Справа № 372/943/20
Провадження № 1-кп-16/24
В И Р О К

іменем України

10 липня 2024 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000512 від 25.05.2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Євпаторія, АР Крим, громадянина України, освіта вища, пенсіонера по інвалідності 2 групи, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.350 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно рішення Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області від 04 листопада 2015 року № 1.1.VII «Про інформацію голови Підгірцівської сільської виборчої комісії про підсумки виборів Підгірцівського сільського голови» у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, освіта вища, проживає: АДРЕСА_2 , починаються повноваження Підгірцівського сільського голови.

Згідно ч.3 ст.18 КК України службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом, а тому ОСОБА_6 являється службовою особою.

24 травня 2018 року близько 12 години 10 хвилин ОСОБА_8 , знаходячись у приміщенні Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області за адресою: Київська область, Обухівський район, село Підгірці, вулиця Васильківська, будинок № 39, під час проведення сорок третьої сесії сьомого скликання Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області, усвідомлюючи, що ОСОБА_6 є службовою особою - головою Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області, діючи з метою заподіяння йому тілесних ушкоджень, передбачаючи протиправний характер своїх дій та бажаючи при цьому настання відповідних наслідків у виді тілесних ушкоджень, підійшов до потерпілого ОСОБА_6 та умисно наніс один удар кулаком правої руки в область щелепи зліва, чим спричинив останньому тілесні ушкодження.

Внаслідок вище вказаних злочинних дій ОСОБА_8 , потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: забою м`яких тканин нижньої щелепи зліва з больовим синдромом, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 4 від 24.01.2019, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

У судовому засідані обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав, показав, що події викладені в обвинувальному акті не відповідають фактичним обставинам. Обвинувачення є безпідставним. Він, будучи народним депутатом, публічною особою, був запрошений громадою, для проведення відповідних заходів. Події пов`язані з незаконною забудовою Park Lake City. Потерпілий ударив його по руці, він відмахнувся. Ударів потерпілому по голові він не завдавав, фізичного впливу не використовував. Кримінальне провадження має політичний контекст.

Потерпілий ОСОБА_6 показав суду, що 24 травня 2018 року відбувалась чергова сесія Підгірцівської сільської ради УІІ скликання на якій він головував, як Підгірцівський сільський голова. Близько 10.10 години у приймальну сільської ради зайшов народний депутат України ОСОБА_12 та надав до приймальні лист про проведення безстрокової акції Всеукраїнського Об`єднання «Свобода» під стінами ІНФОРМАЦІЯ_3 . У цей час проходила сесія сільської ради на якій були присутні він, як голова, секретар, депутати, інші громадяни. Сесії відбуваються відкрито. Близько 10.30 під стінами сільської ради почали вигукувати гасла, що заважало роботі, однак сесія продовжувалась. Ще через деякий час до актової зали, де проходила сесія увійшла частина людей, які були під стнінами, яких очолював ОСОБА_8 .. На прохання ОСОБА_6 не зривати сесію і дочекатись закінчення засідання він не реагував. Потерпілий викликав поліцію, приїзд якої жодним чином не вплинув на поведінку вказаних осіб. Весь цей час обвинувачений з очолюваними ним людьми не давав можливості проводити сесію, ображав присутніх, зазначав, що кошти виділені на розбудову населеного пункту не використовуються на екологію, крадуться, що роботи не виконуються. Він також розповідав неправдиву інформацію, що школа в Підгірцях нібито побудована за його ініціативою. Потерпілий сказав, що це все брехня і він бреше. Після чого ОСОБА_8 наніс йому удар правою рукою в щелепу. Його відтягнула поліція. Все дещо затихло. Поліція відібрала покази. Акція закінчилась. Сесія продовжилась уже наступного дня.

Свідок ОСОБА_13 показав суду, що в травні 2018 року на сесію Підгірцівської сільської ради увірвалася група з двадцяти осіб. Вказані особи викрикували образливі фрази. Обвинувачений підійшов до президії і почав кричати сільському голові ОСОБА_6 , який проводив сесію і стояв за столом, якісь звинувачення. Сільський голова прохав невідомих осіб покинути приміщення. Вказані люди блокували сесію, хоча вимог не висували. Він бачив як ОСОБА_8 наніс удар правою рукою в обличчя потерпілого, після чого його відтіснили. Потерпілий обвинуваченому ударів не наносив.

Свідок ОСОБА_14 показав суду, що в травні 2018 року був депутатом Підгірцівської сільської ради. У другій половині травня відбувалась сесія, яка проходила в актовій залі сільської ради. Сесії починаються зазвичай о 10.00 годині, На сесії були присутні голова сільської ради ОСОБА_6 , секретар, депутати та інші особи. Під час сесії до приміщення, де вона відбувалась, зайшли невідомі, які зірвали сесію, вчинили безлад. Вони висловлювались негативно у бік голови, депутатів, блокували проведення сесії. Були якісь звинувачення, образи з боку обвинуваченого, здійнявся крик. ОСОБА_8 вдарив сільського голову, який проводив сесію, кулаком по обличчю. Потерпілий відхилився, щось говорив. Дехто з присутніх кинувся, щоб стати між ними.

Свідок ОСОБА_15 показав суду, що був свідком подій, що відбулися 24 травня 2018 року в приміщенні Підгірцівської сільської ради під час проведення сесії. Він на той час був депутатом. Як правило сесії починаються о 10.00 годині. На сесії окрім депутатів, сільського голови були присутні інші люди. Сесія розпочалася. Він сидів в першому ряду, знімав події на відео, оскільки завжди знімає сесії на відео. Ще на підході до приміщення сільської ради він побачив невідомих людей, прапори, що було нехарактерним. Після початку сесії до зали де вона проходила увірвались невідомі особи. Вони щось з`ясовували, викрикували. ОСОБА_8 він знав раніше, з етерів, як народного депутата. Що він говорив сказати не може. Але говорив дуже зневажливо, був агресивно налаштований в бік сільського голови. На кожне слово останнього говорив 2-3 слова проти, провокував його. Сільський голова був стриманий. ОСОБА_8 нахилявся до голови, намагався наблизитись, а потім вдарив сільського голову ОСОБА_6 в обличчя. Така подія мала місце вперше в історії сільської ради. Зняте відео він в подальшому передав працівникам поліції.

Свідок ОСОБА_16 показав суду, що як працівник поліції в травні 2018 року виїжджав на виклик в Підгірцівську сільську раду. Там був конфлікт, багато людей. Обвинувачений також був присутній, поводив себе зухвало. З ним були ще люди. З однієї сторони трибуни знаходився ОСОБА_6 , а з іншої ОСОБА_8 . Останній замахнувся і наніс удар сільському голові в обличчя. Він та інші присутні їх розборонили. У подальшому потерпілого завезли до лікарні. Події відбувалися в приміщенні Підгірцівської сільської ради під час проведення сесії.

Окрім показів потерпілого та свідків, вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.350 ч.2 КК України також підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами та відеозаписами:

Рішенням Підгірцівської сільської ради Обухівського району №1.1.УІІ від 04 листопада 2015 року «Про інформацію голови Підгірцівської сільської виборчої комісії про підсумки виборів Підгірцівського сільського голови» відповідно до якого взято до відома інформацію голови Підгірцівської сільської виборчої комісії про підсумки виборів 25.10.2015 року Підгірцівського сільського голови, визнання повноважень та реєстрацію сільського голови. Взято до відома, що відповідно до частини 1 статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» з моменту оголошення інформації голови Підгірцівської сільської виборчої комісії про підсумки виборів починаються повноваження Підгірцівського сільського голови ОСОБА_6 . 04 листопада 2015 року ОСОБА_6 прийняв присягу

Розпорядженням Підгірцівської сільської ради Обухівського району №57 від 21 травня 2018 року згідно з яким пленерне засідання сорок третьої сесії Підгірцівської сільської ради УІІ скликання відбудеться 24 травня 2018 року о 10.00 годині у прміщенні за адресою АДРЕСА_3 , зал засідань)

протоколом сорок третьої сесії сьомого скликання Підгірцівської сільської ради від 24 травня 2018 року згідно якого 24.05.2018 на сесії присутні 9 депутатів Підгірцівської сільської ради, 25 запрошених. Веде засідання сесії Підгірцівський сільський голова ОСОБА_6 . Після розгляду декількох питань порядку денного до сесійної зали сільської ради втручається велика група невідомих людей, переважно юнаки та зривають роботу сесії. Натовп людей проривається до столу головуючого на засіданні ( ОСОБА_6 -сільський голова), блокують вихід, перешкоджають вільному пересуванню сільського голови та депутатів, влаштовують провокації. Сільський голова змушений перервати засідання сесії через провокаційні дії представників ГО «Свобода»;

списком депутатів Підгірцівської сільської ради УІІ скликання та запрошених, що присутні на ХХХХІІІ сесії Підгірцівської сільської ради 24 травня 2018 року

витягом з ЄРДР від 25.05.2018 року №0000512 з якого вбачається, що 24.05.2018 до ЖЕО Обухівського ВП ГУ НП в Київській області надійшла письмова заява ОСОБА_6 про те, що 24.05.2018 року у АДРЕСА_3 невідома особа нанесла тілесні пошкодження;

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.05.2018 ОСОБА_6 , сільського голови с.Підгірці згідно якої 24.05.2018 року близько 12.10 за адресою АДРЕСА_3 в актовому залі, невідома особа, нанесла йому тілесні ушкодження, а саме один удар кулаком в область голови в район щелепи;

висновком судово-медичного експерта №4 від 24.01.2019 року згідно з яким у ОСОБА_6 виявлене тілесне ушкодження у вигляді забою м`яких тканин нижньої щелепи зліва з больовим синдромом. Виявлене тілесне ушкодження утворилось від дії тупим твердим предметом з обмеженою травмуючою поверхнею і за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень. Потерпілому ОСОБА_6 було заподіяно не менше одного прикладання сили. Ймовірніше за все, виявлене у ОСОБА_6 тілесне ушкодження утворилось внаслідок удару кистю руки зібраної в кулак;

протоколом проведення слідчого експеременту від 20.02.2019 року за участю потерпілого ОСОБА_6 згідно з яким останній відтворив події 24.05.2018 року в приміщенні Підгірцівської сільської ради коли під час проведення сесії ОСОБА_8 наніс йому один удар кулаком правої руки в область лівої щелепи, відеозаписом до вказаного протоколу;

протоколом проведення слідчого експеременту від 20.02.2019 року за участю свідка ОСОБА_13 згідно з яким останній відтворив події 24.05.2018 року у приміщенні Підгірцівської сільської ради де під час проведення сесії ОСОБА_8 наніс голові сільської ради один удар кулаком правої руки в область лівої щелепи, відеозаписом до вказаного протоколу;

протоколом проведення слідчого експеременту від 20.02.2019 року за участю свідка ОСОБА_15 згідно з яким останній відтворив події 24.05.2018 року в приміщенні Підгірцівської сільської ради коли під час проведення сесії ОСОБА_8 наніс голові сільської ради один удар кулаком правої руки в ліву частину обличчя, відеозаписом до вказаного протоколу;

відеозаписом проведення сесії Підгірцівської сільської ради на якому зафіксоно нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 службовій особі - голові сільської ради с.Підгірці ОСОБА_6 ;

протоколом перегляду відеозапису від 01.03.2019 року, DVD R диску марки «Verbatium, файл « НОМЕР_1 » на якому міститься відеозапис з відеокамери марки «Sony» здійснений ОСОБА_15 під час проведення сесії Підгірцівської сільської ради 24.05.2019 року за адресою вул.Васильківська 39 с.Підгірці Обухівського району. На вказаному відео зафіксовано як ОСОБА_8 і ОСОБА_6 розмовляють. Обвинувачений розмахує руками перед обличчям потерпілого. Останній торкає рукою руку ОСОБА_8 . Обвинувачений наносить удар кулаком правої руки ОСОБА_6 в область нижньої щелепи зліва.

протоколом проведення слідчого експеременту від 19.03.2019 року за участю свідка ОСОБА_17 згідно якого останній відтворив події 24.05.2018 року в приміщенні Підгірцівської сільської ради де під час проведення сесії ОСОБА_8 наніс голові сільської ради ОСОБА_6 один удар кулаком правої руки в область щелепи, відеозаписом до вказаного протоколу;

протоколом проведення слідчого експеременту від 19.03.2019 року за участю свідка ОСОБА_18 згідно якого свідок відтворив події 24.05.2018 року в приміщенні Підгірцівської сільської ради де під час проведення сесії ОСОБА_8 наніс голові сільської ради ОСОБА_6 один удар кулаком правої руки в лівий бік обличчя, а саме в область щелепи, відеозаписом до вказаного протоколу;

іншими доказами

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, що логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

При оцінці представлених суду доказів, суд виходить з загальних принципів кримінального судочинства, статей 84,85,86,89 КПК України, практики Європейського суду з прав людини та практики Верховного суду.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у справі №688/788/15-к від 04 липня 2018 року, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності суд приходить до висновку, про достатність досліджених в судовому засіданні доказів в їх сукупності та взаємозв`язку для ухвалення по даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 обвинувального вироку.

Оцінюючи показання потерпілого ОСОБА_6 суд зауважує, що такі є логічними і послідовними з приводу спричинення йому тілесного ушкодження обвинуваченим, повністю співпадають з показаннями допитаних свідків та потерпілого під час слідчого експерименту та відповідають висновку судово медичної експертизи і сумнівів у своїй правдивості в суду не викликають.

Разом з тим, позиція обвинуваченого щодо поведінки потерпілого, який за його доводами фактично спровокував ситуацію, заперечення нанесення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_6 спростовуються відеозаписом сесії Підгірцівської сілської ради 24 травня 2018 року, який було оглянуто в судовому засіданні, в сукупності з показами потерпілого та допитаних судом свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .. Отже невизнання своєї вини обвинуваченим суд рахує як обраний ним спосіб захисту.

Суд зазначає, що для вирішення питання про притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинений злочин в обов`язковому порядку мають бути встановлені усі елементи складу злочину, зокрема, об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона, а обов`язок доведення наявності вказаних елементів покладається на сторону обвинувачення.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду №2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» передбачено, що суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Складом злочину визнається сукупність закріплених у кримінальному законі ознак, за наявності яких реально вчинене суспільне небезпечне діяння визнається злочином. Однією з цих ознак є суб`єктивна сторона злочину, що відображає процеси, які відбуваються у свідомості особи у зв`язку з вчиненням нею злочину і свідчать про спрямування її волі та про її ставлення до суспільно небезпечного діяння і його наслідків.

Частина 2 ст. 350 КК України передбачає відповідальність за умисне нанесення побоїв або заподіяння легкого чи середньої тяжкості тілесного ушкодження службовій особі або громадянинові, який виконує громадський обов`язок, у зв`язку з їхньою службовою чи громадською діяльністю, а також вчинення таких дій щодо їх близьких.

Потерпілими від злочину, передбаченого частиною 2 ст. 350 КК, можуть бути особи, зазначені в ч. 1 ст. 350 КК України, та додатково особи, близькі громадянину, який виконує громадський обов`язок.

З об`єктивної сторони цей злочин характеризується трьома ознаками: 1) діянням, спрямованим на нанесення побоїв, заподіяння легкого, середнього (ч. 2 ст. 350 КК) чи тяжкого (ч. 3 ст. 350 КК) тілесного ушкодження; 2) наслідки у вигляді фізичної шкоди здоров`ю зазначених осіб; 3) причинний зв`язок між діянням та наслідками.

Злочин, передбачений частиною 2 ст. 350 КК України, є закінченим з моменту заподіяння фізичної шкоди здоров`ю потерпілої особи.

Із суб`єктивної сторони злочин, передбачений частиною 2 статті 350 КК, може бути вчинений як з прямим, так і з непрямим умислом. Винний усвідомлює, що наносить побої або заподіює легкі, середньої тяжкості чи тяжкі тілесні ушкодження службовій особі або громадянину, який виконує громадський обов`язок у зв`язку з їх службовою чи громадською діяльністю, або їх близьким, передбачає відповідні наслідки і бажає або свідомо допускає їх настання.

У разі заподіяння шкоди здоров`ю зазначених осіб не у зв`язку з їх службовою чи громадською діяльністю, а з інших мотивів (на ґрунті особистих неприязних стосунків, із ревнощів, із хуліганських спонукань тощо), відповідальність за частиною 2 ст.350 КК виключається. Вчинене слід кваліфікувати за відповідними статтями за злочини проти особи.

Дії, передбачені ч.2 ст. 350 КК, вчиняються у зв`язку зі здійсненням службовою особою своєї службової діяльності.

Так, суб`єктивна сторона даного злочину характеризується умислом при якому винний усвідомлює, що спричиняє тілесні ушкодження саме особі, яка виконує службовий обов`язок, у зв`язку з службовою діяльністю.

Основним безпосереднім об`єктом злочину є встановлений порядок виконання службових і громадських обов`язків, а додатковим - здоров`я особи. Потерпілим від злочину, зокрема, є службова особа. Посягання на службову особу пов`язано з її службовою діяльністю.

Статус службової особи в законодавстві і теорії кримінального права пов`язаний з виконанням однієї із трьох функцій: представника влади, виконання організаційно- розпорядчих та адміністративно-господарських функцій. Разом з тим, особа, в розумінні ч. 2 ст. 350 КК, має статус службової особи не у зв`язку з наявними у неї повноваженнями взагалі, а наявність чи відсутність такого статусу визначається щодо конкретних вчинюваних нею дій (діяльності) та мотивами дій, які вчиняються стосовно неї.

При цьому суд зауважує, що обов`язковою умовою притягнення до кримінальної відповідальності є встановлення того, що дії винної особи перебували у безпосередньому зв`язку з службовими повноваженнями потерпілої особи, були зумовлені тими фактичними можливостями, що вони походять від службового становища особи, виконуваних функцій і наданих повноважень, що існує неподільний зв`язок між службовим становищем, компетенцією службової особи, змістом і обсягом наданих повноважень та їх використанням для вчинення злочину.

Характер, хронологія і послідовність дій обвинуваченого ОСОБА_8 , а також об`єктивна спроможність дорослої осудної людини оцінювати життєву ситуацію, на думку суду, дає підстави вважати, що ОСОБА_8 дійсно вчинив кримінальне правопорушення умисно, розуміючи що перебуває в приміщенні сільської ради, під час проведення сесії, головування на якій здійснюється головою сільської ради ОСОБА_6 , як службовою особи, при цьому заподіявши потерпілому легке тілесне ушкодження.

При цьому відсутні докази, які б свідчили про наявність у ОСОБА_8 неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_6 , про відсутність неприязних відносин з обвинуваченим засвідчив і сам потерпілий під час судового розгляду, показавши, що до подій жодних стосунків з обвинуваченим не мав та жодного разу не бачив.

Ці показання потерпілого не викликають сумнів в їх достовірності, оскільки вони узгоджуються між собою й іншими матеріалами справи та оцінені судом в сукупності з іншими доказами.

Отже, даючи оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_8 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст. 350 КК України, як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження службовій особі, у зв`язку з її службовою діяльністю.

Щодо доводів захисту про сплив строку досудового розслідування і наявності підстав для закриття кримінального провадження, тощо то суд доводи сторони захисту вважає необгрунтованими і такими, що не узгоджуються з приписами КПК України. При цьому всі відповідні доводи сторони захисту враховані судом при оцінці доказів.

Щодо повноважень прокурора ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні, які заперечувались захистом, суд зазначає: матеріалами кримінального провадження підтверджується, що прокурор ОСОБА_5 обіймає посаду, передбачену статтею 15 Закону України «Про прокуратуру» та діє у межах своїх повноважень.

Твердження ОСОБА_8 щодо невручення йому копії обвинувального акту у даному кримінлаьному провадженні спростовуються розпискою від 24 лютого 2020 року на а.с.10 т.1, пам`яткою про права та обов`язки обвинуваченого від 16.07.2021 року з підписом обвинуваченого підтверджується виконання судом вимог ст.345 КПК України.

Безпідставними є доводи захисника щодо визнання очевидно недопустимими всіх доказів, поданих стороною обвинувачення, оскільки такі доводи не грунтуються на положеннях КПК

Доводи про порушення права на захист обвинуваченого є необ`єктивними, оскільки судом вживались заходи щодо створення умов для належної реалізації обвинуваченим права на захист. Кримінальне провадження знаходилось на розгляді в суді першої інстанції з 2020 року. За цей час районний суд призначив 60 судових засідань, 32 з яких було відкладено у зв`язку з неявкою захисників чи/або обвинуваченого. Вказане свідчить, що дії захисників мали системний характер. Проаналізувавши і співставивши поведінку захисту на всіх етапах кримінального провадження, суд приходить до висновку, що подання захисниками клопотань про відкладення розгляду кримінального провадження, мало ознаки зловживання своїм правом. Наведені вище обставини, у своїй сукпності, свідчать про недобросовісність здійснення обвинуваченим та захисникми своїх процесуальних прав, обов`язків та їх зловживанням, а вказані клопотання разом з одночасною неявкою в судові засідання свідчать про затягування справи.

При наданні оцінки доводам захисту суд приймає до уваги, що відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Послідовність викладення в диспозиції правової норми наведених вище завдань дає підстави для висновку, що застосування належної юридичної процедури є не самоціллю, а важливою умовою досягнення результатів кримінального судочинства, визначених законодавцем як пріоритетні, захисту особи, суспільства та держави від злочинних посягань, охорони прав і свобод людини, забезпечення оперативного й ефективного розкриття кримінальних правопорушень і справедливого судового розгляду. (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2022 №756/10060/17).

Суд дотримався норм, визначених статтями 10, 22 КПК України, створивши необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою в наданні доказів, дослідженні й доведенні їх переконливості перед судом.

Щодо призначення покарання обвинуваченому суд зважає на таке.

Згідно зі ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення ним кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минуло: три роки- у разі вчинення кримінального проступку, за який передбаченого покарання у виді обмеження волі чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбаченого покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Ураховуючи те, що з дня вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.350 КК України, минуло шість років, при цьому перебіг давності не зупинявся і не переривався, він підлягає звільненню від покарання на підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України.

Так, відповідно до приписів ч. 6 ст. 368 КПК України обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також, як убачається з положень ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно з висновком Верховного Суду щодо застосування норм права, зокрема, ст. 74 КПК України, який викладено у постанові від 18.06.2020 у справі № 756/6876/19 (провадження № 51-5464км19) системний аналіз вжитих у кримінальному законі формулювань «звільнення від покарання (ч.ч. 4, 5 ст. 74, ч.1 ст.105 КК України), «звільнення від відбування покарання» ( ст.ст. 75, 79, 104 КК України), «звільнення від призначеного покарання» (ст. 78 КК України) дає підстави зробити висновок, що під звільненням від покарання слід розуміти звільнення не від конкретного покарання, визначеного в санкції статті чи призначеного судом, а від його призначення, як виду примусових заходів в цілому. Таким чином, суд, приймаючи рішення про звільнення від покарання, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині та звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру.

На підставі вищевказаного, суд приходить до висновку, що ухвалюючи вирок у даному кримінальному провадженні, визнає обвинуваченого ОСОБА_8 винуватим у вчиненому злочині та, керуючись ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст. 368, 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України.

На підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_8 від покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

Речові докази: медичну карту ОСОБА_6 №1264 на 2-х аркушах, CDR-диски, DVD-R диски залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

СуддяОСОБА_1