Справа № 634/1038/21
Провадження № 1-кп/529/21/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року Диканський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Диканька Полтавської області у режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000072 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Дебеславці Коломийського району Івано-Франківської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, не працюючого, невійськовозобов`язаного, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнаного судом доведеним.

01 вересня 2021 року близько 05 год. 45 хв. обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи біля власного домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , на ґрунті виниклих неприязних відносин з ОСОБА_6 , умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень, підійшов до ОСОБА_6 , схопив її за ліву руку, після чого не відпускаючи руки, наніс останній удари кулаком лівої руки в праву частину голови та обличчя, чим спричинив потерпілій легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, чисельних синців волосистої частини голови, обличчя, лівого передпліччя.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, у вигляді заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

Позиція сторін кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_3 вказав, що в судовому засіданні було достеменно встановлено, що інкриміноване кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим, тому просить суд визнати ОСОБА_4 винуватим у його вчиненні та призначити покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ядесят) грн 00 коп.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, заперечував. Вказав, що 01.09.2021 рано вранці він знаходився у дворі свого господарства. В цей час ОСОБА_6 його побачила, почала кричати, чому він на неї витріщився, обзивала його ОСОБА_8 . Це сталося в той час, коли вона їхала велосипедом зі своєю товаришкою по чарці Вірою Книжкою. Вони в цей час по корів їхали і, проїжджаючи повз його господарство, його матюкали. Він стояв біля воріт свого господарства, а ОСОБА_6 гнала коров з палицею в руці. ОСОБА_6 його вдарила цією палицею по лівій руці і запхала його у двір. Все це відбувалося миттєво, а ввечері вона ще проходила до нього на розбірки. У нього є довідка, що ОСОБА_6 йому тоді вибила палець цією палицею. ОСОБА_6 залетіла до нього в двір, штовхнула його і вдарила палицею. Він повинен був захищатися. Конфлікт з ОСОБА_6 у нього був ще 5 років тому і в них був суд. Якщо ОСОБА_6 твереза, то вона веде себе мовчки. Але якщо п`яна, то ображає його, називаючи ОСОБА_8 . Обвинувачений вказав, що у нього є свідок ОСОБА_9 . ОСОБА_9 бачив, яка ОСОБА_6 п`яна на інвалідному візку. Обвинувачений вказав, що у нього з ОСОБА_6 постійні скандали. ОСОБА_6 він бив, вихопивши у неї з рук палицю. Внаслідок дій потерпілої ОСОБА_6 у нього був перебитий палець. Він правою рукою її тримав, а лівою вдарив. ОСОБА_10 прийшовся по щоці і по голові, тобто вдарив її два рази правою рукою. Обвинувачений вказав, що він також звертався в поліцію. Конфлікти з ОСОБА_6 давно, бо вона ображає його, всі ці конфлікти відбуваються на побутовому рівні, притензії з її боку такі: то рано коров пригнав, то ще щось. Потерпіла часто вживає спиртне. Обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що тоді він дійсно заподіяв потерпілій легкі тілесні ушкодження, але потерпіла ОСОБА_6 сама спровокувала його на це, била його у його власному дворі, тому він не шкодує про свої дії. Він захищався і не повинен ОСОБА_6 відшкодовувати збитки.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні вказав, що обвинувачений захищався внаслідок протиправних дій потерпілої. Захисник обвинуваченого зазначив, що заявлений потерпілою розмір матеріальної та моральної шкоди є значно завищеним, необґрунтованим, а тому просив відмовити у задоволенні цивільного позову.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що 01.09.2021 вона пішла пасти коров. В цей день десь о 04 год. 30 хв. вона разом з напарницею поїхала велосипедом на край села займати чергу та збирати худобу. Коли вона проїжджала по вулиці повз господарство обвинуваченого ОСОБА_4 , то побачила, що він стояв в себе в дворі і щось бубнів, вона подумала, що може йому погано. Проїхала вона спокійно, нікого не чіпала. Їдучи назад, бачила, що люди стояли з коровами. ОСОБА_4 з жінкою вийшли на вулицю і чекали її. Вони почали її ображати, обвинувачуючи, що вона в їх двір заглядає. Вона в цей час йшла з лозиною в руці. Потерпіла вказала, що вона до домоволодіння ОСОБА_4 не заходила. ОСОБА_4 є шульгою і він її схопив за праву руку, бив по голові, все це продовжувалось десь хвилин 10. При цьому він зірвав з неї годинник та сережку. До неї тоді викликали швидку допомогу та зателефонували в поліцію. У неї був артеріальний тиск підвищений, струс мозку, робили енцефалограму. Вона три дні не могла спати. Була рвота, кололи знеболювальне, сестра в м. Красноград відвезла її в лікарню, на візку в палату. Після тих подій вона досі спостерігається у невропатолога. З ОСОБА_4 відносин у неї раніше ніяких не було. ОСОБА_6 вказала, що ОСОБА_4 її бив, схопивши її за праву руку, а лівою рукою бив хвилин 10. Було більше десяти ударів. Пошкодження залишилися від того часу й досі. Все це було вранці. Вона давала показання на стадії досудового розслідування, показання свої підтримує. Потерпіла вказала, що ОСОБА_4 досить конфліктний, має конфлікти з багатьма жителями села. Потерпіла вказала, що на її думку, на момент її побиття ОСОБА_4 перебував в стані алкогольного сп`яніння, при цьому він висловлювався нецензурно. Після того, що сталося, ОСОБА_4 не просив у неї вибачення. ОСОБА_11 тоді її захистив. ОСОБА_12 не вийшов і не заступився за неї, то ОСОБА_4 її вбив би. Інші сусіди також кричали ОСОБА_4 , щоб він її відпустив. Обвинувачений не відшкодував їй збитки, продовжує її ображати, в тому числі й нині в приміщенні суду. Однак, незважаючи на це, вона в душі пробачила йому, але покарати його необхідно. Бо й люди про це просили. Цивільний позов вона підтримує повністю і просить його задовольнити. Вона перебуває на обліку в лікаря невропатолога. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 вона й досі отримує медичну допомогу, половину голови взагалі не відчуває.

Представник потерпілої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні вказав, що при розгляді кримінального провадження було встановлено, що саме ОСОБА_4 наніс потерпілій ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження, які спричинили коротокочасний розлад здоров`я. У зв`язку із цим, вважав наявними підстави для визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Просив задовольнити поданий потерпілою цивільний позов в повному обсязі з підстав, викладених у ньому. Вказав, що поведінка обвинуваченого свідчить, що він не розкаявся, він навіть не попросив вибачення у потерпілої.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Незважаючи на заперечення обвинуваченим ОСОБА_4 своєї винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, у вигляді нанесення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, його винуватість у скоєнні інкримінованого йому кримінального проступку у повному обсязі підтверджується наступною безпосередньо дослідженою та перевіреною у судовому засіданні судом сукупністю доказів, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка у судовому засіданні пояснила, що 01.09.2021 вона пішла пасти коров. В цей день десь о 04 год. 30 хв. вона разом з напарницею поїхала велосипедом на край села займати чергу та збирати худобу. Коли вона проїжджала по вулиці повз господарство обвинуваченого ОСОБА_4 , то побачила, що він стояв в себе в дворі і щось бубнів, вона подумала, що може йому погано. Проїхала вона спокійно, нікого не чіпала. Їдучи назад, бачила, що люди стояли з коровами. ОСОБА_4 з жінкою вийшли на вулицю і чекали її. Вони почали її ображати, обвинувачуючи, що вона в їх двір заглядає. Вона в цей час йшла з лозиною в руці. Потерпіла вказала, що вона до домоволодіння ОСОБА_4 не заходила. ОСОБА_4 є шульгою і він її схопив за праву руку, бив по голові, все це продовжувалось десь хвилин 10. При цьому він зірвав з неї годинник та сережку. До неї тоді викликали швидку допомогу та зателефонували в поліцію. У неї був артеріальний тиск підвищений, струс мозку, робили енцефалограму. Вона три дні не могла спати. Була рвота, кололи знеболювальне, сестра в м. Красноград відвезла її в лікарню, на візку в палату. Після тих подій вона досі спостерігається у невропатолога. З ОСОБА_4 відносин у неї раніше ніяких не було. Люди їй сказали: "Не пробачимо йому, подавай на нього в поліцію". Всі дали показання з приводу тих подій. Співмешканкою ОСОБА_4 є Решетелиха. ОСОБА_6 вказала, що ОСОБА_4 її бив, схопивши її за праву руку, а лівою рукою бив хвилин 10. Було більше десяти ударів. Пошкодження залишилися від того часу й досі. Все це було вранці. Вона давала показання на стадії досудового розслідування, показання свої підтримує. ОСОБА_4 є бабієм і ловеласом, своєї дружини він не соромився, гуляв. Коли ОСОБА_4 з першою дружиною жив, то конфліктів у них не було. Тоді його дружина до неї приходила в гості, хоча вони жили на різних сторонах села. ОСОБА_4 й інших людей раніше бив, в тому числі й свою дружину бив на вулиці. Вона тікала з дому. Потерпіла вказала, що чула від людей, що ОСОБА_4 досить конфліктний. Потерпіла вказала, що на її думку, на момент її побиття ОСОБА_4 перебував в стані алкогольного сп`яніння, при цьому він висловлювався нецензурно. Після того, що сталося, ОСОБА_4 не просив у неї вибачення. ОСОБА_11 тоді її захистив. ОСОБА_12 не вийшов і не заступився за неї, то ОСОБА_4 її вбив би. Інші сусіди також кричали ОСОБА_4 , щоб він її відпустив.

- показаннями свідка ОСОБА_13 , яка в судовому засіданні пояснила, що 01 вересня 2021 року рано вранці, десь із 05 до 06 години ранку, потерпіла ОСОБА_6 гнала корів повз двір ОСОБА_4 . Останній вибіг з двору, накинувся на ОСОБА_6 , правою рукою тримав її за руки, а кулаком лівої руки наносив удари по голові та обличчю. Внаслідок ударів у ОСОБА_6 голова була у крові та гулі. ОСОБА_4 наніс ОСОБА_6 близько 10 ударів, точну кількість не пам`ятає. ОСОБА_6 у відповідь удари не наносила. Свідок вказала, що причина побиття їй не відома. Під час побиття обвинувачений про причини також не говорив. ОСОБА_13 вказала, що крім неї, те, як ОСОБА_4 наносив удари ОСОБА_6 , бачили ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , її нині покійний батько ОСОБА_15 , ОСОБА_16 . ОСОБА_11 почав кричати ОСОБА_4 , щоб він припинив бити ОСОБА_6 і лише після цього обвинувачений зупинився та втік у свій двір. Свідок ОСОБА_13 вказала, що вона викликала швидку допомогу, так як внаслідок ударів ОСОБА_6 стало погано. Свідок зазначила, що обвинувачений ОСОБА_4 конфліктна особа, наскільки їй відомо, раніше ОСОБА_4 вже бив жінок, а саме Книжку, Шаповал.

- показаннями свідка ОСОБА_17 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 сусіди. Свідок вказала, що вона разом з ОСОБА_18 стояли з коровами та чекали поки приженуть череду. ОСОБА_6 повинна була пригнати корів. Тоді вона побачила, як біля свого двору ОСОБА_4 . б`є ОСОБА_6 по голові та обличчю. Скільки було ударів вона не знає. Вона не бачила хто перший ударив. Там ще була дружина ОСОБА_4 , яка також билася. Вони всі почали кричати, щоб ОСОБА_4 відпустив ОСОБА_6 та припинив її бити. Тільки після цього ОСОБА_4 припинив наносити удари ОСОБА_6 та пішов у двір. У ОСОБА_6 була гуля на голові, вона трималася за голову та плакала. Свідок вказала, що їй невідома причина, з якої ОСОБА_4 завдав ударів ОСОБА_6 . Зазначила, що вона не спілкується із ОСОБА_4 , у неї з ним завжди якісь скандали. Обвинувачений ОСОБА_4 дуже конфліктний чоловік. Потерпіла ОСОБА_6 теж конфліктна.

- показаннями свідка ОСОБА_19 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона знає обвинуваченого та потерпілу, з потерпілою вони є сусідами. 01 вересня 2021 року десь о 05 год. 40 хв. вона з потерпілою ОСОБА_6 поїхали велосипедами гнати корів у череду. ОСОБА_6 гнала корів по вулиці, де живе обвинувачений ОСОБА_4 , а вона - по іншій. ОСОБА_6 затрималася і пізніше вона дізналася, що її побив ОСОБА_4 . Останній сам пристав до потерпілої. Свідок ОСОБА_19 вказала, що безпосередньо конфлікту між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 та моменту завдання ОСОБА_4 тілесних ушкоджень ОСОБА_6 вона не бачила, це бачили інші люди - ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 . Вона зустрілася з ОСОБА_6 на нижній вулиці, в останньої на голові була гуля та кров. Кров також була на губі потерпілої. Люди кричали, що ОСОБА_4 затягнув ОСОБА_6 у двір та почав бити. ОСОБА_6 плакала та говорила, що у неї болить голова. ОСОБА_6 сказала, що її побив ОСОБА_4 , а саме схопив її за руку та в цей час бив другою своєю рукою по її голові. Свідок ОСОБА_19 вказала, що вона та потерпіла ОСОБА_6 були тверезі. Коли вони проїжджали повз двору ОСОБА_4 , то побачивши останнього вона зробила для себе висновок, що він був у стані алкогольного сп`яніння. Свідок зазначила, що ОСОБА_21 викликала швидку допомогу, а поліцію викликали вона з сином потерпілої. У поліцію телефонував саме син потерпілої ОСОБА_6 - ОСОБА_22

- показаннями свідка ОСОБА_23 , який в судовому засіданні пояснив, що 01 вересня 2021 року рано вранці він бачив як ОСОБА_6 та ОСОБА_19 їхали вулицею на велосипедах по корів. Потім він почув крик і побачив, що на вулиці ОСОБА_4 тримав ОСОБА_6 однією рукою, а другою бив. Тоді ОСОБА_6 стало погано. Він викликав швидку допомогу. Бійка була на вулиці, у дворі у ОСОБА_4 він ОСОБА_6 не бачив. ОСОБА_6 ще говорила, що загубила біля господарства ОСОБА_4 ланцюжок чи сережки. У ОСОБА_4 та ОСОБА_6 були неприязні відносини. ОСОБА_4 і раніше бив інших людей. Свідок ОСОБА_23 вказав, що конфлікт між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 він бачив, знаходячись на відстані близько 100-150 метрів, але не більше 200 метрів. ОСОБА_4 тримав ОСОБА_6 правою рукою, а бив лівою рукою. Тримав її за волосся. Багато ударів з верхньої точки в нижню, багато бив по голові потерпілої. Ударів було більше двох. ОСОБА_6 після цього відійшла, їй стало дуже погано. Все це відбувалося протягом 3 - 5 хвилин. Там, десь за два метри була і ОСОБА_24 , яка є дружиною ОСОБА_4 . ОСОБА_24 не вживала заходів для припинення конфлікту. Свідок ОСОБА_23 вказав, що ОСОБА_6 говорила, що у неї дуже боліла голова. Він не бачив, які в останньої були тілесні ушкодження. ОСОБА_6 не була п`яною, запаху перегару він від неї не чув.

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 01.09.2021, відповідно до якого ОСОБА_6 звернулася до Відділення поліції № 1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області із заявою про нанесення їй ОСОБА_4 тілесних ушкоджень /том 1, а.с. 206/.

- протоколом проведення слідчого експерименту від 02.09.2021 та доданою до нього фототаблицею, під час якого потерпіла ОСОБА_6 , в присутності двох понятих, показала характер та локалізацію ударів, нанесених їй обвинуваченим ОСОБА_4 /том 1, а.с. 207-213/

- повідомленням КНП "Сахновщинська центральна лікарня" Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області від 06.09.2021 та доданою до нього копією журналу обліку фактів звернення та доставлення до Сахновщинської ЦРЛ осіб у зв`язку із заподіянням їм тілесних ушкоджень кримінального характеру та інформування про такі випадки органів та підрозділів поліції, відповідно до яких ОСОБА_6 зверталася у хірургічний кабінет цього медичного закладу 02 вересня 2021 року о 12 год. 00 хв. з діагнозом: множинні забої голови та обличчя, крововиливи в області очей, забій лівого променево-зап`ястного суглобу /том 1, а.с. 214-217/.

- копією журналу обліку прийому хворих у стаціонар та відмов у госпіталізації № 13, заведеного КНП "Красноградська центральна районна лікарня", копією медичної карти стаціонарного хворого № 4012 та копією виписки із цієї медичної карти, відповідно до яких ОСОБА_6 перебувала на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні цього медичного закладу з 03 вересня 2021 року по 10 вересня 2021 року з діагнозом: струс головного мозку, закрита черепно-мозкова травма, параорбітальна гематома праворуч /том 1, а.с. 219-223/.

- висновком експерта за результатами судово-медичної експертизи від 14.09.2021 № 12-14/98-КР/21, відповідно до якого у потерпілої ОСОБА_6 встановлено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, чисельних синців волосистої частини голови, обличчя, лівого передпліччя. Вказані тілесні ушкодження утворились від прямої дії тупого (тупих), твердого (твердих) предмета (предметів), можливо в час та способом, на які вказує освідувана ОСОБА_6 Закрита черепно-мозкова травма зі струсом мозку та ушкодженнями на голові відносяться легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Синці на передпліччі відносяться до легких тілесних ушкоджень. Покази ОСОБА_6 , дані нею в протоколі допиту потерпілої, про спосіб спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_4 не суперечать даним, отриманим при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_6 . Покази ОСОБА_6 , дані нею в протоколі проведення слідчого експерименту, про спосіб спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_4 не суперечать даним, отриманим при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_6 /том 1, а.с. 224-225/.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 відмовився від допиту в судовому засіданні свідка ОСОБА_25 , так як останній має дуже поганий стан здоров`я після перенесеного інсульту.

Оцінюючи показання потерпілої ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , ОСОБА_19 , ОСОБА_23 щодо нанесення обвинуваченим ОСОБА_4 тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 , суд вважає ці показання є послідовними і достовірними. У суду відсутні підстави сумніватися в правдивості вказаних показань, оскільки ці показання є чіткими, логічними і узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами.

Крім того, суд враховує те, що потерпіла ОСОБА_6 та свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , ОСОБА_19 , ОСОБА_23 попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, а тому такі докази, у сукупності з іншими наявними у кримінальному провадженні доказами, суд знаходить належними та допустимими.

Суд зауважує, що показання цих свідків не являються єдиними доказами у кримінальному провадженні, вони оцінювалися у сукупності з іншими доказами, в тому числі і показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_4 , наданими ним як на досудовому слідстві, так і у судовому засіданні, в яких він вказав, що наносив удари потерпілій ОСОБА_6 (хай навіть у якості захисту від начебто нанесених ударів йому потерпілою, як зазначав обвинувачений у судовому засіданні).

Надані в судовому засіданні показання свідка ОСОБА_24 , яка є цивільною дружиною обвинуваченого ОСОБА_4 , про те, що саме потерпіла ОСОБА_6 била обвинуваченого ОСОБА_4 , а він лише захищався шляхом її відштовхування від себе та сам ударів не наносив, суд оцінює критично, так як ці показання спростовуються показаннями інших свідків, які є чіткими, логічними і взаємоузгоджуються між собою та з іншими дослідженими судом доказами.

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні вказав, що він є сусідом та односельцем обвинуваченого ОСОБА_4 , в судове засідання як свідка для дачі показань його запросив обвинувачений. ОСОБА_26 вказав, що він не звертався до поліції щодо того, що він був свідком даних подій. Поліція до нього також не зверталася щодо конфлікту між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . ОСОБА_26 вказав, що 01 вересня 2021 року він вийшов з будинку, щоб покурити. Почувши крики на вулиці, за межами його двору, він вийшов на дорогу. Там він побачив, як ОСОБА_6 забігла швидким кроком до ОСОБА_4 у двір. Коли вона заходила до ОСОБА_4 у двір, то у неї в руках була дерев`яна палиця довжиною десь два метри. ОСОБА_26 зазначив, що він не бачив та не чув, що відбувалося у дворі у ОСОБА_4 . Коли ОСОБА_6 заходила у двір до ОСОБА_4 , то було тихо. Після того, як ОСОБА_6 вийшла з двору обвинуваченого, то підняла палицю та погнала корів. ОСОБА_4 за ОСОБА_6 з двору не виходив. ОСОБА_26 вказав, що він не бачив на ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, йому не було видно. ОСОБА_4 пізніше розповів йому, що ОСОБА_6 заскочила до ОСОБА_4 у двір та вдарила останнього по руці та пальцях. ОСОБА_4 та ОСОБА_6 постійно між собою конфліктували. ОСОБА_26 зазначив, що у той день він бачив інших свідків події - ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , які могли все бачити.

Надані в судовому засіданні вказані вище показання свідка ОСОБА_26 про те, що ОСОБА_6 забігла до ОСОБА_4 у двір з палицею та, як йому відомо зі слів ОСОБА_4 , вдарила останнього по руці та пальцях, суд оцінює критично, так як ці показання спростовуються показаннями інших свідків, які є чіткими, логічними і взаємоузгоджуються між собою та з іншими дослідженими судом доказами. Крім того, ОСОБА_26 в судовому засіданні вказав, що особисто він не бачив, щоб ОСОБА_6 чи ОСОБА_4 наносили удари та не чув про що вони говорили між собою.

Обвинувачений ОСОБА_4 не забезпечив явку свідка зі сторони захисту - ОСОБА_30 в судове засідання, незважаючі на неодноразові відкладання розгляду справи, поважності причин неявки в судове засідання свідка не зазначав, чим фактично відмовився від допиту даного свідка.

Щодо письмового пояснення свідка ОСОБА_15 від 16.09.2021, наданого ним дізнавачу СД ВП № 1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_31 , який помер 29.05.2022 (актовий запис про смерть № 194 від 01.06.2022, складений Сахновщинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), яке було оголошено у судовому засіданні, суд дійшов такого висновку.

Однією із загальних засад кримінального провадження є безпосередність дослідження показань, речей і документів (п. 16 ч. 1 ст. 7 КПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу.

Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом (ст. 23 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 225 КПК України, у виняткових випадках, пов`язаних із необхідністю отримання показань свідка чи потерпілого під час досудового розслідування, якщо через існування небезпеки для життя і здоров`я свідка чи потерпілого, їх тяжкої хвороби, наявності інших обставин, що можуть унеможливити їх допит в суді або вплинути на повноту чи достовірність показань, сторона кримінального провадження, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право звернутися до слідчого судді із клопотанням провести допит такого свідка чи потерпілого в судовому засіданні, в тому числі одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб. У цьому випадку допит свідка чи потерпілого здійснюється у судовому засіданні в місці розташування суду або перебування хворого свідка, потерпілого в присутності сторін кримінального провадження з дотриманням правил проведення допиту під час судового розгляду.

Таким чином, кримінальним процесуальним законодавством України передбачено, що суд може обґрунтовувати свої висновки показаннями свідка чи потерпілого, яких безпосередньо не допитував під час судового засідання, лише у разі коли вказані особи були допитані слідчим суддею в порядку передбаченому ч. 1 ст. 225 КПК України, що узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 22 жовтня 2021 року у справі № 487/5684/19, провадження № 51-1569 км 21, від 01 березня 2023 року у справі № 628/1284/20, провадження № 51-1580 км 22.

Враховуючи те, що свідка ОСОБА_15 , який помер 29.05.2022, не було безпосередньо допитано судом під час судового засідання, його пояснення від 16.09.2021 були надані дізнавачу, а не слідчому судді, суд не застосовує ці пояснення при обґрунтуванні вироку та не оцінює ці пояснення у сукупності з іншими доказами у справі, безпосередньо сприйнятими та дослідженими судом.

Повно, всесторонньо, об`єктивно проаналізувавши й оцінивши кожний доказ із точки зору належності, допустимості і достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку в даному кримінальному провадженні, судом поза розумним сумнівом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.

Проаналізувавши пояснення обвинуваченого у сукупності з іншими доказами у справі, суд вважає, що обрана обвинуваченим ОСОБА_4 у судовому засіданні позиція щодо невизнання своєї вини за пред`явленим йому обвинуваченням за ч. 2 ст. 125 КК України, є тактикою його захисту та бажанням уникнути передбаченого законом покарання. Його покази, надані в судовому засіданні, повністю спростовуються іншими дослідженими по справі доказами у їхній сукупності.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

За змістом статтей 50, 65 КК України особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен враховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, наслідки його вчинення, бере до уваги відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, характеризується задовільно.

Враховуючи викладене, загальні засади призначення покарання - законність, справедливість, обґрунтованість та індивідуалізацію, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєні кримінальні правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу в дохід держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Вирішення питання щодо цивільного позову.

Потерпіла ОСОБА_6 звернулася з цивільним позовом до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування цивільного позову ОСОБА_6 вказує, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого їй було завдано легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, і через це вона перебувала на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні ІНФОРМАЦІЯ_2 і відповідно змушена була нести витрати на придбання ліків та проведення МРТ-обстеження головного мозку. Посилаючись на вказане, потерпіла ОСОБА_6 просить стягнути на свою користь з ОСОБА_4 матеріальну шкоду в загальному розмірі 4 246,99 грн, з яких 3 246,99 грн - витрати на придбання ліків та 1 000,00 грн - витрати на проведення МРТ-обстеження головного мозку.

Посилаючись на те, що протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_4 їй було завдано моральну шкоду, яка полягає у сильних душевних стражданнях, публічному приниженні, приниженні честі та гідності, фізичному болю, необхідності у тривалому лікуванні, додаткових зусиллях на відновлення попереднього стану, потерпіла ОСОБА_6 просила стягнути з обвинуваченого на свою користь моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 та її представник як цивільного позивача - адвокат ОСОБА_7 підтримали цивільний позов та просили його задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позові та в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його представник як цивільного відповідача - адвокат ОСОБА_5 цивільний позов не визнали, вважали його необґрунтованим, заявлений потерпілою розмір матеріальної та моральної шкоди завищеним, та просили відмовити у його задоволенні у повному обсязі.

Розглянувши цивільний позов, дослідивши надані на його обґрунтування докази, вислухавши доводи сторін цивільного позову та їх представників, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно з частинами 1-3 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

В ході судового розгляду кримінального провадження було підтверджено, що протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 завдано легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. У зв`язку із цим, потерпіла ОСОБА_6 у період часу з 03.09.2021 по 10.09.2021 проходила стаціонарне лікування у неврологічному відділенні Красноградської центральної районної лікарні, що підтверджується копією виписки № 4012 із медичної карти стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_6 /том 1, а.с. 27/.

На придбання ліків потерпіла витратила грошові кошти у загальному розмірі 3 246,99 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи чеками із аптек /том 1, а.с. 28/.

Згідно рекомендацій лікаря у вказаній вище виписці із медичної картки стаціонарного хворого також потерпілою ОСОБА_6 було витрачено кошти на проведення МРТ-обстеження головного мозку у сумі 1 000,00 грн, що підтверджується копією фіскального чека, виданого ФОП ОСОБА_32 /том 1, а.с. 29/.

Враховуючи те, що протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 завдано легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, наявні у матеріалах справи докази підтверджують понесення потерпілою ОСОБА_6 витрат на придбання ліків та проходження МРТ-обстеження, призначених їй у зв`язку із лікуванням через завдані обвинуваченим тілесні ушкодження, суд дійшов висновку, що такі витрати у загальному розмірі 4 246,99 грн підлягають стягненню з обвинуваченого на користь потерпілої.

Щодо вимог потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно із ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як роз`яснено у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» № 4 від 31.03.1995, розмір моральної (немайнової) шкоди суд визначає у межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість заподіяної травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 15.12.2020 у справі № 752/17832/14-ц, розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Розглянувши позовні вимоги потерпілої про відшкодування їй моральної шкоди, суд дійшов висновку, що дійсно протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 була спричинена моральна шкода, що проявилася у фізичному болі та стражданнях, яких остання зазнала через отримані тілесні ушкодження, переживаннях, хвилюваннях, незручностях в організації свого життя, порушенні нормальних життєвих зв`язків, вимушених змінах у її життєвих стосунках, затраченому часі та зусиллях, необхідних для відновлення попереднього стану, а тому вона підлягає відшкодуванню потерпілій цим обвинуваченим.

Щодо розміру моральної шкоди у сумі 20 000,00 грн, суд вважає, що заявлені потерпілою вимоги є завищеними, оскільки потерпіла не надала суду достатніх та належних доказів, які б підтверджували заявлений нею розмір завданої моральної шкоди.

Визначаючи розмір відшкодування потерпілій моральної шкоди, суд враховує як глибину моральних страждань потерпілої, так і те, що їй були завдані легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я при вчиненні обвинуваченим кримінального проступку, на теперішній час потерпіла одужала, її життя відновлене. Вказуючи в судовому засіданні про те, що на теперішній час стан її здоров`я після нанесених їй ОСОБА_4 тілесних ушкоджень не відновився, вона продовжує отримувати медичну допомогу та приймати певні ліки, при цьому потерпіла ОСОБА_6 не надала суду жодної медичної документації, яка б це підтверджувала. Також потерпілою не надано суду відповідних висновків психологів чи інших спеціалістів, які б підтверджували значні порушення у її психіці внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_4 .

Виходячи з вказаних обставин, враховуючи глибину та ступінь моральних і фізичних страждань потерпілої, з метою запобігання незаконному збагаченню потерпілої особи, керуючись принципами розумності, співмірності та справедливості, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню та вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_6 моральну шкоду розмірі 5 000,00 грн.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 50, 65, 66, 67, ч. 2 ст. 125 КК України, ст. ст. 22, 23, 1166 ЦК України, ст. ст. 128, 369-371, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ядесят) грн 00 коп.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 4 246 (чотири тисячі двісті сорок шість) грн 99 коп та моральну шкоду у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп, а всього разом 9 246 (дев`ять тисяч двісті сорок шість) грн 99 коп.

В задоволенні іншої частини цивільного позову - відмовити.

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок суду може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Диканський районний суд Полтавської області.

Вирок суду набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками судового провадження. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1