ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000249 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 липня 2024 року якою відмовлено в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий в ОВС Третього СВ (з дислокацією у м.Луцьку) ТУ ДБР, розташованого у м.Львові ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Волинської обласної прокуратури ОСОБА_10 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.28 ч.4 ст.246 КК України..

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 липня 2024 року у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС Третього СВ (з дислокацією у м.Луцьку) ТУ ДБР, розташованого у м.Львові ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_6 відмовлено. Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Покладено на підозрюваного зобов`язання, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Прокурор в своїй апеляційній скарзі вважає ухвалу слідчого судді незаконною та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з тим, що висновки, викладені в ухвалі, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та в наслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Просить ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 липня 2024 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, прокурора, який просив задовольнити його апеляцію і скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, підозрюваного та захисника, які проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечили, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.

Відповідно до вимог ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.1 та 2 ч.1 ст.194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Дані вимоги закону при обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 слідчим суддею дотримані.

Як вбачається з матеріалів провадження сторона обвинувачення не довела наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а також те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти відповідним ризикам, а тому слідчий суддя прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Висновок слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання колегія суддів вважає обґрунтованим, оскільки при вирішенні питання про застосування щодо нього саме такого запобіжного заходу слідчим суддею вірно враховано те, що він раніше несудимий, має постійне місце проживання, є особою з міцними соціальними зв`язками, на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей та дружина, яка є особою із інвалідністю, а також те, що відомостей про ухилення чи неявку підозрюваного до слідчого, прокурора чи суду в судовому засіданні не встановлено, будь-яких дій, спрямованих на незаконний вплив на свідків не вчинялося, та те, що саме запобіжних захід, у виді особистого зобов`язання здатен запобігти ризикам, наявність яких була доведена слідчим та прокурором при розгляді даного клопотання.

Доводи апеляційної скарги прокурора були предметом дослідження в суді першої інстанції, не спростовують висновків слідчого судді та не дають підстав для застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Апеляційний суд доходить висновку, що слідчий суддя при вирішення клопотання слідчого про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу, врахував усі обставини кримінального провадження та положення чинного законодавства, які містяться в ст.ст.181, 194 КПК України, у зв`язку із чим прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого і застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 липня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_6 без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: