ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3272/24 Справа № 176/2570/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

09 жовтня 2024 року м. Дніпро

Суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_2 , ознайомившись з апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 вересня 2024 року про відмову у скасуванні арешту майна у кримінальному провадженні за №0000028, -

В С Т А Н О В И В:

07 жовтня 2024 року до Дніпровського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 вересня 2024 року про відмову у скасуванні арешту майна у кримінальному провадженні за №0000028.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам кримінального процесуального закону, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскаржене згідно з положеннями ст. 394 цього Кодексу.

Як вбачається з наданих матеріалів, ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 вересня 2024 року у підготовчому судовому засіданні, відповідно до вимог ст. 314 КПК України, призначено судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000028 щодо ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України та у задоволенні клопотання сторони захисту про скасування арешту накладеного на квартиру АДРЕСА_1 , на підставі ухвали Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області віл 23.06.2023 року задоволено частково та скасовано заборону у користуванні ОСОБА_4 зазначеною квартирою, а в задоволенні іншої частини клопотання щодо скасування або зняття арешту із зазначеною квартири відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 вересня 2024 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання сторони захисту щодо скасування або зняття арешту із зазначеної квартири в повному обсязі.

Положеннями ч. 4 ст. 314 КПК України передбачена можливість оскарження в апеляційному порядку не будь-якого процесуального рішення, постановленого в межах підготовчого провадження, а виключно ухвал про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Вказана норма закону є імперативною та її положення не передбачають можливості оскарження постановлених у межах підготовчого провадження ухвал про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, у тому числі в частині відмови у задоволенні клопотання про скасування або зняття арешту накладеного на майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Враховуючи положення п. 3 ч. 1 1 ч. 2 ст. 392 КПК України, загальне правило про недопустимість окремого оскарження ухвал, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції, до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 цієї статті, крім випадків, визначених цим Кодексом, та відсутність в нормах КПК України відповідної вказівки щодо можливості оскарження ухвали даного виду, ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про скасування або зняття арешту накладеного на майно скарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Отже питання законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання захисту сторони захисту про скасування арешту накладеного на квартиру АДРЕСА_1 , на підставі ухвали Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області віл 23.06.2023 року, не може бути предметом окремого оскарження під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, яке підлягає оскарженню в порядку передбаченому КПК України.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури, і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

На підставі викладеного, враховуючи вказані вимоги закону приходжу до висновку про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст. 399 КПК України, суддя-доповідач, -

П О С Т А Н О В И В :

У відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 вересня 2024 року про відмову у скасуванні арешту майна у кримінальному провадженні за №0000028, - відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її постановлення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду ОСОБА_2