ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/958/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 3 ст. 185 КК України
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_9 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 червня 2024 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Запоріжжя, українець, громадянин України, маючий середню освіту, не працюючий, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не маючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , судимий:

1) 26 березня 2021 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт;

2) 14 червня 2021 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень;

3) 4 квітня 2024 року Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч. 4 ст. 407 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2021 року та призначено покарання у вигляді 3 років 5 днів позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання за цим вироком та вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 4 квітня 2024 року, призначено остаточне покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання постановлено рахувати з моменту фактичного затримання - з 9 червня 2023 року.

Зараховано у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 9 червня 2023 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 686 грн. 48 коп. у рахунок відшкодування витрат на проведення експертизи.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за наступних обставин.

4 листопада 2021 року, приблизно о 03.00 годині, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, відкрив заздалегідь викраденими ключами транспортний засіб ЗСА-270710 (вантажний фургон) синього кольору д.н.з. НОМЕР_1 , звідки таємно викрав болгарку «Craft CAG-180/1900», вартість якої складає 892 гривень 65 копійок та апарат для зварювання «PRO-Craft Industrial RWI-350», вартість якого складає 2361 гривень 15 копійок, які належать ОСОБА_10 , та в подальшому розпорядився на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_7 , завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду у розмірі 3253 гривень 80 копійок.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини справи, доведеність вини ОСОБА_7 та кваліфікацію судом його дій, вважає вирок суду незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ОСОБА_7 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення 4 листопада 2021 року, тобто до ухвалення вироку Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 4 квітня 2024 року, та після ухвалення вироку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2021 року.

Таким чином, суд повинен був спочатку призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України, після чого на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання приєднати покарання за вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 4 квітня 2024 року, а в подальшому на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2021 року.

Крім того, поза увагою суду залишились відомості про особу обвинуваченого, який раніше 3 рази притягувався до кримінальної відповідальності, має судимості, будь-якою суспільно-корисною працею не займається, як наслідок шкода відшкодована не була, а викрадене майно потерпілому повернуто не було.

Просить вирок в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 4 квітня 2024 року призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України шляхом часткового складання покарань призначити остаточне покарання у вигляді 4 років 5 днів позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді по справі, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за обставин, викладених у вироку, а також висновки суду про юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України є обґрунтованими, відповідають обставинам справи та підтверджені наявними у справі доказами, які досліджувались за згодою усіх учасників провадження, у тому числі обвинуваченого ОСОБА_7 у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, і в апеляційній скарзі не оспорюються.

Переглядаючи вирок суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції закону про кримінальну відповідальність у зв`язку з неправильним приєднанням ОСОБА_7 покарання за попередніми вироками.

Відповідно до ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції може бути неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

З огляду на ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення є, окрім іншого, незастосування судом закону, який підлягає застосуванню та застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до абз. 6 п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70 КК України, так і ст. 71 КК України: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК України; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення 4 листопада 2021 року, тобто до ухвалення вироку Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 4 квітня 2024 року, та після ухвалення вироку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2021 року, у зв`язку з чим, при призначенні йому покарання, суд першої інстанції повинен був враховувати вимоги абз. 6 п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, колегія суддів враховує, що він раніше неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень, не працює, суспільно-корисною працею не займається, стійких соціальних зв`язків не має, не одружений, дітей на утриманні не має, у зв`язку з чим, йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 418, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 червня 2024 року відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України в частині призначеного покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 4 квітня 2024 року призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2021 року, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 5 (п`яти) днів позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Касаційна скарга на вирок апеляційного суду може бути подана протягом трьох місяців з дня його проголошення безпосередньо до Верховного Суду, а засудженим, який утримується під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4