Справа № 487/7915/24
Провадження № 1-в/487/182/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2024 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду Заводського району м. Миколаєва подання начальника Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Леніне, Баштанського району, Миколаївської області, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Центрального районного суду м.Миколаєва від 25.09.2023 року за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробовуванням строком на 1 рік, -

ВСТАНОВИВ:

11.09.2024 року начальник Заводського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях області ОСОБА_4 звернулася до суду з поданням про звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання, призначеного вироком Центрального районного суду м.Миколаєва від 25.09.2023 року, відповідно до ч.2 ст. 74 КК України.

У судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення подання та звільнення засудженого від призначеного судом покарання за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України.

До судового засідання представник органу виконання покарання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій зазначила, що подання підтримує, просить розглянути справу за її відсутності.

Засуджений до судового засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

З урахуванням приписів ч. 5 ст. 539 КПК України, розгляд подання було проведено за відсутності представника органу виконання покарання та засудженого.

Заслухавши пояснення прокурора та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Вироком Центрального районного суду м.Миколаєва від 25.09.2023 року, ОСОБА_6 визнанно винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України та призначено три роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробовуванням строком на один рік, та покладено обов`язки з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок набрав законної сили 26.10.2023 року.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексуУкраїни (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно п. 2 ч. 2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Відповідно до положення ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Згідно вироку встановлено, що ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України, за епізодами що мали місце 25.07.2022, 30.07.2022, 01.08.2022, 14.08.2022, 23.08.2022 року, загальна вартість викраденого ОСОБА_5 майна становить 2394,56 грн.

Станом на 1 січня 2022 року два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян становило 2481 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість .

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

З урахуванням вищезазначених обставин, на час розгляду подання, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна відповідальність ОСОБА_5 .

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 .

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що подання начальника Заводського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях, підлягає задоволенню та ОСОБА_5 слід звільнити від покарання, призначеного вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 25.09.2023 року.

Керуючись ст.74 КК України ст.ст.537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання начальника Заводського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_7 про звільнення від відбування покарання - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного вироком Центрального районного суду м.Миколаєва за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку із усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

На ухвалу може бути подана апеляція в Миколаївський апеляційний суд протягом семи днів з моменту її винесення.

Суддя ОСОБА_1