Справа № 487/5787/24
Провадження № 1-кс/487/3944/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2024 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000962 від 20.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301 КК України про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості про вчинення якого 20.06.2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000962 звернувся до слідчого судді із клопотанням, у якому просив накласти арешт на вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон iPhone Xs IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 , який поміщено до спеціального пакету № PSP 1100751.

Клопотання мотивоване тим, що приймаючи той факт, що згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України вказані речі є знаряддям вчинення злочину, зберегли на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення та будуть використані в якості речових доказів для встановлення істини по справі (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України), виникла необхідність у накладенні арешту на майно вилучене в ході проведені обшуку.

Прокурор до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

В судовому засіданні власник майна був відсутній. Його неприбуття, згідно положень частини 1 статті 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання, матеріали, якими прокурор мотивував його доводи, слідчий суддя дійшов наступного.

В провадженні слідчого відділу Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області перебувають матеріали досудового розслідування за №0000962 від 20.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлена особа на території міста Миколаєва протягом тривалого часу здійснює виготовлення та збут предметів порнографічного характеру.

В провадженні слідчого відділу Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області перебувають матеріали досудового розслідування за №0000962 від 20.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлена особа на території міста Миколаєва протягом тривалого часу здійснює виготовлення та збут предметів порнографічного характеру.

Даний факт зареєстровано до ЖЕО Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області за № 9668 від 19.06.2024 та в подальшому внесено до ЄРДР за №0000962 від 20.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301 КК України.

Із пояснення начальника служби у справах дітей Мішково-Погорілівської Міської ради ОСОБА_5 встановлено, що восени 2023 року до неї звернулася ОСОБА_6 яка попрохала проводити бесіди з неповнолітньою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час проведення бесід з ОСОБА_4 . ОСОБА_5 дійшла висновку що ОСОБА_4 не вистачає уваги, товариська, підтримує добрі відносини з однолітками також висловлювала бажання бути більш самостійною та незалежно, тривалий час підробляла в барі, тривалий час проживала з подругами. Так, 18.06.2024 року на її мобільний телефон в кросплатформовому месенджері «Телеграм» надійшло повідомлення від анонімного номеру, відкривши яке ОСОБА_5 виявила фотозображення та відеозаписи, на яких було зображено особу жіночої статі яка візуально виглядає як дитина яка позує на камеру показуючи статеві ограни та імітує статевий акт неприроднім шляхом із використанням сторонніх предметів. ОСОБА_5 впізнала дівчину як ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . При спробі перейти на групу в телеграмі посилання на яку було в повідомленні у ОСОБА_5 не вийшло так як група була закрита та з платним доступом. Крім того, ОСОБА_5 відомо, що наразі остання спільно проживає з чоловіком на вигляд 60 років, та на думку ОСОБА_5 він може примушувати неповнолітню ОСОБА_4 до дій сексуального характеру, які в подальшому викладає у групах в кросплатформовому месендженрі «Телеграм» з обмеженим доступом.

В ході проведення огляду предмету мобільного телефону який перебуває у користуванні ОСОБА_5 зафіксовано наявність зазначених фотозображень та відеофайлів в кросплатформовому месенджері «Телеграмм» та посилання на групу де розміщені дані фотозображення доступ до якої обмежено засновником групи. Під час перегляду встановлено фотозображення та відеозаписи на яких зображено особу жіночої статі яка показує статеві органи та відтворює статевий акт неприроднім шляхом із використанням сторонніх предметів. Візуально особа жіночої статі виглядає як дитина підліток.

Із пояснення головного спеціаліста служби у справах дітей Мішково-Погорілівської Міської ради ОСОБА_7 встановлено, що 18.06.2024 року на її телефон в кросплатформовому месенджері «Телеграм» надійшло повідомлення від анонімного номеру, із фотографіями та відеозаписами, відкривши які вона впізнала ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка імітувала статевий акт неприроднім шляхом із використанням сторонніх предметів. ОСОБА_4 , неодноразово була помічена з невідомим чоловіком який візуально виглядав на 60 років, даний чоловік привозив та забирав ОСОБА_4 на зайняття, на запитання про даного чоловіка ОСОБА_4 ухилялася від відповіді. На думку ОСОБА_7 даний чоловік примушує неповнолітню ОСОБА_4 до дій сексуального характеру, та сам безпосередньо приймає в цьому участь.

В ході проведення досудового розслідування було надано доручення з метою встановлення місцезнаходження неповнолітньої ОСОБА_4 та особи чоловічої статі яка спільно проживає з ОСОБА_8 .Вю

В ході виконання доручення надійшов рапорт о/у ВПК в Миколаївській області ОСОБА_9 про те, що оперативним шляхом було встановлено, що неповнолітня ОСОБА_4 підтримує стосунки з особою ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході виконання доручення, надійшов рапорт начальника СРЗПВ ВКП Дмитра Петровського про те, що оперативними заходами встановлено, що неповнолітня ОСОБА_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яку винаймає ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , із яким неповнолітня ОСОБА_4 підтримує дружні зв`язки та неодноразово бачили їх разом.

08.07.2024 в ході проведення досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Заводського РС м. Миколаєва від 03.07.2024, проведено обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон iPhone Xs IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 , який поміщено до спеціального пакету № PSP 1100751.

Вказані предмети мають суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні так як зазначені речі є засобом вчинення кримінального злочину Ta вони зберегли на собі сліди вчинення кримінального злочину.

Частиною 7 статті 237 КПК України передбачено, що вилучені під час огляду речі, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, оскільки використане як засоби, знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завдання арешту майна є запобігання можливості його приховання, пошкодження псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випаду, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Вищевказані речі, вилучені в ході проведення вищевказаного огляду, мають доказове значення у кримінальному провадженні, згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ч. 2 ст. 168 КПК України).

Частиною 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, вказане майно є тимчасово вилученим майном.

За приписами ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Як передбачено ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання (ч.ч. 1, 2 ст. 171 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженню; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаних у клопотанні речей.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 170-172 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон iPhone Xs IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 , який поміщено до спеціального пакету № PSP 1100751.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до пункту 9 частини 1 статті 309 Кримінального процесуального кодексу України.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1