ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному кримінальне провадження № 0001533 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця села Коса Рішнівка, Шепетівського району, Хмельницької області, із професійно-технічною освітою, зареєстрованого та фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця за контрактом, у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , матроса, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

з участю учасників судового провадження

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період Збройних Сил України військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 13, 41 Конституції України, ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи із прямими умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 20 червня 2024 року, о 10 годині 45 хвилин, перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, з метою власного збагачення, шляхом приведення в дію двигуна, незаконно заволодів автомобілем марки «РЕUGEOT PARTNER», 2007 року виробництва, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , вартістю 147594,48 гривень, який перебуває у користуванні ОСОБА_6 , після чого проїхавши близько 200 метрів покинув транспортний засіб на узбіччі дороги.

Тобто, ОСОБА_3 , визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, у незаконному заволодінні транспортним засобом.

На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, підтвердив вищезазначені обставини. Пояснив, що він є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 . 20 червня 2024 року, о 10 годині 45 хвилин, перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_2 , побачив автомобіль марки «РЕUGEOT PARTNER», водійські двері якого були не закриті. Він сів у автомобіль, завів двигун і почав рух, після чого проїхавши близько 200 метрів покинув транспортний засіб на узбіччі дороги, оскільки злякався відповідальності за вчинене. У вчиненому щиро розкаюється. Збитки потерпілому відшкодував шляхом повернення автомобіля. На досудовому слідстві та в суді усе добровільно розповів.

Потерпілий ОСОБА_6 до початку розгляду кримінального провадження подав заяву про те, що він не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого, характеризуючих даних на нього.

Незважаючи на визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, суд вважає за необхідне змінити обвинувачення, яке інкримінується ОСОБА_7 з ч. 2 ст. 289 КК України на ч. 1 ст. 289 КК України виходячи з наступного:

Згідно обвинувального акту по кримінальному провадженню № 0001533, ОСОБА_7 було пред`явленого обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 289 КК України, де у формулюванні обвинувачення за ч. 2 ст. 289 КК України кваліфікуючою ознакою було вказано «заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно».

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 20 вересня 2024 року кримінальне провадження № 0001533 в частині обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України було закрите, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Матеріали кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України були направлені до органу Національної поліції України для складання, за наявності для цього підстав, матеріалів про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Таким чином, епізод злочинної діяльності ОСОБА_3 , за ч. 4 ст. 185 КК України був декриміналізований, а провадження в цій частині закрито судом, що унеможливлює його використання для кваліфікації іншого кримінального діяння.

Отже, станом на момент ухвалення даного вироку, така кваліфікуюча ознака, як «повторність» в діях ОСОБА_3 відсутня. За таких обставин суд приходить до переконання про необхідність притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,а саме, за незаконне заволодіння транспортним засобом.

При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше, в силу ст. 89 КК України, судимий не був, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога, за місцем проходження служби характеризується негативно.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи обставини та тяжкість вчиненого злочину особу винного, який вважається несудимим, щиро розкаявся, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, тому йому необхідно призначити покарання в межах санкції передбаченої ч. 1 ст. 289 КК України із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

По справі проведено ряд експертиз за ухвалою слідчого. Ці судові витрати, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

Відповідно до ст. 72 КК України, зарахувати в строк відбутого покарання ОСОБА_3 термін попереднього ув`язнення, починаючи з 20.06.2024 року по 22.10.2024 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши його з під варти в залі суду, негайно.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертиз в сумі 16660,16 (шістнадцять тисяч шістсот шістдесят) гривень 16 копійок.

Речові докази по справі:

- оптичний диск DVD-R із записами з камер спостереження, що розташовані у приміщенні будинку АДРЕСА_3 - залишити при матеріалах кримінального провадження;

- змив із рульового колеса, змив із коробки передач, які поміщено до паперового конверту МВС України та знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області (м. Рівне, вулиця Героїв поліції, 4) сліди рук, що поміщені до спецпакету експертної служби МВС України № 2705462, дактилоскопічну картку ОСОБА_3 , сліди рук, що поміщені до спецпакету експертної служби МВС України № 2705483 - знищити встановленим порядком.

- автоматичний зарядний пристрій марки «Forte СD-6А», який знаходиться у сейф-пакеті експертної служби МВС України № 5908295 -повернути власнику - ОСОБА_8 , скасувавши арешт який накладений на це майно ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 09 липня 2024 року.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1