Справа № 675/820/24
Провадження № 1-кп/675/99/2024
У Х В А Л А

"12" вересня 2024 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 , розглянувши в м. Ізяслав Хмельницької області у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_8 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляді Ізяславського районного суду Хмельницької області знаходиться кримінальне провадження № № 0000562 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заявила клопотання про продовження відносно обвинуваченого строку тримання під вартою, посилаючись на те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Клопотання мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Шепетівського районного суду Хмельницької області від 04.04.2024 до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01.06.2024, який востаннє продовжено ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 19.07.2024 до 16.09.2024.

На даний час продовжують існувати ризики, які враховувалися при застосуванні обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, адже він обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Крім того, останній може переховуватися від суду, та, будучи місцевим жителем, може незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, шляхом подальшого спонукання їх до перекручування або спотворення обставин, які їм відомі, зміни їх показань у суді.

Крім того, наявний ризик, що обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки вчинив умисний тяжкий злочин та може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, на думку прокурора, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 ніде офіційно не працює та не має належних джерел прибутку для свого існування, не одружений. У зв`язку з цим прокурор просить продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 строком на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала та вважає, що є підстави для продовження раніше обраного запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому захисник покликався на те, що обвинувачений проживає за однією адресою зі своїм батьком похилого віку, який поміж цього являється інвалідом ІІ групи та потребує сторонньої допомоги, а тому має сталі соціальні зв`язки. Також зауважив, що тяжкість інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення сама по собі не може бути достатньою підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, на думку як обвинуваченого, так і його захисника, доводи прокурора є тільки припущеннями не підтвердженими будь-якими доказами, тому вважають за необхідне застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 04.04.2024 підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01.06.2024, який востаннє ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 19.07.2024 продовжено до 16.09.2024.

Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є, зокрема, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу (ч. 1 ст. 183 КПК України).

За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні по справі «Летельє (Letellier) проти Франції» від 26.06.1991 року, Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

У п.п. 61, 62 рішення Європейського Суду з прав людини від 24.07.2003 року у справі «Смирнов проти Росії» наголошено, що наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинуватості, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Відтак, розглядаючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, суд виходить насамперед з необхідності запобігання ризикам, визначеним пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав вважати, що більш м`який запобіжний захід, аніж тримання під вартою, не зможе запобігти наведеним у клопотанні ризикам та не забезпечить виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, суд ураховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, суть, зміст та кількість обумовлених в клопотанні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, високу ймовірність їх настання, особу обвинуваченого, який ніде не працює, постійного заробітку не має, а отже усвідомлюючи відповідальність, яка йому загрожує у випадку доведеності його вини, існує реальний ризик того, що перебуваючи на волі, обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та може вчинити інше кримінальне правопорушення.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться (Clooth с. Belgique (Клоот проти Бельгії), § 40).

Ураховуючи окреслені стандарти в усталеній судовій практиці Європейського суду з прав людини, суд вважає достатньо вмотивованими доводи сторони обвинувачення проте, що обвинувачений ОСОБА_6 з огляду на тяжкість покарання, що загрожує йому уразі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, може переховуватися від суду.

Крім того, враховуючи стадію судового провадження, та встановленому порядку дослідження доказів, відповідно до якого судом ще не досліджувалися письмові докази, висновки експертів, а на даний час здійснюється допит свідків заявлених учасниками провадження, частина який допитана, інша ні, а тому існує висока вірогідність вчинення з боку обвинуваченого ОСОБА_6 тиску на потерпілого, свідків, з метою схилити їх до зміни показів на користь обвинуваченого.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що відповідні аргументи прокурора щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, знайшли своє підтвердження під час розгляду клопотання по суті.

Суд також звертає увагу на те, що відомостей стосовно стану здоров`я обвинуваченого, які унеможливлювали б продовження застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суду не надано.

За таких обставин ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, ураховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на переконання суду, не зменшилися і продовжують існувати.

Разом із тим, суд враховує, що введення в Україні воєнного стану також є однією із обставин, що сама по собі свідчить про існування ризику можливого ухилення обвинуваченого від суду.

Суд погоджується із доводами сторони захисту, що проживання обвинуваченого за однією адресою з батьком похилого віку, який поміж цього являється інвалідом ІІ групи,свідчать про певну сталість його соціальних зв`язків, однак, ураховуючи сукупність наведених вище інших ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, такі аргументи самі по собі не можуть істотно вплинути на результати вирішення клопотання прокурора.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти наведеним у клопотанні ризикам та не забезпечить виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків.

Розмір застави відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України судом не визначається, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства, пов`язаного із умисним тяжким тілесним ушкодженням, небезпечним для життя в момент заподіяння.

Керуючись ст.ст. 176 - 178, 183, 184, 194, 199, 318, 331, 369 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк обраного щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у слідчому ізоляторі до 10.11.2024 включно, без можливості внесення застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали для виконання направити начальнику слідчого ізолятора, вручити у встановленому порядку прокурору, обвинуваченому та його захиснику.

Ухвала суду може бути оскаржена виключно в частині продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченому - протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1