БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №497/1347/24
Провадження №1-кп/497/118/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2024 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

заставодавця ОСОБА_6 (СОJA VITALI),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград кримінальне провадження №0000252 від 26.04.2024 року з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості, що надійшли до суду 07.06.2024 року відносно

ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Молдова, уродженця м.Чадир-Лунга, Р.Молдова, зі слів не одружений, дітей не має, українську мову трохи розуміє, оскільки періодично працює за наймом у приватної особи в с.Залізничне Болградського району, має неповну середню освіту (9 класів), офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою фактичного проживання: АДРЕСА_1 не судимий,

- який обвинувачується за ст.ст.15ч.2, 305ч.2 та 309ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26.04.2024 року на пункті пропуску «Залізничне» митного поста «Придунайський» Одеської митниці, що розташований біля с.Залізничне Болградського району Одеської області, обвинувачений ОСОБА_4 , громадянин ОСОБА_8 , вчинив закінчений замах на контрабанду особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, масою 14,28грамів у висушеному стані, тобто, намагався його перемістити через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, попередньо незаконно його придбавши та помістивши його під сидіння велосипеду, де й зберігав, здійснюючи перевезення цим велосипедом зазначеного наркотичного засобу без мети збуту; тобто, обвинувачений виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу села Залізничне Болградського району Одеської області, за невстановлених обставин, у невстановленої особи, придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс масою14,28гр. у висушеному стані, який, на виконання свого злочинного умислу, направленого на подальше контрабандне переміщення його з України до Республіки Молдова, приховав від митного контролю, помістивши його до поліетиленового пакету (згортку) білого кольору та помістив під сидінням велосипеду, на якому мав намір дістатися ДКУ, та перетнути його у напрямку з території України до ОСОБА_8 .

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на контрабандне переміщення наркотичного засобу через державний кордон України, гр. ОСОБА_9 о 10:55годині 26.04.2024року прибув до пункту пропуску «Залізничне» митного поста «Придунайський» Одеської митниці, де, з метою забезпечення реалізації свого протиправного наміру, будучи обізнаним з порядком перетинання митного кордону України, маючи при собі вищевказаний прихований від митного контролю особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який підлягає обов`язковому письмовому декларуванню та обіг якого на території України заборонено, обрав режим митного контролю «зелений коридор», і це означало, що він не переміщував товарів і предметів, які підлягають обов`язковому письмовому декларуванню, та, намагався, за таких обставин, перетнути митний кордон України через зону митного контролю «зелений коридор», не декларуючи переміщуваний ним прихований під сидінням велосипеду зазначений особливо небезпечний наркотичний засіб, не вносячи його до письмової митної декларації та не пред`являючи його до митного огляду, чим вчинив всі дії, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, але злочин не був закінчений з причин, що не залежали від його волі, оскільки у подальшому, при проходженні спрощеного митного контролю, під час поглибленого огляду, під сидінням велосипеду, на якому він пересувався, працівниками митниці було виявлено зазначену речовину рослинного походження, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом маса якого у висушеному стані, згідно висновку експертизи, виявилася 14,28грамів.

Крім того, в цей же день 26.04.2024р., але трохи раніше, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи біля села Залізничне Болградського району Одеської області, за невстановлених обставин та у невстановленої особи, придбав для власного вживання без мети збуту особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який, маючи намір на подальше його незаконне зберігання та перевезення, помістив до поліетиленового пакету (згортку) білого кольору та приховав під сидінням велосипеду, на якому пересувався в напрямку з території України до Республіки Молдова.

Однак, в цей же день 26.04.2024, в ході проведення спільного прикордонно-митного контролю, в зоні діяльності пункту пропуску «Залізничне» митного поста «Придунайський» Одеської митниці, під сидінням велосипеду, яким керував гр. ОСОБА_9 , працівниками митниці було виявлено у поліетиленову пакеті (згортку) білого кольору вищевказана речовина особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, обіг якого заборонено масою у висушеному стані 14,28грамів.

Відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000р.канабіс відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено (Таблиця № 1 Список № 1).

Таким чином, за сукупністю вчиненого, ОСОБА_4 умисно скоїв злочини, передбачені:

ст.309ч.1 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання, зберігання та перевезення без мети збуту особливо небезпечного наркотичного засобу та ст.ст.15ч.2,305ч.2 КК України закінчений замах на контрабанду особливо небезпечного наркотичного засобу, тобто, його переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

31.05.2024 року між прокурором Ізмальської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_10 з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_4 у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 з іншого, було укладено угоду про визнання винуватості відповідно до положень ст.472 КПК України.

Згідно вказаної угоди прокурор та обвинувачений у присутності захисника дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.ст.15ч.2,305ч.2 та ст.309ч.1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обов`язків обвинуваченого щодо беззастережного визнання винуватості, а також покарання, яке має понести обвинувачений, а саме: - за ст.ст.15ч.2,305ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі 10000-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить170000грн, без конфіскації майна, та за ст.309ч.2 КК України у виді штрафу в розмірі 2000-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000грн., і, з застосуванням ст.70 КК України, остаточно, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно, у виді штрафу в розмірі 10000-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170000грн. В угоді також передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст.473 КПК України, а також наслідки її невиконання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив, що визнає свою вину у скоєнні вищевказаних кримінальних правопорушень за вказаними обставинами, в повному обсязі, стверджуючи, що у скоєному розкаюється, розуміє наслідки укладання угоди про визнання винуватості, яку підписав добровільно без будь-якого тиску з будь-чийого боку на нього, умови угоди йому роз`яснені і він їх розуміє.

Прокурор, надавши суду для долучення до матеріалів судової справи докази вчинення правопорушення, вилучення та арешт речових доказів і характеризуючі матеріали стосовно обвинуваченого, а також інші, які були досліджені в ході судового засідання і, на думку прокурора, підтверджують правомірність обраного сторонами угоди покарання та кваліфікацію дій обвинуваченого, просив з врахуванням позитивної характеристики і відсутності в обвинуваченого судимостей, та, з врахуванням перерахування ним коштів на ЗСУ визнати обвинуваченого винним за ст.ст.15ч.2,305ч.2 (з застосуванням ст.69) і 309ч.1 КК України, затвердивши угоду про визнання вини обвинуваченим та призначити покарання, до якого дійшли прокурор та обвинувачений угодою у присутності захисника у виді штрафу без конфіскації майна. Крім того, прокурор просив залишити обвинуваченому до набрання вироком законної сили, запобіжний захід у виді покладених на нього обов`язків у зв`язку з внесенням застави.

Обвинувачений та його захисник просили про затвердження угоди і не заперечували проти призначення судом узгодженого угодою покарання та долучення до матеріалів судової справи наданих прокурором письмових доказів, які були досліджені судом в ході судового засідання. Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість в інкримінованих йому діяннях, пояснивши суду, що коноплі він знайшов в полі неподалік с.Залізничне, де знайшов тимчасову роботу, конопля була вже суха і він нарвав трохи собі її верзівок листочків з насінням для власного вжитку, перетерши їх в долонях, бо палить, а на цигарки грошей не завжди вистачає, адже заробітки в нього не регулярні і не великі останнім часом він допомагав на фермерській птахофабриці у с.Залізничне годувати птахів і збирати яйця. Про те, що ця дика конопля є наркотичним засобом він не знав, тому і не приховував її, коли їхав додому він майже кожного дня приїжджає в Україну на роботу, а ночувати їде додому до Молдови, адже АДРЕСА_2 розташовані поруч, зовсім близько; раніше він коноплю не вживав, а під сидіння велосипеда поклав, бо не ховав її там просто було зручно її тримати. Вину визнає, має намір ніколи більше не порушувати закони України та й будь-які закони, просить не призначати занадто суворе стягнення, оскільки він є законослухняним, до кримінальної відповідальності притягується вперше. Захисник стверджувала, що її підзахисний позитивно характеризується, не вживає алкогольні напої та наркотичні речовини, має вади здоров`я, про що надає медичну довідку медичного закладу ОСОБА_8 , але російською, зрозумілою мовою від 20.05.2024р. про наявність в обвинуваченого виразкової хвороби 12-ти-палої кишки, панкреатиту та хронічного гастродуоденіту, якими він хворіє близько 20-ти років, потребує медичного нагляду та обстеження.

Вислухавши у судовому засіданні прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчивши матеріали, надані суду та дослідивши надані докази, суд з`ясував наступне.

Відповідно до п.2ч.1ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

У даному кримінальному провадженні судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.15ч.2,305ч.2, 309 ч.1 КК України, які, згідно ст.12 КК України, є, відповідно, тяжким та нетяжким злочином, у кримінальному провадженні потерпілі відсутні, шкода не заподіяна.

Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, позитивна характеристика, а також те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності в його 44-х-річному віці, періодично працює, має постійне місце проживання та сам себе утримує, оскільки має періодичні доходи, адже періодично працює за наймом, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває; важливою пом`якшуючою обставиною є добровільне перерахування обвинуваченим коштів на потреби ЗСУ в розмірі 72240 гривень тому, наявність кількох суттєвих обставин що пом`якшують покарання та, у сукупності, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, за відсутності корисливого мотиву дійсно є підставою для застосування до обвинуваченого дії ст.69 КК України за відсутністю обтяжуючих обставин.

Згідно угоди сторони погоджуються, що за наявності зазначених обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_4 , злочинів, та вважають за можливе призначити йому покарання з застосуванням положень ст.69 КК України, а саме, перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного у санкції ч.2ст.305 КК України, з урахуванням особи обвинуваченого: раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується, до кримінальної відповідальності притягується вперше, відсутні відомості про притягнення його до інших видів відповідальності та вчинення інших правопорушень, при цьому обвинувачений цілком розуміє права, визначені йому ст.474п.1ч.4 КПК України та наслідки укладення і затвердження даної угоди, що передбачені ст.473ч.2 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

Вислухавши обвинуваченого, захисника, прокурора, оцінивши надані прокурором докази, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 , правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ст.ст.15ч.2,305ч.2 та 309ч.1 КК України, оскільки обвинувачений дійсно скоїв протиправні дії за кваліфікуючими ознаками: закінчений замах на контрабанду особливо небезпечного наркотичного засобу, тобто, його переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, а також незаконне придбання, зберігання та перевезення без мети збуту особливо небезпечного наркотичного засобу враховуючи, що факт скоєння вищевказаних правопорушень саме ним, обвинуваченим, повністю підтверджений в ході судового засідання, окрім зізнавальних пояснень самого підсудного, також наданими прокурором матеріалами і доказами, що зібрані в ході досудового розслідування.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, особу винного, наявність кількох пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставини.

Затверджуючи угоду та визнаючи ОСОБА_4 , винним у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку, що узгоджене між обвинуваченим та прокурором в угоді покарання враховує: характер суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, те, що він вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаюється, також враховує відсутність тяжких наслідків від скоєного.

Обставинами, згідно ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає: визнання обвинуваченим вини, його активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень, а також те, що обвинувачений на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, позитивно характеризується з місця проживання, його дієве розкаяння у вчиненому та спокутування вини шляхом допомоги ЗСУ.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до вимог ст.67 КК України, судом не встановлено.

В ході судового засідання суд переконався, що укладення угоди між обвинуваченим та прокурором є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, оскільки обвинувачений підтвердив цю обставину та стверджував, що скарги на органи досудового розслідування в нього відсутні. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема, вимогам ст.65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

ОСОБА_4 , раніше не притягувався до будь-яких видів відповідальності, повністю визнав свою вину у скоєнні злочинів, стверджує, що розкаюється, і це підтверджується його активним сприянням у розкритті кримінального правопорушення, та погоджується на призначення йому покарання, визначеного угодою за ст.ст.15ч.2, 305ч.2,309ч.1 УК України з застосуванням ст.ст.69,70ч.1 КК України між ним і прокурором. Характер взятих обвинуваченим на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання, оскільки розмір застави співпадає з розміром добровільно перерахованих коштів на спеціальних рахунок для допомоги ЗСУ разом з розміру штрафу, про який йдеться в угоді, суд також враховує твердження обвинуваченого про те, що він усвідомив протиправність скоєного ним.

Крім того, суд визнає обставиною, що пом`якшує у даному випадку покарання звернення обвинуваченого з клопотанням до суду, яким просив передати частину коштів з застави, яка була внесена за нього його товаришем заставодавцем в якості запобіжного заходу в розмірі 72240грн., і яке ухвалою суду було задоволено, ухвала набрала законної сили.

Так, особиста ініціатива для передачі застави або заарештованого майна обвинуваченого чи підозрюваного на потреби армії сама по собі законодавством не передбачена як обставина, що пом`якшує покарання, але перелік обставин, що пом`якшують покарання, не є вичерпним, тому суд, враховуючи обставини справи та добровільну ініціативу обвинуваченого щодо допомоги ЗСУ, дійшов висновку про наявність підстави вважати це пом`якшуючою обставиною, яка є суттєвою для висновку про наявність декількох обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, у даному випадку, який до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується, офіційно працевлаштований, визнав вину в повному обсязі, сприяв правоохоронним органом у встановленні обставин правопорушення.

А тому, враховуючи відсутність обставин, що обтяжують покарання відповідно до вимог ст.67 КК України, суд дійшов висновку, щодо наявності обґрунтованих підстав для призначення ОСОБА_4 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією статті 305ч.2 цього Кодексу, та, навіть для призначення іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції цієї статті за це кримінальне правопорушення, як визначено вищевказаною угодою.

Так, згідно з п.п.2 і 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди мають виходити з класифікації злочинів, а також з особливостей злочину і обставин його вчинення, характеру та ступеню тяжкості наслідків, що наступили. А, відповідно до положень ст.69 КК України та п.8 Постанови вищевказаного Пленуму ВС України, призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

А тому, враховуючи, що покарання, встановлене для такого виду правопорушення, - що інкриміноване ОСОБА_4 за ст.305ч.2 КК України, передбачене у виді позбавлення волі на строк від восьми до десяти років з конфіскацією майна, суд вважає, що воно не відповідатиме тяжкості кримінального правопорушення, обставинам справи, особі засудженого та наслідків від дій обвинуваченого. Проте, призначення іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції цієї статті за це кримінальне правопорушення, як визначено вищевказаною угодою, відповідатиме загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Крім того, покарання у виді штрафу є достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, оскільки відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину, особі засудженого, його ролі у здійсненні дій, направлених на скоєння кримінального правопорушення (надання згоди) та наслідкам правопорушення, а його поведінка після вчиненого свідчить про усвідомлення протиправності своїх дій, вказує на щире каяття.

Тому, відсутність даних про тяжкі наслідки від дій обвинуваченого, наявність активних дій зі співпраці з правоохоронними органами у встановленні обставин правопорушення, разом з даними про його особу та наявність декількох пом`якшуючих обставин, підтверджують, що при таких виключних обставинах узгоджене сторонами покарання може бути призначене в інтересах суспільства - у виді штрафу без конфіскації майна.

В ході судового засідання суд переконався, що укладення угоди між обвинуваченим та прокурором є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, оскільки обвинувачений підтвердив цю обставину та стверджував, що скарги на органи досудового розслідування в нього відсутні. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема, вимогам ст.65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості ОСОБА_4 , який раніше не притягувався до будь-яких видів відповідальності, повністю визнав свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, стверджує, що розкаюється, і це підтверджується його активним сприянням у розкритті кримінального правопорушення, та погоджується на призначення йому покарання, визначеного угодою за сукупністю покарань, регламентованих ст.ст.15ч.2, 305ч.2 та 309ч.1 КК України з застосуванням ст.69 КК України між ним і прокурором. Характер взятих обвинуваченим на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання, обвинувачений, усвідомив скоєне.

Підстав для відмови у затвердженні угоди судом не встановлено.

Що ж до клопотання прокурора про продовження дії обов`язків, покладених на обвинуваченого в межах дії запобіжного заходу у виді застави до набрання вироком законної сили в разі задоволення угоди, суд вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню, оскільки вимоги клопотання узгоджуються з обставинами кримінального провадження і гуртуються на вимогах чинного кримінально-процесуального Закону.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури з одного боку, та обвинуваченим у присутності захисника з іншого, і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами виду й міри покарання.

Доля речових доказів підлягає вирішенню судом відповідно до вимог ст.100 КПК України, а саме: накладений арешт на речі, що визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні, після набрання вироком законної сили: поліетиленовий згорток з наркотичним засобом та експрес-тест і мультипанель для виявлення 10-тивидів наркотичних засобів підлягають знищенню, а мобільні телефони «Самсунг Гелексі-5А» та «Самсунг Гелексі-S7» з сім-картками і велосипед «ROCKRIDER» підлягають поверненню власнику засудженому ОСОБА_4 .

Згідно ст.615ч.15 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст.ст.15ч.2,305ч.2,309ч.1,69,70ч.1 КК України, ст.ст.100,122,368-371,373-475,615 ч.15 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 31.05.2024 року, що укладена між прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.15ч.2,305ч.2 та 309ч.1, та призначити йому покарання:

- за ст.ст.15ч.2,305ч.2 КК України, з застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 10000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170000 (сто сімдесят тисяч) гривень без конфіскації майна;

- за ст.309ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000грн.

На підставі ч.1ст.70 КК України, остаточно, за сукупністю кримінальних правопорушень, призначити ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу в розмірі 10000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170000 (сто сімдесят тисяч) гривень без конфіскації майна.

Скасувати після набрання даним вироком законної сили арешт, накладений на речові докази даного кримінального провадження, після чого:

знищити поліетиленовий згорток з наркотичним засобом канабісом, масою у висушеному стані 14,28грами (за винятком частини цього засобу, витраченого на здійснення експертизи), та експрес-тест і мультипанель для виявлення 10-тивидів наркотичних засобів які зберігаються в камері зберігання речових доказів Болградського РВ ГУНП в Одеській області;

повернути власнику засудженому ОСОБА_4 вилучені в нього мобільні телефони «Самсунг Гелексі-5А» та «Самсунг Гелексі-S7» з сім-картками і велосипед «ROCKRIDER».

Продовжити до набрання цим вироком законної сили дію обов`язків, покладених на засудженого ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді від 27.04.2024р. (спр.№497/1004/24), а саме:

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу суду;

- прибувати за першою вимогою на виклики до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Зобов`язати ОСОБА_4 сплатити штраф протягом одного місяця з моменту набрання цим вироком законної сили (які необхідно сплатити на рахунок НОМЕР_1 , отримувач - ГУК в Одеській області/м.Болград, , банк - Казначейство України (ЕАП), код банку -899998, код класифікації доходів бюджету -21081100).

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, після чого набирає законної сили, якщо не буде оскаржений, а, в разі подання апеляційної скарги якщо він не буде скасований, набирає законної сили в день ухвалення свого рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1