Справа №759/2832/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/4104/2024 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

22 жовтня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 та за апеляційною скаргою зі змінами прокурора Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 26 березня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком у кримінальному провадженні №0000250 обвинуваченого:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Києві, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, одруженого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 25.05.2009 року вироком Солом`янського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 309, 70 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. 28.01.2011 року звільнений по відбуттю строку покарання;

- 25.05.2011 року вироком Солом`янського районного суду м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. 28.11.2013 року звільнений умовно-достроково з не відбутим строком 1 рік 2 місяця 19 днів;

- 06.06.2016 року вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. 19.10.2017 року звільнений на підставі ст. 3 ЗУ «Про амністію»;

- 30.06.2022 року вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ст. 15 ч. 2, ч.2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту. 03.05.2023 року звільнений по відбуттю строку покарання,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з дня його фактичного затримання в зв`язку з виконанням вироку.

Вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

Так, 12.01.2024 року о 17 годині 30 хвилин, знаходячись в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в умовах воєнного стану, повторно таємно викрав чуже майно, яке належить ФОП ОСОБА_9 , вартістю 1241 грн. 67 коп. без ПДВ.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , 12.01.2024 року о 17 годині 30 хвилин, перебуваючи у торговій залі вказаного магазину, підійшов до стенду з інструментами, який знаходився ліворуч від вхідних дверей, де звернув увагу на лазерний дальномір, який вирішив таємно викрасти. При цьому, пересвідчившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, він взяв із полиці товар, що належить ФОП ОСОБА_9 , а саме: лазерний дальномір «Machtz» MDM-70P, у кількості 1 шт., вартістю, згідно довідки ціноутворення, 1241 грн. 67 коп. без ПДВ.

Після чого ОСОБА_7 , усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, не розрахувавшись за вказане чуже майно, яке попередньо сховав до правої кишені своєї куртки, покинув приміщення магазину, маючи змогу розпорядитись викраденим майном.

На вказаний вирок обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок суду першої інстанції, а саме застосувати до нього вимоги ст. 75 КК України.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що працює, щиро кається у вчиненому, співпрацював зі слідством, визнав вину під час судового розгляду, не має обтяжуючих покарання обставин у справі.

Прокурор в апеляційній скарзі зі змінами просить вирок Святошинського районного суду міста Києва від 26 березня 2024 року щодо ОСОБА_7 скасувати. Кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК України закрити у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння відповідно до ст. 5 КК України, п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Вказує, що згідно з діючим на момент вчинення злочину законодавством, прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 12.01.2024 становить 3028 грн., відповідно податкова соціальна пільга та неоподатковуваний мінімум доходів громадян становили 1514 грн. Таким чином, кримінальна відповідальність за крадіжку з врахуванням змін, внесених Законом №3886-ІХ, настає за вчинення крадіжки на суму 3028 грн. Враховуючи те, що ОСОБА_7 засуджений за вчинення крадіжки на суму 1241,67 грн., кримінальне провадження щодо нього підлягає закриттю.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення та заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд здійснюється, згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених цією главою.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частиною 1 статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

9 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до статті 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями частини 1статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною 1 статті 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з частиною 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пунктом 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку вбачається, що дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану. Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 вчинив 12.01.2024 року.

Станом на 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3028 грн.

Враховуючи зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, розмір збитків, необхідний для притягнення до кримінальної відповідальності за крадіжку, вчинену у 2024 році, становить 3028 грн.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що своїми неправомірними діями ОСОБА_7 заподіяв матеріальну шкоду ФОП ОСОБА_9 в розмірі 1241,67 грн. без ПДВ.

А відтак, оскільки, вартість майна, яке викрав ОСОБА_7 становила 1241, 67 грн., тобто ця сума є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, то вчинене ОСОБА_7 кримінальне правопорушення на даний час не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Враховуючи, що відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ законодавець змінив розміри шкоди для визначення діянь, при вчиненні яких настає кримінальна відповідальність за вчинення крадіжки чужого майна, колегія суддів вважає, що у даному випадку наявні правові підстави для закриття кримінального провадження за пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що вирок підлягає скасуванню, а кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК України - закриттю, на підставі пункту 4-1 частини 1 статті 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу зі змінами прокурора Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 - задовольнити.

Вирок Святошинського районного суду міста Києва від 26 березня 2024 року щодо ОСОБА_7 - скасувати, а кримінальне провадження щодо нього закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Запобіжний захід застосований стосовно ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту у нічний час доби - скасувати.

Речові докази:

- лазерний дальномір «Machtz» MDM-70P,"який переданий на відповідальне зберігання представнику потерпілої особи - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишити власнику.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Суддя Суддя