Справа №760/1376/24 1-кс/760/7059/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2024 м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши заяву про самовідвід судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в:

У провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003726 від 20 грудня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 367 Кримінального кодексу України.

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_3 заявила самовідвід у цій справі з підстав, передбачених частиною 1 статті 76 КПК України, оскільки вона брала участь в кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зокрема, у кримінальному провадженні № 0000159 від 28 квітня 2022 року, з якого було виділено кримінальне провадження № 0003726 від 20 грудня 2023 року, та як слідчий суддя розглядала клопотання органу досудового розслідування ( ухвали №760/10234/23 від 25.05.2023, №760/10226/23 від 25.05.2023, №760/704/23 від 17.01.2023, №760/688/23 від 07.01.2023, №760/15912/22 від 11.11.2022) про надання тимчасового доступу до речей і документів, а також надання дозволу на проведення обшуку, в рамках вказаного кримінального провадження.

Дослідивши подану заяву про самовідвід, приходжу до наступного.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Крім того, згідно частиною 1 статті 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участь у цьому ж провадженні в суді першої інстанції, апеляційної і касаційної інстанції.

Частина 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах «Piersac vs Belgium, Grieves vs UK»). Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ у справі «Le Comte, Van Leuven iMeyere vs Belgium», суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» («De. Belgium»), від 26 жовтня 1984 року, п. 26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» («Wettstein v. Switzerland») та рішення у справі «Кастілло Альгар проти Іспанії» («Castillo. Spain»), від 28 жовтня 1998 року, п. 45).

У справі «П`єрсак проти Бельгії» ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами проявів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

В ході судового розгляду справи встановлено, що у провадження судді ОСОБА_3 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003726 від 20 грудня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 367 Кримінального кодексу України.

Разом з тим, суддя ОСОБА_3 брала участь під час досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000159 від 28 квітня 2022 року, з якого було виділено кримінальне провадження № 0003726 від 20 грудня 2023 року, та як слідчий суддя розглядала клопотання органу досудового розслідування.

За таких обставин, з метою недопущення існування у стороннього спостерігача сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_3 при розгляді кримінального провадження № 0003726 від 20 грудня 2023 року, суддя вважає, що наведені в заяві про самовідвід підстави є обґрунтованими та достатніми для її задоволення.

Керуючись статтями 75, 76, 80-82 КПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Заяву про самовідвід судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_3 - задовольнити.

Відвести суддю Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження № 0003726 від 20 грудня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 367 Кримінального кодексу України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1