Провадження № 1-кс/127/9449/24
У Х В А Л А

Іменем України

04 липня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду клопотання слідчого ВРЗСТ Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ВРЗСТ Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що у відділу ВРЗСТ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001161 від 01.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, в ході здійснення якого виникла необхідність в накладенні арешту на майно вилучене 01.07.2024 в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної події.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак попередньо суду надано матеріали кримінального провадження та копії документів на обґрунтування клопотання.

Власник майна в судове засідання не з`явився.

Відповідно до частини першої статті 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу, відповідно до вимог частини першої статті 172 КПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною першою статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

З матеріалів справи вбачається, що у відділу ВРЗСТ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001161 від 01.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.07.2024 близько 19:35 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , керуючи автомобілем марки «NISSAN QASHQAI» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в АДРЕСА_2 , на нерегульованому перехресті виконуючи маневр лівого повороту, не надала перевагу в русі мотоциклу "SPARK SP125C-ZE" без номерних знаків, рама № НОМЕР_2 , під керуванням неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою:. АДРЕСА_3 , який рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок зіткнення та відкидання мотоцикла "Spark" на узбіччя, сталося контактування з дитячим трьохколісним велосипедом "Lexus trike" на якому перебував малолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_4 .

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди:

- малолітній ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді забійної гематоми правої тім`яної ділянки та після обстеження у медичному закладі відпущений по місцю проживання;

- неповнолітній водій мотоцикла ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лівого колінного суглобу та після надання медичної допомоги відпущений по місцю проживання.

В даному випадку вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

01.07.2024 під час огляду місця події було вилучено автомобіль марки «NISSAN QASHQAI» реєстраційний номер НОМЕР_1 та мотоцикл "SPARK SP125C-ZE" без номерних знаків рама № НОМЕР_2 , які доставлено на спеціальний майданчик для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, за адресою: АДРЕСА_5 .

Автомобіль марки «NISSAN QASHQAI» реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить ОСОБА_5 та на момент ДТП перебував у її користуванні.

Мотоцикл "SPARK SP125C-ZE" без номерних знаків та державної реєстрації рама № НОМЕР_2 , на момент ДТП перебував у користуванні неповнолітнього ОСОБА_6 .

Вилучені транспортні засоби містять на собі сліди дорожньо-транспортної пригоди і являються джерелом доказів при дослідженні якого необхідно буде встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, щодо розвитку дорожньо-транспортної пригоди, а також в подальшому виникне необхідність у проведенні ряду експертиз а саме: авто-технічної, транспортно-трасологічної, технічного стану транспортного засобу.

Наведені обставини підтверджуються витягом з ЄРДР №0001161 від 01.07.2024 та іншими документами доданими на обґрунтування клопотання.

Постановою слідчого від 21.06.2024 вилучене майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Наведене свідчить про те, що вищевказане майно, яке було вилучене під час огляду місця події є тимчасовим вилученим майном та відповідно до статті 98 КПК України має значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на дане майно слід накласти арешт.

Таким чином, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на вищевказане майно, підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на:

- автомобіль марки «NISSAN QASHQAI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить ОСОБА_5 та на момент ДТП перебував у її користуванні;

- мотоцикл "SPARK SP125C-ZE", без номерних знаків та державної реєстрації, рама № НОМЕР_2 , який на момент ДТП перебував у користуванні неповнолітнього ОСОБА_6 .

Виконання та контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого ВРЗСТ Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 .

Зобов`язати слідчого ВРЗСТ Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя