КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/824/1418/2024 Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника (в режимі

відеоконференції) - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 02 серпня 2023 року відносно ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 02.05.2023 року вироком Дарницького районного суду м. Києва за ч.1 ст.309 КК України на 1 рік обмеження волі, із застосуванням ст.75,76 КК України з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.3 ст.357, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та призначено йому покарання:

- за ч.3 ст.357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

- за ч.1 ст.358 КК України у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця обмеження волі;

- за ч.4 ст.358 КК України у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців обмеження волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 1 (одного) 2 (двох) місяців обмеження волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення більш суворим покаранням, призначеного цим вироком, менш суворого покарання призначеного вироком Дарницького районного суду м. Києва від 02.05.2023 року, остаточно визначено ОСОБА_7 до відбуття покарання у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців обмеження волі.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався. Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся. Вирішено питання щодо речових доказів та стягнення процесуальних витрат.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 на початку січня 2023 року, більш точний час органом досудового розслідування дізнанням не встановлено, знаходився біля будинку АДРЕСА_2 , де на землі знайшов паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 03.03.2003 року Сокирянським РВ УМВС України в Чернівецькій області, на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У цей час, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на незаконне заволодіння паспортом громадянина України з метою його використання, при цьому не маючи наміру подальшого його повернення до уповноважених органів, реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим паспортом громадянина України, з метою його подальшого використання, у власних цілях, з порушенням законного порядку, встановленого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-ХІІ «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон», підняв із землі та почав зберігати при собі з метою подальшого незаконного використання паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 03.03.2003 року Сокирянським РВ УМВС України в Чернівецькій області, на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, знаходячись за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , у невстановлений дізнанням час, з метою незаконного використання паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 03.03.2003 року Сокирянським РВ УМВС України в Чернівецькій області, на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи, що вказаний документ посвідчує особу власника та є підтвердженням громадянства України, а також, будучи достовірно обізнаним про порядок оформлення та видачі паспорта громадянина України, посягаючи при цьому на встановлений державою порядок видачі паспортів громадянина України, водночас розуміючи, що він не має можливості використати раніше отриманий паспорт через різницю в ототожнюваних особу фотокартках, ОСОБА_7 , використовуючи фотокартку для документів зі своїм зображенням, за допомогою леза від`єднав існуючі в паспорті фотознімки на першій сторінці із зображенням власника паспорта, на місце якої на першій сторінці паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 03.03.2003 року Сокирянським РВ УМВС України в Чернівецькій області, на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особисто вклеїв належну йому фотокартку.

Крім того, ОСОБА_7 за допомогою кулькової ручки відповідного кольору, у графі «Дата народження» у рукописні записи « ІНФОРМАЦІЯ_3 », вніс зміни шляхом виправлення попередньої цифри «5» на цифру «8», тим самим змінив первинний зміст - «ІНФОРМАЦІЯ_5».

Крім того, ОСОБА_7 , приблизно о 21 годині 34 хвилин 12.07.2023 року, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , був зупинений працівниками поліції на підставі Закону України «Про Національну поліцію» для перевірки докуметів.

При цьому, у ОСОБА_7 виник умисел, направлений на використання завідомо підроблених документів. Діючи з метою реалізації свого злочинного умислу направленого на використання завідомо підробленого документа - паспорта громадянина України, серії НОМЕР_1 , що виданий 03.03.2003 року Сокирянським РВ УМВС України в Чернівецькій області на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на законну вимогу працівників поліції, ОСОБА_7 пред`явив паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , що виданий 03.03.2003 року Сокирянським РВ УМВС України в Чернівецькій області, на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно усвідомлюючи, що даний документ підроблений, а саме: вклеєна фотокартка всупереч законному порядку, крім того виправлено рукописні записи у графі «Дата народження».

Згідно з даними висновку експерта від 18.07.2023 року №СЕ-19/111-23/36346-ДД:

1.Наданий на дослідження бланк паспорта громадянина України серії та номеру НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

2.Запитання: «Якщо ні, то яким способом воно виготовлене?» не вирішувалось у зв`язку з тим, що бланк паспорта громадянина України серії та номеру НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

3.У бланк паспорта громадянина України серії та номеру НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у графі «Дата народження» у рукописні записи «4 січня 1985 року», було внесено зміни шляхом виправлення попередньої цифри «5» на цифру «8». Первинний зміст - « ІНФОРМАЦІЯ_5 ».

У бланк паспорта громадянина України серії та номеру НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вносились зміни шляхом переклеювання фотокартки.

У бланк паспорта громадянина України серії та номеру НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у графі «Дата народження» у рукописні записи «4 січня 1985 року», було внесено зміни шляхом виправлення попередньої цифри «5» на цифру «8». Первинний зміст - « ІНФОРМАЦІЯ_5 ».

У бланк паспорта громадянина України серії та номеру НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вносились зміни шляхом переклеювання фотокартки.

Заступник керівника Київської міської прокуратури подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання: за ч.3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік, за ч.1 ст.358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік 1 місяць, за ч.4 ст.358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік 2 місяці, а на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 2 місяці. На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 02.05.2023 року та остаточно визначити покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки. При цьому також просить дослідити матеріали, що характеризують обвинуваченого.

На підтвердження своїх вимог прокурор зазначає про те, що суд не врахував роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, наведені в ч.7 п.26 постанови від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та не застосував положення ст. 71 КК України призначаючи обвинуваченому покарання. Під час судового розгляду провадження встановлено, що ОСОБА_7 раніше судимий 02.05.2023 року вироком Дарницького районного суду м. Києва за ч.1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі та звільнений на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України вчинено ним 12.07.2023 року, тобто після проголошення попереднього вироку, до відбуття призначеного ним покарання. Згідно ст.71 КК України такі обставини є безумовною підставою для призначення покарання за сукупністю вироків.

Суд не дотримався положень ч.1 ст.71 КК України маючи дані про наявність вироку місцевого суду від 02.05.2023 року відносно обвинуваченого, та не призначив обвинуваченому покарання за сукупністю вироків, внаслідок чого ОСОБА_7 було призначено покарання явно несправедливе та невиправдано м`яке.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, думку обвинуваченого та захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного.

Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, при ухваленні оскаржуваного вироку зазначених вимог закону судом першої інстанції в повній мірі дотримано не було.

Колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Так, призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше судимий, не є інвалідом І чи ІІ групи, не є особою, яка досягла пенсійного віку. Також судом враховано обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття у вчиненні кримінальних проступків та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Проте, на думку колегії суддів, судом першої інстанції не в повній мірі враховано те, що ОСОБА_7 раніше судимий 02.05.2023 року вироком Дарницького районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік. Інкриміноване кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, вчинено 12.07.2023 року, тобто після проголошення попереднього вироку.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме помилково застосував вимоги ч. 4 ст. 70 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Таким чином, приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за попереднім вироком, є обов`язком суду, який призначає покарання за сукупністю вироків.

У разі ж вчинення нового злочину у період іспитового строку при звільненні від відбування покарання з випробуванням невідбутою частиною покарання є раніше призначене покарання в його повному обсязі, за винятком строку попереднього ув`язнення.

Згідно з приписами ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Колегія суддів, на підставі ч. 1 ст. 71, вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного основного покарання, покарання за попереднім вироком Дарницького районного суду м. Києва від 02 травня 2023 року у виді обмеження волі на строк один рік, визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців.

Саме таке покарання відповідатиме вимогам статей 50, 65 КК України та принципу пропорційності, оскільки є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень, та буде відповідати принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення та необхідності застосування більш суворого покарання.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково, вирок в частині призначення покарання ОСОБА_7 скасувати та постановити в цій частині новий вирок.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, ч.2 ст.413, ст.ст. 418, ч. 1 ст. 420, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 02 серпня 2023 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України скасувати.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч.1 ст. 70 КК України по даному вироку, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дарницького районного суд міста Києва від 02.05.2023, визначивши ОСОБА_7 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

В решті вирок суду залишити без змін. Вирок набирає чинності з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді: ____________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4