних дій, свідомого виконання своїх функцій кожним із них.

ОСОБА_3 , надавав вказівки щодо вжиття заходів конспірації, переміщував осіб з одного місця в інше, поетапного тимчасового утримання та переміщення до визначених місць для подальшого незаконного переправлення через лінію державного кордону з України до Словацької Республіки та здійснював безпосереднє підшукування чоловіків призовного віку, які мають на меті нелегально перетнути державний кордон до країн Європейського Союзу. При цьому, ОСОБА_3 згідно відведеної йому ролі в організованій групі отримував від інших членів організованої групи грошові кошти та розподіляв їх між останніми.

ОСОБА_5 , як член організованої групи, згідно відведеної йому ролі у даній організованій групі, яка полягала, в підшукуванні чоловіків призовного віку, які мали на меті перетнути нелегально кордон, а також, із метою не викриття злочинної схеми, у отриманні коштів від чоловіків призовного віку за організацію переправлення їх та передачу даних коштів ОСОБА_3 для подальшого їх розподілення між учасниками організованої групи, виконував роль організації перевезення осіб, які мали на меті перетнути кордон, до м. Ужгород, а саме до місць куди буде вказано організатором ОСОБА_3 .

ОСОБА_6 , надавав вказівки щодо переміщення осіб з одного місця в інше до визначених місць для подальшого незаконного переправлення через лінію державного кордону з України до Словацької Республіки та здійснював безпосереднє підшукування чоловіків призовного віку, які мають на меті нелегально перетнути державний кордон до країн Європейського союзу.

ОСОБА_4 , як член організованої групи, згідно відведеної йому ролі у даній організованій групі, здійснював безпосереднє спілкування та погодження із організатором ОСОБА_3 порядку здійснення переправлення осіб, часу та місця доставлення осіб до вказаних місць та спільно із ОСОБА_3 визначав суми грошових коштів за одну особу, а також здійснював безпосереднє незаконне переправлення через лінію державного кордону з України до Словацької Республіки чоловіків призовного віку, які мають на меті нелегально перетнути державний кордон до країн Європейського Союзу.

На виконання вказаної злочинної схеми, ОСОБА_5 , з відома усіх учасників організованої групи, а саме ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , підшукав двох осіб, які мали бажання незаконно перетнути державний кордон України, а саме ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , та за грошові кошти у сумі 3000 доларів США зобов`язався організувати переправлення ОСОБА_13 та ОСОБА_14 через державний кордон України поза межами пункту пропуску, на території Ужгородського району Закарпатської області, до Словацької Республіки.

З цією метою, ОСОБА_5 звернувся до ОСОБА_3 для організації останнім безпосереднього незаконного переправлення ОСОБА_13 та ОСОБА_14 через державний кордон України поза межами пункту пропуску, на що ОСОБА_3 погодився.

У свою чергу, на виконання вказаної злочинної схеми, ОСОБА_3 , звернувся до ОСОБА_4 з проханням безпосереднього незаконного переправлення ОСОБА_13 та ОСОБА_14 через державний кордон України поза межами пункту пропуску, на що ОСОБА_4 погодився.

При цьому, ОСОБА_3 зауважив, що за незаконне переправлення через державний кордон України, поза межами пункту пропуску, вказаних осіб він заплатить ОСОБА_4 грошову винагороду у розмірі 1000 доларів США. Згідно домовленостейей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , останній повинен був провести ОСОБА_13 та ОСОБА_14 до лінії розмежування державного кордону України та Словацької Республіки у лісній місцевості Ужгородського району, щоб вони мали змогу її незаконно перетнути.

У подальшому, 24.02.2023 ОСОБА_5 , організував приїзд ОСОБА_13 та ОСОБА_14 до м. Ужгород, де їх, о 10:18 24.02.2023, зустрів та забрав ОСОБА_3 на автомобілі марки «OPEL INSIGNIA», д.н.з. НОМЕР_1 .

У той же день (24.02.2023) о 10:30 ОСОБА_3 , на автомобілі марки «OPEL INSIGNIA», д.н.з. НОМЕР_1 доставив ОСОБА_14 та ОСОБА_13 до заздалегідь обумовленого місця, а саме за адресою: АДРЕСА_4 , де останні пересіли в інший транспортний засіб, а саме марки: «Форд Фокус», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , де перебував ОСОБА_12 та ОСОБА_4 , після чого вони, за вказівкою останнього, поїхали до заздалегідь обумовленого місця, а саме до с. Оноківці Ужгородського району Закарпатської області для безпосереднього переправлення ОСОБА_14 та ОСОБА_13 через державний кордон України.

Через деякий час, приблизно об 11:00 24.02.2023 ОСОБА_4 , на виконання зазначеного злочинного плану, привіз ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на дачний масив у АДРЕСА_5 (координати: 48.6634520; 22.3410390), після чого останні вийшли з автомобіля та ОСОБА_4 у присутності ОСОБА_12 повів їх через ліс у напрямку Українсько-Словацького кордону з метою незаконного переправлення останніх через державний кордон України.

Надалі, ОСОБА_4 супроводив ОСОБА_13 та ОСОБА_14 до лінії державного Українсько-Словацького кордону, показавши останнім найоптимальніший маршрут руху в напрямку Словацької Республіки, після чого останні попрямували в напрямку Словацької Республіки, однак біля 14:00 години, були затриманні військовослужбовцями ВІПС «Оноківці» ВПС «Ужгород» 94 прикордонного загону в районі 266 прикордонного знаку.

Таким чином, 24.02.2023 року ОСОБА_3 , діючи в складі організованої групи, до якої входили ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, з метою незаконного збагачення, керуючись корисливими мотивами, здійснили спільно організацію переправлення ОСОБА_14 та ОСОБА_13 через державний кордон України поза пунктом пропуску в зоні відповідальності ВІПС «Оноківці ВПС Ужгород 94 прикордонного загону.

Після чого, члени даної організованої злочинної групи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вирішили надалі впроваджувати вищеописану злочинну схему по переправленню осіб через державний кордон з метою незаконного спільного збагачення.

Так, на виконання вказаної злочинної схеми ОСОБА_3 , 03.04.2023 домовився з ОСОБА_4 , про організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України двох мешканців Тернопільщини ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . За організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України ОСОБА_3 висунув вимогу ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , надати грошову винагороду у розмірі 5500 доларів США за кожного, за організацію незаконного переправлення їх через державний кордон України, 1000 доларів з яких мав отримати ОСОБА_4 за безпосереднє переправлення.

У подальшому, 05.04.2023, близько 10:00 години ОСОБА_4 , діючи за вказівкою організатора організованої групи ОСОБА_3 та виконуючи свою рольову участь, прибув до магазину «АВС», що по АДРЕСА_5 , де його вже чекали двоє осіб призовного віку, а саме ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , яких ОСОБА_4 , за вказівкою ОСОБА_3 , мав переправити через державний кордон України до Словацької Республіки.

Надалі, ОСОБА_16 та ОСОБА_15 зустрілися за вказаною адресою із ОСОБА_4 , після чого останній надав ОСОБА_16 та ОСОБА_15 вказівку слідувати з ним, у пішому порядку, у напрямку державного кордону України до Словацької Республіки, де, в зоні відповідальності ВПС Ужгород 94 прикордонного загону, а саме в районі 315 прикордонного знаку, ОСОБА_4 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 було затримано працівниками прикордонного наряду ВПС Ужгород 94 прикордонного загону.

Таким чином, 05.04.2023, ОСОБА_3 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, з метою незаконного збагачення, керуючись корисливими мотивами, здійснили спільно організацію переправлення ОСОБА_16 та ОСОБА_15 через державний кордон України поза пунктом пропуску в зоні відповідальності ВПС Ужгород 94 прикордонного загону.

Зазначеними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст. 332 КК України а саме: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння його вчиненню порадами, щодо кількох осіб, вчинене повторно, організованою групою, з корисливих мотивів.

Як убачається з угоди про визнання винуватості від 04.01.2024 року, прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 , за участі захисника адвоката ОСОБА_9 , дійшли згоди щодо всіх її істотних умов: формулювання обвинувачення, правової кваліфікації дій обвинуваченого, який у повному обсязі обвинувачення беззастережно визнає свою винуватість у скоєному.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання за ч.3 ст. 332 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірі 8000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 136000,00 (сто тридцять шість тисяч грн. 00 коп.) грн., без конфіскації майна, на підставі ч.2 ст. 69 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоди про визнання винуватості, укладені 04.01.2024 року між прокурором у кримінальному провадженні заступником керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника - адвоката ОСОБА_9 .

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення в якому його обвинувачують, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, підтвердив укладення угоди про визнання винуватості та просив затвердити її з врахуванням істотних умов, по яким сторони досягли взаємної згоди.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 у підготовчому судовому засіданні підтвердила укладення угоди про визнання винуватості між прокурором у кримінальному провадженні заступником керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у її присутності та просила затвердити її з врахуванням істотних умов, по яким сторони досягли взаємної згоди.

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні пояснив, що права надані йому законом у зв"язку з укладенням угоди про визнання винуватості він повністю розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний, характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, визнає повністю.

Також у підготовчому судовому засіданні обвинувачений підтвердив суду, що угода про визнання винуватості від 04.01.2024 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та просив її затвердити.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 за ч.3 ст. 332 КК України організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння його вчиненню порадами, щодо кількох осіб, вчинене повторно, організованою групою, з корисливих мотивів кваліфіковано правильно.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини, вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання вини.

Судом, на виконання вимог ст. 474 КПК України, сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено.

У підготовчому судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода про визнання винуватості від 04.01.2024 року не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Судом, у відповідності до ч. 2 ст. 473 КПК України учасникам судового провадження роз"яснено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, а саме обмеження права на оскарження вироку, згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України, а для підозрюваного, обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.

При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 04.01.2024 року вимогам ст. ст. 469, 470, 472 КПК України суд враховує що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угоди, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій обвинуваченого правильна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З врахуванням вищевказаного, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості укладеної 04.01.2024 року між прокурором у кримінальному провадженні заступником керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника адвоката ОСОБА_9 .

Відповідно до ч.5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Обставинами, які пом"якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Також, керуючись ст.69 КК України, суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 сплату ОСОБА_3 на користь Збройних Сил України грошових коштів у сумі 200 000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 76 ( внутрішній номер 353839233) від 25.06.2024 року, наявність у нього на утриманні трьох малолітніх дітей.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

За таких обставин враховуючи тяжкість злочину, конкретні обставини справи, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення, попередження нових злочинів, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, суд приходить до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_3 має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення, попередження нових злочинів, у вигляді штрафу, і тому призначає, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості, остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 8000 (вісім тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 136000,00 (сто тридцять шість тисяч грн. 00 коп.) грн. без конфіскації майна.

Також, суд констатує, що 04.01.2024 року між прокурором у кримінальному провадженні заступником керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_17 , укладено угоду про визнання винуватості.

З врахуванням даної угоди про визнання винуватості укладеної 04.01.2024 року між прокурором та обвинуваченим, суд, відповідно до положень ст. 474 КПК України, переходить до провадження на підставі угоди.

Згідно обвинувального акту, у зв`язку із збройною агресією російської федерації та вторгнення її збройних сил на територію України, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IX, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, строк якого продовжувався відповідними Указами Президента України та який діє по теперішній час.

Згідно Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

З приводу чого, на початку вказаної збройної агресії рф, на території України введено відповідні правові режими, які обмежують конституційні права і свободи людини, в тому числі обмеження конституційних прав громадян України, щодо обмеження перетину державного кордону України та не можливості виїзду за межі держави особам чоловічої статі призовного віку (18-60 років).

Відповідно вищевказані обставини щодо обмеження перетину кордону, зумовили громадян України до вчинення систематичних незаконних перетинів державного кордону України до країн Європейського Союзу.

В той же час, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, переслідуючи корисливі мотиви, у період з грудня 2022 року до квітня 2023 року, скориставшись тяжким суспільним становищем щодо обмеження конституційних прав громадян України в частині обмеження виїзду за межі кордону України чоловікам призовного віку, організував злочинну групу, діяльність якої спрямована на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку (18-60 років) через державний кордон України за грошові винагороди.

З цією метою, ОСОБА_3 підшукав та залучив на етапах підготовки та вчинення таких злочинів, як виконавців ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, ОСОБА_3 , переслідуючи свої корисливі мотиви, з метою функціонування свого злочинного плану, в кінці грудня 2022 року залучив до злочинної схеми свого знайомого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , завданням якого полягало в підшукуванні чоловіків призовного віку, які мають намір незаконно перетнути державний кордон до країн Європейського союзу за відповідну грошову винагороду.

В подальшому, ОСОБА_3 , діючи спільно із ОСОБА_6 , вирішили залучити до даної злочинної схеми свого спільного знайомого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обіймав посаду начальника Тячівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області та був обізнаний із методами роботи правоохоронних органів, та роль якого в організованій групі полягала, також, в підшукуванні чоловіків призовного віку, в тому числі спілкування із особами, які самі звертались до нього та через знайомих, які мали на меті перетнути нелегально кордон, а також, із метою не викриття злочинної схеми, у отриманні коштів від чоловіків призовного віку за організацію переправлення їх та передачу даних коштів ОСОБА_3 для подальшого їх розподілення між учасниками організованої групи. Орім цього, ОСОБА_5 виконував функції щодо організації перевезення осіб, які мали на меті перетнути кордон, до м. Ужгород, а саме до місць куди буде вказано організатором ОСОБА_3 .

Так, відповідно до складеного злочинного плану ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 повинні були виконувати завдання спрямовані на підшукування осіб призовного віку та які мають на меті покинути територію України в сторону ЄС за відповідну грошову винагороду.

Надалі, ОСОБА_3 до даної злочинної схеми залучив ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому було відомо про спільників ОСОБА_4 та їх роль у злочинній схемі, та який повинен був здійснювати незаконне переправлення через державний кордон України з Словацькою Республікою поза пунктом пропуску, особу або осіб призовного віку від 18 до 60 років, за обумовлену грошову винагороду.

Надалі, ОСОБА_3 , з відома ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , у період лютого 2023 року спланував способи здійснення та реалізації злочинного плану, який полягав у переправленні осіб через кордон, а саме незаконне переправлення чоловіків призовного віку наступним шляхом переправлення особи поза пунктами пропуску із залученням посередників, тобто осіб, які будуть здійснювати переведення чи перевезення.

У свою чергу, у ОСОБА_3 , як організатора злочинної схеми та організатора вказаної організованої групи, роль полягала у вирішенні питання із особами, які безпосередньо здійснювали переправлення (перевезення, перевід) осіб через державний кордон України поза пунктами пропуску, а також роль ОСОБА_3 полягала в передачі коштів особам, які виконували наведені дії щодо переправлення осіб через державний кордон України поза пунктами пропуску.

Так, ОСОБА_3 , враховуючи кількість співучасників, визначив загальну суму коштів за незаконний перетин державного кордону України поза пунктом пропуску, що становила 1500 доларів США, так як із даних грошових коштів ОСОБА_3 , як організатор злочинної схеми, повинен в подальшому розподілити всі кошти між учасниками організованої групи.

У грудні 2022 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 спільно із ОСОБА_6 та ОСОБА_4 залучили також до злочинної схеми свого добре знайомого ОСОБА_12 (особа, яку залучено до конфіденційного співробітництва в рамках кримінального провадження), роль якого вказаною групою спільно визначено, як особу, яка, також як і ОСОБА_4 , здійснювала безпосереднє незаконне переправлення через державний кордон України до Словацької Республіки поза пунктом пропуску, особу або осіб призовного віку від 18 до 60 років, за обумовлену грошову винагороду.

Злочинна група, очолювана попередньо ОСОБА_3 , умисно та добровільно організувалася з метою незаконного збагачення шляхом вчинення злочинів з незаконного переправлення осіб через державний кордон, характеризувалась попереднім спільним об`єднанням кількох осіб для вчинення злочинів, досягнення єдиної злочинної мети з незаконного збагачення, між членами якого існували міцні внутрішні зв`язки, засновані на родинних зв`язках та тривалому знайомстві; стабільністю і згуртованістю членів групи задля досягнення єдиного злочинного результату спільними зусиллями; тривалістю їх дій у період із грудня 2022 року по 05 квітня 2023 року; детальною організацією функціонування групи у вигляді чіткого виконання кожним відведеної йому ролі та вказівок організатора; обізнаністю всіх членів злочинної групи з планом злочинних дій, свідомого виконання своїх функцій кожним із них.

ОСОБА_4 , як член організованої групи, згідно відведеної йому ролі у даній організованій групі, здійснював безпосереднє спілкування та погодження із організатором ОСОБА_3 порядку здійснення переправлення осіб, часу та місця доставлення осіб до вказаних місць та спільно із ОСОБА_3 визначав суми грошових коштів за одну особу, а також здійснював безпосереднє незаконне переправлення через лінію державного кордону з України до Словацької Республіки чоловіків призовного віку, які мають на меті нелегально перетнути державний кордон до країн Європейського Союзу.

ОСОБА_3 , надавав вказівки щодо вжиття заходів конспірації, переміщував осіб з одного місця в інше, поетапного тимчасового утримання та переміщення до визначених місць для подальшого незаконного переправлення через лінію державного кордону з України до Словацької Республіки та здійснював безпосереднє підшукування чоловіків призовного віку, які мають на меті нелегально перетнути державний кордон до країн Європейського Союзу. При цьому, ОСОБА_3 згідно відведеної йому ролі в організованій групі отримував від інших членів організованої групи грошові кошти та розподіляв їх між останніми.

ОСОБА_5 , як член організованої групи, згідно відведеної йому ролі у даній організованій групі, яка полягала, в підшукуванні чоловіків призовного віку, які мали на меті перетнути нелегально кордон, а також, із метою не викриття злочинної схеми, у отриманні коштів від чоловіків призовного віку за організацію переправлення їх та передачу даних коштів ОСОБА_3 для подальшого їх розподілення між учасниками організованої групи, виконував роль організації перевезення осіб, які мали на меті перетнути кордон, до м. Ужгород, а саме до місць куди буде вказано організатором ОСОБА_3 .

ОСОБА_6 , надавав вказівки щодо переміщення осіб з одного місця в інше до визначених місць для подальшого незаконного переправлення через лінію державного кордону з України до Словацької Республіки та здійснював безпосереднє підшукування чоловіків призовного віку, які мають на меті нелегально перетнути державний кордон до країн Європейського союзу.

На виконання вказаної злочинної схеми, ОСОБА_5 , з відома усіх учасників організованої групи, а саме ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , підшукав двох осіб, які мали бажання незаконно перетнути державний кордон України, а саме ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , та за грошові кошти у сумі 3000 доларів США зобов`язався організувати переправлення ОСОБА_13 та ОСОБА_14 через державний кордон України поза межами пункту пропуску, на території Ужгородського району Закарпатської області, до Словацької Республіки.

З цією метою, ОСОБА_5 звернувся до ОСОБА_3 для організації останнім безпосереднного незаконого переправлення ОСОБА_13 та ОСОБА_14 через державний кордон України поза межами пункту пропуску, на що ОСОБА_3 погодився.

У свою чергу, на виконання вказаної злочинної схеми, ОСОБА_3 , звернувся до ОСОБА_4 з проханням безпосереднного незаконого переправлення ОСОБА_13 та ОСОБА_14 через державний кордон України поза межами пункту пропуску, на що ОСОБА_4 погодився.

При цьому, ОСОБА_3 зауважив, що за незаконне переправляння через державний кордон України, поза межами пункту пропуску, вказаних осіб він заплатить ОСОБА_4 грошову винагороду у розмірі 1000 доларів США. Згідно домовленостейей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , останній повинен був провести ОСОБА_13 та ОСОБА_14 до лінії розмежування державного кордону України та Словацької Республіки у лісній місцевості Ужгородського району, щоб вони мали змогу її незаконно перетнути.

У подальшому, 24.02.2023 ОСОБА_5 , організував приїзд ОСОБА_13 та ОСОБА_14 до м. Ужгород, де їх, о 10:18 24.02.2023, зустрів та забрав ОСОБА_3 на автомобілі марки «OPEL INSIGNIA», д.н.з. НОМЕР_1 .

У той же день (24.02.2023) о 10:30 ОСОБА_3 , на автомобілі марки «OPEL INSIGNIA», д.н.з. НОМЕР_1 доставив ОСОБА_14 та ОСОБА_13 до заздалегідь обумовленого місця, а саме за адресою: АДРЕСА_4 , де останні пересіли в інший транспортний засіб, а саме марки: «Форд Фокус», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , де перебував ОСОБА_12 та ОСОБА_4 , після чого вони, за вказівкою останнього, поїхали до заздалегідь обумовленого місця, а саме до с. Оноківці Ужгородського району Закарпатської області для безпосереднього переправлення ОСОБА_14 та ОСОБА_13 через державний кордон України.

Через деякий час, приблизно об 11:00 24.02.2023 ОСОБА_4 , на виконання зазначеного злочинного плану, привіз ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на дачний масив у АДРЕСА_5 (координати: 48.6634520; 22.3410390), після чого останні вийшли з автомобіля та ОСОБА_4 у присутності ОСОБА_12 повів їх через ліс у напрямку Українсько-Словацького кордону з метою незаконного переправлення останніх через державний кордон України.

Надалі, ОСОБА_4 супроводив ОСОБА_13 та ОСОБА_14 до лінії державного Українсько-Словацького кордону, показавши останнім найоптимальніший маршрут руху в напрямку Словацької Республіки, після чого останні попрямували в напрямку Словацької Республіки, однак біля 14:00 години, були затриманні військовослужбовцями ВІПС «Оноківці» ВПС «Ужгород» 94 прикордонного загону в районі 266 прикордонного знаку.

Таким чином, 24.02.2023 ОСОБА_4 , діючи в складі організованої групи, до якої входили ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, з метою незаконного збагачення, керуючись корисливими мотивами, здійснили спільно організацію переправлення ОСОБА_14 та ОСОБА_13 через державний кордон України поза пунктом пропуску в зоні відповідальності ВІПС «Оноківці ВПС Ужгород 94 прикордонного загону.

Після чого, члени даної організованої злочинної групи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вирішили надалі впроваджувати вищеописану злочинну схему по переправленню осіб через державний кордон з метою незаконного спільного збагачення.

Так, на виконання вказаної злочинної схеми ОСОБА_3 , 03.04.2023 домовився з ОСОБА_4 , про організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України двох мешканців Тернопільщини ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . За організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України ОСОБА_3 висунув вимогу ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , надати грошову винагороду у розмірі 5500 доларів США за кожного, за організацію незаконного переправлення їх через державний кордон України, 1000 доларів з яких мав отримати ОСОБА_4 за безпосереднє переправлення.

У подальшому, 05.04.2023, близько 10:00 години ОСОБА_4 , діючи за вказівкою організатора організованої групи ОСОБА_3 та виконуючи свою рольову участь, прибув до магазину «АВС», що по АДРЕСА_5 , де його вже чекали двоє осіб призовного віку, а саме ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , яких ОСОБА_4 , за вказівкою ОСОБА_3 , мав переправити через державний кордон України до Словацької Республіки.

Надалі, ОСОБА_16 та ОСОБА_15 зустрілися за вказаною адресою із ОСОБА_4 , після чого останній надав ОСОБА_16 та ОСОБА_15 вказівку слідувати з ним, у пішому порядку, у напрямку державного кордону України до Словацької Республіки, де, в зоні відповідальності ВПС Ужгород 94 прикордонного загону, а саме в районі 315 прикордонного знаку, ОСОБА_4 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 було затримано працівниками прикордонного наряду ВПС Ужгород 94 прикордонного загону.

Таким чином, 05.04.2023, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, з метою незаконного збагачення, керуючись корисливими мотивами, здійснили спільно організацію переправлення ОСОБА_16 та ОСОБА_15 через державний кордон України поза пунктом пропуску в зоні відповідальності ВПС Ужгород 94 прикордонного загону.

Зазначеними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст. 332 КК України організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, незаконне переправлення осіб через державний кордон України, вчинене повторно. щодо кількох осіб, організованою групою, з корисливих мотивів.

Як убачається з угоди про визнання винуватості від 04.01.2024 року, прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 , за участі захисника адвоката ОСОБА_17 , дійшли згоди щодо всіх її істотних умов: формулювання обвинувачення, правової кваліфікації дій обвинуваченого, який у повному обсязі обвинувачення беззастережно визнає свою винуватість у скоєному.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання за ч.3 ст. 332 КК України у виді позбавлення волі на строк п"ять років.

Також сторони дійшли до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та погоджуються на звільнення від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України.

З огляду на висновок Верховного суду України викладений в п.19 Постанови Пленуму №7 від 24.10.20 03 згідно якого вбачається, що у разі прийняття судом рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням додаткове покарання у виді конфіскації майна до особи не застосовується, сторонами угоди узгоджено, покарання у виді конфіскації майна до ОСОБА_4 не застосовувати.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоди про визнання винуватості, укладені 04.01.2024 року між прокурором у кримінальному провадженні заступником керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 та обвинуваченим, ОСОБА_4 , за участі захисника - адвоката ОСОБА_17 .

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення в якому його обвинувачують, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, підтвердив укладення угоди про визнання винуватості та просив затвердити її з врахуванням істотних умов, по яким сторони досягли взаємної згоди.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 у підготовчому судовому засіданні підтвердила укладення угоди про визнання винуватості між прокурором у кримінальному провадженні заступником керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності захисника - адвоката ОСОБА_17 та просила затвердити її з врахуванням істотних умов, по яким сторони досягли взаємної згоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні пояснив, що права надані йому законом у зв"язку з укладенням угоди про визнання винуватості він повністю розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний, характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, визнає повністю.

Також у підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості від 04.01.2024 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та просив її затвердити.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 за ч.3 ст. 332 КК України організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, незаконне переправлення осіб через державний кордон України, вчинене повторно, що кількох осіб, організованою групою, з корисливих мотивів кваліфіковано правильно.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини, вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання вини.

Судом, на виконання вимог ст. 474 КПК України, сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.

У підготовчому судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода про визнання винуватості від 04.01.2024 року не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Судом, у відповідності до ч. 2 ст. 473 КПК України учасникам судового провадження роз"яснено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, а саме обмеження права на оскарження вироку, згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України, а для підозрюваного, обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.

При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 04.01.2024 року вимогам ст. ст. 469, 470, 472 КПК України суд враховує що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угоди, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій обвинуваченого правильна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З врахуванням вищевказаного, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості укладеної 04.01.2024 року між прокурором у кримінальному провадженні заступником керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника адвоката ОСОБА_17 .

Відповідно до ч.5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Обставинами, які пом"якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Також, керуючись ст.69 КК України, суд визнає обставинами, які пом"якшують покарання ОСОБА_4 сплату ОСОБА_4 на користь Збройних Сил України грошових коштів у сумі 150 000,00 грн., що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції # 0.0..1 від 12.06.2024 року код квитанції: 9345-0597-8105-5800.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Враховуючи тяжкість злочину, конкретні обставини справи, особу винного ОСОБА_4 , обставини, які пом`якшують покарання та обставину, яка обтяжує покарання відсутність, враховуючи суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення, попередження нових злочинів, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, суд доходить переконання, про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

Крім того, 04.01.2024 року між прокурором у кримінальному провадженні заступником керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_18 , укладено угоду про визнання винуватості.

З врахуванням даної угоди про визнання винуватості укладеної 04.01.2024 року між прокурором та обвинуваченим, суд, відповідно до положень ст. 474 КПК України, переходить до провадження на підставі угоди.

Згідно обвинувального акту, у зв`язку із збройною агресією російської федерації та вторгнення її збройних сил на територію України, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IX, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, строк якого продовжувався відповідними Указами Президента України та який діє по теперішній час.

Згідно Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

З приводу чого, на початку вказаної збройної агресії рф, на території України введено відповідні правові режими, які обмежують конституційні права і свободи людини, в тому числі обмеження конституційних прав громадян України, щодо обмеження перетину державного кордону України та не можливості виїзду за межі держави особам чоловічої статі призовного віку (18-60 років).

Відповідно вищевказані обставини щодо обмеження перетину кордону, зумовили громадян України до вчинення систематичних незаконних перетинів державного кордону України до країн Європейського Союзу.

В той же час, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, переслідуючи корисливі мотиви, у період з грудня 2022 року до квітня 2023 року, скориставшись тяжким суспільним становищем щодо обмеження конституційних прав громадян України в частині обмеження виїзду за межі кордону України чоловікам призовного віку, організував злочинну групу, діяльність якої спрямована на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку (18-60 років) через державний кордон України за грошові винагороди.

З цією метою, ОСОБА_3 підшукав та залучив на етапах підготовки та вчинення таких злочинів, як виконавців ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, ОСОБА_3 , переслідуючи свої корисливі мотиви, з метою функціонування свого злочинного плану, в кінці грудня 2022 року залучив до злочинної схеми свого знайомого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , завданням якого полягало в підшукуванні чоловіків призовного віку, які мають намір незаконно перетнути державний кордон до країн Європейського союзу за відповідну грошову винагороду.

В подальшому, ОСОБА_3 , діючи спільно із ОСОБА_6 , вирішили залучити до даної злочинної схеми свого спільного знайомого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обіймав посаду начальника Тячівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області та був обізнаний із методами роботи правоохоронних органів, та роль якого в організованій групі полягала, також, в підшукуванні чоловіків призовного віку, в тому числі спілкування із особами, які самі звертались до нього та через знайомих, які мали на меті перетнути нелегально кордон, а також, із метою не викриття злочинної схеми, у отриманні коштів від чоловіків призовного віку за організацію переправлення їх та передачу даних коштів ОСОБА_3 для подальшого їх розподілення між учасниками організованої групи. Орім цього, ОСОБА_5 виконував функції щодо організації перевезення осіб, які мали на меті перетнути кордон, до м. Ужгород, а саме до місць куди буде вказано організатором ОСОБА_3 .

Так, відповідно до складеного злочинного плану ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 повинні були виконувати завдання спрямовані на підшукування осіб призовного віку та які мають на меті покинути територію України в сторону ЄС за відповідну грошову винагороду.

Надалі, ОСОБА_3 до даної злочинної схеми залучив ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому було відомо про спільників ОСОБА_4 та їх роль у злочинній схемі, та який повинен був здійснювати незаконне переправлення через державний кордон України з Словацькою Республікою поза пунктом пропуску, особу або осіб призовного віку від 18 до 60 років, за обумовлену грошову винагороду.

Надалі, ОСОБА_3 , з відома ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , у період лютого 2023 року спланував способи здійснення та реалізації злочинного плану, який полягав у переправленні осіб через кордон, а саме незаконне переправлення чоловіків призовного віку наступним шляхом переправлення особи поза пунктами пропуску із залученням посередників, тобто осіб, які будуть здійснювати переведення чи перевезення.

У свою чергу, у ОСОБА_3 , як організатора злочинної схеми та організатора вказаної організованої групи, роль полягала у вирішенні питання із особами, які безпосередньо здійснювали переправлення (перевезення, перевід) осіб через державний кордон України поза пунктами пропуску, а також роль ОСОБА_3 полягала в передачі коштів особам, які виконували наведені дії щодо переправлення осіб через державний кордон України поза пунктами пропуску.

Так, ОСОБА_3 , враховуючи кількість співучасників, визначив загальну суму коштів за незаконний перетин державного кордону України поза пунктом пропуску, що становила 1500 доларів США, так як із даних грошових коштів ОСОБА_3 , як організатор злочинної схеми, повинен в подальшому розподілити всі кошти між учасниками організованої групи.

У грудні 2022 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 спільно із ОСОБА_6 та ОСОБА_4 залучили також до злочинної схеми свого добре знайомого ОСОБА_12 (особа, яку залучено до конфіденційного співробітництва в рамках кримінального провадження), роль якого вказаною групою спільно визначено, як особу, яка, також як і ОСОБА_4 , здійснювала безпосереднє незаконне переправлення через державний кордон України до Словацької Республіки поза пунктом пропуску, особу або осіб призовного віку від 18 до 60 років, за обумовлену грошову винагороду.

Злочинна група, очолювана попередньо ОСОБА_3 , умисно та добровільно організувалася з метою незаконного збагачення шляхом вчинення злочинів з незаконного переправлення осіб через державний кордон, характеризувалась попереднім спільним об`єднанням кількох осіб для вчинення злочинів, досягнення єдиної злочинної мети з незаконного збагачення, між членами якого існували міцні внутрішні зв`язки, засновані на родинних зв`язках та тривалому знайомстві; стабільністю і згуртованістю членів групи задля досягнення єдиного злочинного результату спільними зусиллями; тривалістю їх дій у період із грудня 2022 року по 05 квітня 2023 року; детальною організацією функціонування групи у вигляді чіткого виконання кожним відведеної йому ролі та вказівок організатора; обізнаністю всіх членів злочинної групи з планом злочинних дій, свідомого виконання своїх функцій кожним із них.

ОСОБА_5 , як член організованої групи, згідно відведеної йому ролі у даній організованій групі, яка полягала, в підшукуванні чоловіків призовного віку, які мали на меті перетнути нелегально кордон, а також, із метою не викриття злочинної схеми, у отриманні коштів від чоловіків призовного віку за організацію переправлення їх та передачу даних коштів ОСОБА_3 для подальшого їх розподілення між учасниками організованої групи, виконував роль організації перевезення осіб, які мали на меті перетнути кордон, до м. Ужгород, а саме до місць куди буде вказано організатором ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 , надавав вказівки щодо вжиття заходів конспірації, переміщував осіб з одного місця в інше, поетапного тимчасового утримання та переміщення до визначених місць для подальшого незаконного переправлення через лінію державного кордону з України до Словацької Республіки та здійснював безпосереднє підшукування чоловіків призовного віку, які мають на меті нелегально перетнути державний кордон до країн Європейського Союзу. При цьому, ОСОБА_3 згідно відведеної йому ролі в організованій групі отримував від інших членів організованої групи грошові кошти та розподіляв їх між останніми.

ОСОБА_6 , надавав вказівки щодо переміщення осіб з одного місця в інше до визначених місць для подальшого незаконного переправлення через лінію державного кордону з України до Словацької Республіки та здійснював безпосереднє підшукування чоловіків призовного віку, які мають на меті нелегально перетнути державний кордон до країн Європейського союзу.

ОСОБА_4 , як член організованої групи, згідно відведеної йому ролі у даній організованій групі, здійснював безпосереднє спілкування та погодження із організатором ОСОБА_3 порядку здійснення переправлення осіб, часу та місця доставлення осіб до вказаних місць та спільно із ОСОБА_3 визначав суми грошових коштів за одну особу, а також здійснював безпосереднє незаконне переправлення через лінію державного кордону з України до Словацької Республіки чоловіків призовного віку, які мають на меті нелегально перетнути державний кордон до країн Європейського Союзу.

На виконання вказаної злочинної схеми, ОСОБА_5 , з відома усіх учасників організованої групи, а саме ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , підшукав двох осіб, які мали бажання незаконно перетнути державний кордон України, а саме ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , та за грошові кошти у сумі 3000 доларів США зобов`язався організувати переправлення ОСОБА_13 та ОСОБА_14 через державний кордон України поза межами пункту пропуску, на території Ужгородського району Закарпатської області, до Словацької Республіки.

З цією метою, ОСОБА_5 звернувся до ОСОБА_3 для організації останнім безпосереднього незаконного переправлення ОСОБА_13 та ОСОБА_14 через державний кордон України поза межами пункту пропуску, на що ОСОБА_3 погодився.

У свою чергу, на виконання вказаної злочинної схеми, ОСОБА_3 , звернувся до ОСОБА_4 з проханням безпосереднного незаконого переправлення ОСОБА_13 та ОСОБА_14 через державний кордон України поза межами пункту пропуску, на що ОСОБА_4 погодився.

При цьому, ОСОБА_3 зауважив, що за незаконне переправляння через державний кордон України, поза межами пункту пропуску, вказаних осіб він заплатить ОСОБА_4 грошову винагороду у розмірі 1000 доларів США. Згідно домовленостей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , останній повинен був провести ОСОБА_13 та ОСОБА_14 до лінії розмежування державного кордону України та Словацької Республіки у лісній місцевості Ужгородського району, щоб вони мали змогу її незаконно перетнути.

У подальшому, 24.02.2023 ОСОБА_5 , організував приїзд ОСОБА_13 та ОСОБА_14 до м. Ужгород, де їх, о 10:18 24.02.2023, зустрів та забрав ОСОБА_3 на автомобілі марки «OPEL INSIGNIA», д.н.з. НОМЕР_1 .

У той же день (24.02.2023) о 10:30 ОСОБА_3 , на автомобілі марки «OPEL INSIGNIA», д.н.з. НОМЕР_1 доставив ОСОБА_14 та ОСОБА_13 до заздалегідь обумовленого місця, а саме за адресою: АДРЕСА_4 , де останні пересіли в інший транспортний засіб, а саме марки: «Форд Фокус», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , де перебував ОСОБА_12 та ОСОБА_4 , після чого вони, за вказівкою останнього, поїхали до заздалегідь обумовленого місця, а саме до с. Оноківці Ужгородського району Закарпатської області для безпосереднього переправлення ОСОБА_14 та ОСОБА_13 через державний кордон України.

Через деякий час, приблизно об 11:00 24.02.2023 ОСОБА_4 , на виконання зазначеного злочинного плану, привіз ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на дачний масив у АДРЕСА_5 (координати: 48.6634520; 22.3410390), після чого останні вийшли з автомобіля та ОСОБА_4 у присутності ОСОБА_12 повів їх через ліс у напрямку Українсько-Словацького кордону з метою незаконного переправлення останніх через державний кордон України.

Надалі, ОСОБА_4 супроводив ОСОБА_13 та ОСОБА_14 до лінії державного Українсько-Словацького кордону, показавши останнім найоптимальніший маршрут руху в напрямку Словацької Республіки, після чого останні попрямували в напрямку Словацької Республіки, однак біля 14:00 години, були затриманні військовослужбовцями ВІПС «Оноківці» ВПС «Ужгород» 94 прикордонного загону в районі 266 прикордонного знаку.

Таким чином, 24.02.2023 ОСОБА_5 , діючи в складі організованої групи, до якої входили ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, з метою незаконного збагачення, керуючись корисливими мотивами, здійснили спільно організацію переправлення ОСОБА_14 та ОСОБА_13 через державний кордон України поза пунктом пропуску в зоні відповідальності ВІПС «Оноківці ВПС Ужгород 94 прикордонного загону.

Зазначеними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст. 332 КК України організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння його вчиненню порадами, щодо кількох осіб, організованою групою, з корисливих мотивів.

Як убачається з угоди про визнання винуватості від 04.01.2024 року, прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 , за участі захисника адвоката ОСОБА_10 , дійшли згоди щодо всіх її істотних умов: формулювання обвинувачення, правової кваліфікації дій обвинуваченого, який у повному обсязі обвинувачення беззастережно визнає свою винуватість у скоєному.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання за ч.3 ст. 332 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірі 7000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119 000,00 (сто дев"ятнадцять тисяч грн. 00 коп.) грн., без конфіскації майна, на підставі ч.2 ст. 69 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 04.01.2024 року між прокурором у кримінальному провадженні заступником керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника - адвоката ОСОБА_10 .

Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення в якому його обвинувачують, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, підтвердив укладення угоди про визнання винуватості та просив затвердити її з врахуванням істотних умов, по яким сторони досягли взаємної згоди.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_10 у підготовчому судовому засіданні підтвердив укладення угоди про визнання винуватості між прокурором у кримінальному провадженні заступником керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у його присутності та просив затвердити її з врахуванням істотних умов, по яким сторони досягли взаємної згоди.

Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні пояснив, що права надані йому законом у зв"язку з укладенням угоди про визнання винуватості він повністю розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний, характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, визнає повністю.

Також у підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості від 04.01.2024 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та просив її затвердити.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 за ч.3 ст. 332 КК України організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння його вчиненню порадами, щодо кількох осіб, організованою групою, з корисливих мотивів. кваліфіковано правильно.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини, вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання вини.

Судом, на виконання вимог ст. 474 КПК України, сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_5 не встановлено.

У підготовчому судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода про визнання винуватості від 04.01.2024 року не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Судом, у відповідності до ч. 2 ст. 473 КПК України учасникам судового провадження роз"яснено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, а саме обмеження права на оскарження вироку, згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України, а для підозрюваного, обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.

При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 04.01.2024 року вимогам ст. ст. 469, 470, 472 КПК України суд враховує що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угоди, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій обвинуваченого правильна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З врахуванням вищевказаного, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості укладеної 04.01.2024 року між прокурором у кримінальному провадженні заступником керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника адвоката ОСОБА_10 .

Відповідно до ч.5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Обставинами, які пом"якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Також, керуючись ст.69 КК України, суд визнає обставинами, які пом"якшують покарання ОСОБА_5 сплату ОСОБА_5 на користь Збройних Сил України грошових коштів у сумі 200 000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 77 ( внутрішній номер 353839234) від 25.06.2024 року, наявність у нього на утриманні малолітньої дитини.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

За таких обставин враховуючи тяжкість злочину, конкретні обставини справи, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення, попередження нових злочинів, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, суд приходить до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_5 має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення, попередження нових злочинів, у вигляді штрафу, і тому призначає, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості, остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 7000 (сім тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119000,00 (сто дев"ятнадцять тисяч грн. 00 коп.) грн. без конфіскації майна.

Також, 04.01.2024 року між прокурором у кримінальному провадженні заступником керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_6 , за участі захисника ОСОБА_11 , укладено угоду про визнання винуватості.

З врахуванням даної угоди про визнання винуватості укладеної 04.01.2024 року між прокурором та обвинуваченим, суд, відповідно до положень ст. 474 КПК України, переходить до провадження на підставі угоди.

Згідно обвинувального акту, у зв`язку із збройною агресією російської федерації та вторгнення її збройних сил на територію України, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IX, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, строк якого продовжувався відповідними Указами Президента України та який діє по теперішній час.

Згідно Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

З приводу чого, на початку вказаної збройної агресії рф, на території України введено відповідні правові режими, які обмежують конституційні права і свободи людини, в тому числі обмеження конституційних прав громадян України, щодо обмеження перетину державного кордону України та не можливості виїзду за межі держави особам чоловічої статі призовного віку (18-60 років).

Відповідно вищевказані обставини щодо обмеження перетину кордону, зумовили громадян України до вчинення систематичних незаконних перетинів державного кордону України до країн Європейського Союзу.

В той же час, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, переслідуючи корисливі мотиви, у період з грудня 2022 року до квітня 2023 року, скориставшись тяжким суспільним становищем щодо обмеження конституційних прав громадян України в частині обмеження виїзду за межі кордону України чоловікам призовного віку, організував злочинну групу, діяльність якої спрямована на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку (18-60 років) через державний кордон України за грошові винагороди.

З цією метою, ОСОБА_3 підшукав та залучив на етапах підготовки та вчинення таких злочинів, як виконавців ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, ОСОБА_3 , переслідуючи свої корисливі мотиви, з метою функціонування свого злочинного плану, в кінці грудня 2022 року залучив до злочинної схеми свого знайомого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , завданням якого полягало в підшукуванні чоловіків призовного віку, які мають намір незаконно перетнути державний кордон до країн Європейського союзу за відповідну грошову винагороду.

В подальшому, ОСОБА_3 , діючи спільно із ОСОБА_6 , вирішили залучити до даної злочинної схеми свого спільного знайомого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обіймав посаду начальника Тячівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області та був обізнаний із методами роботи правоохоронних органів, та роль якого в організованій групі полягала, також, в підшукуванні чоловіків призовного віку, в тому числі спілкування із особами, які самі звертались до нього та через знайомих, які мали на меті перетнути нелегально кордон, а також, із метою не викриття злочинної схеми, у отриманні коштів від чоловіків призовного віку за організацію переправлення їх та передачу даних коштів ОСОБА_3 для подальшого їх розподілення між учасниками організованої групи. Орім цього, ОСОБА_5 виконував функції щодо організації перевезення осіб, які мали на меті перетнути кордон, до м. Ужгород, а саме до місць куди буде вказано організатором ОСОБА_3 .

Так, відповідно до складеного злочинного плану ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 повинні були виконувати завдання спрямовані на підшукування осіб призовного віку та які мають на меті покинути територію України в сторону ЄС за відповідну грошову винагороду.

Надалі, ОСОБА_3 до даної злочинної схеми залучив ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому було відомо про спільників ОСОБА_4 та їх роль у злочинній схемі, та який повинен був здійснювати незаконне переправлення через державний кордон України з Словацькою Республікою поза пунктом пропуску, особу або осіб призовного віку від 18 до 60 років, за обумовлену грошову винагороду.

Надалі, ОСОБА_3 , з відома ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , у період лютого 2023 року спланував способи здійснення та реалізації злочинного плану, який полягав у переправленні осіб через кордон, а саме незаконне переправлення чоловіків призовного віку наступним шляхом переправлення особи поза пунктами пропуску із залученням посередників, тобто осіб, які будуть здійснювати переведення чи перевезення.

У свою чергу, у ОСОБА_3 , як організатора злочинної схеми та організатора вказаної організованої групи, роль полягала у вирішенні питання із особами, які безпосередньо здійснювали переправлення (перевезення, перевід) осіб через державний кордон України поза пунктами пропуску, а також роль ОСОБА_3 полягала в передачі коштів особам, які виконували наведені дії щодо переправлення осіб через державний кордон України поза пунктами пропуску.

Так, ОСОБА_3 , враховуючи кількість співучасників, визначив загальну суму коштів за незаконний перетин державного кордону України поза пунктом пропуску, що становила 1500 доларів США, так як із даних грошових коштів ОСОБА_3 , як організатор злочинної схеми, повинен в подальшому розподілити всі кошти між учасниками організованої групи.

У грудні 2022 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 спільно із ОСОБА_6 та ОСОБА_4 залучили також до злочинної схеми свого добре знайомого ОСОБА_12 (особа, яку залучено до конфіденційного співробітництва в рамках кримінального провадження), роль якого вказаною групою спільно визначено, як особу, яка, також як і ОСОБА_4 , здійснювала безпосереднє незаконне переправлення через державний кордон України до Словацької Республіки поза пунктом пропуску, особу або осіб призовного віку від 18 до 60 років, за обумовлену грошову винагороду.

Злочинна група, очолювана попередньо ОСОБА_3 , умисно та добровільно організувалася з метою незаконного збагачення шляхом вчинення злочинів з незаконного переправлення осіб через державний кордон, характеризувалась попереднім спільним об`єднанням кількох осіб для вчинення злочинів, досягнення єдиної злочинної мети з незаконного збагачення, між членами якого існували міцні внутрішні зв`язки, засновані на родинних зв`язках та тривалому знайомстві; стабільністю і згуртованістю членів групи задля досягнення єдиного злочинного результату спільними зусиллями; тривалістю їх дій у період із грудня 2022 року по 05 квітня 2023 року; детальною організацією функціонування групи у вигляді чіткого виконання кожним відведеної йому ролі та вказівок організатора; обізнаністю всіх членів злочинної групи з планом злочинних дій, свідомого виконання своїх функцій кожним із них.

ОСОБА_3 , надавав вказівки щодо вжиття заходів конспірації, переміщував осіб з одного місця в інше, поетапного тимчасового утримання та переміщення до визначених місць для подальшого незаконного переправлення через лінію державного кордону з України до Словацької Республіки та здійснював безпосереднє підшукування чоловіків призовного віку, які мають на меті нелегально перетнути державний кордон до країн Європейського Союзу. При цьому, ОСОБА_3 згідно відведеної йому ролі в організованій групі отримував від інших членів організованої групи грошові кошти та розподіляв їх між останніми.

ОСОБА_5 , як член організованої групи, згідно відведеної йому ролі у даній організованій групі, яка полягала, в підшукуванні чоловіків призовного віку, які мали на меті перетнути нелегально кордон, а також, із метою не викриття злочинної схеми, у отриманні коштів від чоловіків призовного віку за організацію переправлення їх та передачу даних коштів ОСОБА_3 для подальшого їх розподілення між учасниками організованої групи, виконував роль організації перевезення осіб, які мали на меті перетнути кордон, до м. Ужгород, а саме до місць куди буде вказано організатором ОСОБА_3 .

ОСОБА_6 , надавав вказівки щодо переміщення осіб з одного місця в інше до визначених місць для подальшого незаконного переправлення через лінію державного кордону з України до Словацької Республіки та здійснював безпосереднє підшукування чоловіків призовного віку, які мають на меті нелегально перетнути державний кордон до країн Європейського союзу.

ОСОБА_4 , як член організованої групи, згідно відведеної йому ролі у даній організованій групі, здійснював безпосереднє спілкування та погодження із організатором ОСОБА_3 порядку здійснення переправлення осіб, часу та місця доставлення осіб до вказаних місць та спільно із ОСОБА_3 визначав суми грошових коштів за одну особу, а також здійснював безпосереднє незаконне переправлення через лінію державного кордону з України до Словацької Республіки чоловіків призовного віку, які мають на меті нелегально перетнути державний кордон до країн Європейського Союзу.

На виконання вказаної злочинної схеми, ОСОБА_5 , з відома усіх учасників організованої групи, а саме ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , підшукав двох осіб, які мали бажання незаконно перетнути державний кордон України, а саме ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , та за грошові кошти у сумі 3000 доларів США зобов`язався організувати переправлення ОСОБА_13 та ОСОБА_14 через державний кордон України поза межами пункту пропуску, на території Ужгородського району Закарпатської області, до Словацької Республіки.

З цією метою, ОСОБА_5 звернувся до ОСОБА_3 для організації останнім безпосереднного незаконого переправлення ОСОБА_13 та ОСОБА_14 через державний кордон України поза межами пункту пропуску, на що ОСОБА_3 погодився.

У свою чергу, на виконання вказаної злочинної схеми, ОСОБА_3 , звернувся до ОСОБА_4 з проханням безпосереднного незаконого переправлення ОСОБА_13 та ОСОБА_14 через державний кордон України поза межами пункту пропуску, на що ОСОБА_4 погодився.

При цьому, ОСОБА_3 зауважив, що за незаконне переправляння через державний кордон України, поза межами пункту пропуску, вказаних осіб він заплатить ОСОБА_4 грошову винагороду у розмірі 1000 доларів США. Згідно домовленостейей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , останній повинен був провести ОСОБА_13 та ОСОБА_14 до лінії розмежування державного кордону України та Словацької Республіки у лісній місцевості Ужгородського району, щоб вони мали змогу її незаконно перетнути.

У подальшому, 24.02.2023 ОСОБА_5 , організував приїзд ОСОБА_13 та ОСОБА_14 до м. Ужгород, де їх, о 10:18 24.02.2023, зустрів та забрав ОСОБА_3 на автомобілі марки «OPEL INSIGNIA», д.н.з. НОМЕР_1 .

У той же день (24.02.2023) о 10:30 ОСОБА_3 , на автомобілі марки «OPEL INSIGNIA», д.н.з. НОМЕР_1 доставив ОСОБА_14 та ОСОБА_13 до заздалегідь обумовленого місця, а саме за адресою: АДРЕСА_4 , де останні пересіли в інший транспортний засіб, а саме марки: «Форд Фокус», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , де перебував ОСОБА_12 та ОСОБА_4 , після чого вони, за вказівкою останнього, поїхали до заздалегідь обумовленого місця, а саме до с. Оноківці Ужгородського району Закарпатської області для безпосереднього переправлення ОСОБА_14 та ОСОБА_13 через державний кордон України.

Через деякий час, приблизно об 11:00 24.02.2023 ОСОБА_4 , на виконання зазначеного злочинного плану, привіз ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на дачний масив у АДРЕСА_5 (координати: 48.6634520; 22.3410390), після чого останні вийшли з автомобіля та ОСОБА_4 у присутності ОСОБА_12 повів їх через ліс у напрямку Українсько-Словацького кордону з метою незаконного переправлення останніх через державний кордон України.

Надалі, ОСОБА_4 супроводив ОСОБА_13 та ОСОБА_14 до лінії державного Українсько-Словацького кордону, показавши останнім найоптимальніший маршрут руху в напрямку Словацької Республіки, після чого останні попрямували в напрямку Словацької Республіки, однак біля 14:00 години, були затримані військовослужбовцями ВІПС «Оноківці» ВПС «Ужгород» 94 прикордонного загону в районі 266 прикордонного знаку.

Таким чином, 24.02.2023 ОСОБА_6 , діючи в складі організованої групи, до якої входили ОСОБА_4 ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, з метою незаконного збагачення, керуючись корисливими мотивами, здійснили спільно організацію переправлення ОСОБА_14 та ОСОБА_13 через державний кордон України поза пунктом пропуску в зоні відповідальності ВІПС «Оноківці ВПС Ужгород 94 прикордонного загону.

Зазначеними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст. 332 КК України організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння його вчиненню вказівками, щодо кількох осіб, організованою групою, з корисливих мотивів.

Як убачається з угоди про визнання винуватості від 04.01.2024 року, прокурор та обвинувачений ОСОБА_6 , за участі захисника адвоката ОСОБА_11 , дійшли згоди щодо всіх її істотних умов: формулювання обвинувачення, правової кваліфікації дій обвинуваченого, який у повному обсязі обвинувачення беззастережно визнає свою винуватість у скоєному.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання за ч.3 ст. 332 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірі 6000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 102 000,00 (сто дві тисячі грн. 00 коп.) грн., без конфіскації майна, на підставі ч.2 ст. 69 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 04.01.2024 року між прокурором у кримінальному провадженні заступником керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_6 , за участі захисника - адвоката ОСОБА_11 .

Обвинувачений ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення в якому його обвинувачують, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, підтвердив укладення угоди про визнання винуватості та просив затвердити її з врахуванням істотних умов, по яким сторони досягли взаємної згоди.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_11 у підготовчому судовому засіданні підтвердила укладення угоди про визнання винуватості між прокурором у кримінальному провадженні заступником керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_6 , у її присутності та просила затвердити її з врахуванням істотних умов, по яким сторони досягли взаємної згоди.

Обвинувачений ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні пояснив, що права надані йому законом у зв"язку з укладенням угоди про визнання винуватості він повністю розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний, характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, визнає повністю.

Також у підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості від 04.01.2024 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та просив її затвердити.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 за ч.3 ст. 332 КК України організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння його вчиненню вказівками, щодо кількох осіб, організованою групою, з корисливих мотивів кваліфіковано правильно.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини, вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання вини.

Судом, на виконання вимог ст. 474 КПК України, сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_6 не встановлено.

У підготовчому судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода про визнання винуватості від 04.01.2024 року не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Судом, у відповідності до ч. 2 ст. 473 КПК України учасникам судового провадження роз"яснено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, а саме обмеження права на оскарження вироку, згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України, а для підозрюваного, обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.

При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 04.01.2024 року вимогам ст. ст. 469, 470, 472 КПК України суд враховує що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угоди, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій обвинуваченого правильна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З врахуванням вищевказаного, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості укладеної 04.01.2024 року між прокурором у кримінальному провадженні заступником керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_6 , за участі захисника адвоката ОСОБА_11 .

Відповідно до ч.5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Обставинами, які пом"якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Також, керуючись ст.69 КК України, суд визнає обставинами, які пом"якшують покарання ОСОБА_6 сплату ОСОБА_6 на користь Збройних Сил України грошових коштів у сумі 50 000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 75 ( внутрішній номер 353839232) від 25.06.2024 року, перебуванняу нього під опікою особи похилого віку.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

За таких обставин враховуючи тяжкість злочину, конкретні обставини справи, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення, попередження нових злочинів, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, суд приходить до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_6 має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення, попередження нових злочинів, у вигляді штрафу, і тому призначає, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості, остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 6000 (шість тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 102000,00 (сто дві тисячі грн. 00 коп.) грн. без конфіскації майна.

Речові докази у кримінальному провадженні транспортний засіб марки «Opel» моделі «Insignia», з д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 повернути ОСОБА_3 , скасувавши, накладений на них, згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 24.05.2023 року у справі № 308/5859/23, арешт

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні вартість проведених експертиз у сумі 5258,00 ( п"ять тисяч двісті п"ятдесят вісім грн. 00 коп.) грн. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні вартість проведених експертиз у сумі 5258,00 ( п"ять тисяч двісті п"ятдесят вісім грн. 00 коп.) грн. стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні вартість проведених експертиз у сумі 5258,00 ( п"ять тисяч двісті п"ятдесят вісім грн. 00 коп.) грн. стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні вартість проведених експертиз у сумі 5258,00 ( п"ять тисяч двісті п"ятдесят вісім грн. 00 коп.) грн. стягнути з ОСОБА_6 на користь держави.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, обраний відносно ОСОБА_3 , до набрання цим вироком законної сили - залишити без змін.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, обраний відносно ОСОБА_5 , до набрання цим вироком законної сили - залишити без змін.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, обраний відносно ОСОБА_6 , до набрання цим вироком законної сили - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 373,374,376, 395, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 04.01.2024 року між прокурором у кримінальному провадженні заступником керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участі захисника адвоката ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні №0000181 від 15.12.2022 року.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, призначивши покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірі 8000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 136 000,00(сто тридцять шість тисяч грн. 00 коп.) грн., без конфіскації майна.

Запобіжний захід у виді особистого зобов"язання, обраний відносно ОСОБА_3 , до набрання цим вироком законної сили - залишити без змін.

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 04.01.2024 року між прокурором у кримінальному провадженні заступником керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника адвоката ОСОБА_17 , у кримінальному провадженні №0000181 від 15.12.2022 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, призначивши покарання, із застосуванням ст. 69 КК України,у виді позбавлення волі на строк п"ять років, без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком три роки та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 04.01.2024 року між прокурором у кримінальному провадженні заступником керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участі захисника адвоката ОСОБА_10 , у кримінальному провадженні №0000181 від 15.12.2022 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, призначивши покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірі 7000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119 000,00(сто дев"ятнадцять тисяч грн. 00 коп.) грн., без конфіскації майна.

Запобіжний захід у виді особистого зобов"язання, обраний відносно ОСОБА_5 , до набрання цим вироком законної сили - залишити без змін.

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 04.01.2024 року між прокурором у кримінальному провадженні заступником керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_6 , за участі захисника адвоката ОСОБА_11 , у кримінальному провадженні №0000181 від 15.12.2022 року.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, призначивши покарання , із застосуванням ст. 69 КК України,у виді штрафу у розмірі 6000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 102 000,00 (сто дві тисячі грн. 00 коп.) грн., без конфіскації майна.

Запобіжний захід у виді особистого зобов"язання, обраний відносно ОСОБА_6 , до набрання цим вироком законної сили - залишити без змін.

Речові докази у кримінальному провадженні транспортний засіб марки «Opel» моделі «Insignia», з д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 повернути ОСОБА_3 , скасувавши, накладений на них, згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 24.05.2023 року у справі № 308/5859/23, арешт

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні вартість проведених експертиз у сумі 5258,00 ( п"ять тисяч двісті п"ятдесят вісім грн. 00 коп.) грн. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні вартість проведених експертиз у сумі 5258,00 ( п"ять тисяч двісті п"ятдесят вісім грн. 00 коп.) грн. стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні вартість проведених експертиз у сумі 5258,00 ( п"ять тисяч двісті п"ятдесят вісім грн. 00 коп.) грн. стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні вартість проведених експертиз у сумі 5258,00 ( п"ять тисяч двісті п"ятдесят вісім грн. 00 коп.) грн. стягнути з ОСОБА_6 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений прокурором, обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1