УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 рокуСправа № 495/9660/22
Номер провадження 1-в/495/213/2024

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника органу з питань пробації ОСОБА_3 ,

прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Білгороді-Дністровському подання заступника начальника Білгород-Дністровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_6 про приведення судового рішення у відповідність до закону,

УСТАНОВИВ:

Заступник начальника Білгород-Дністровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_7 звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із поданням про приведення судового рішення у відповідність до закону.

Таке подання мотивоване тим, що в Білгород-Дністровському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області з 09.02.2024 перебуває на обліку громадянин ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 200, ч. 2 ст. 200, ч. 4 ст. 185 КК України.

На час, до якого відносяться інкриміновані обвинуваченому діяння, положення ч. 1 ст. 51 КУпАП діяли в редакції Закону №1449-VI від 04.06.2009, згідно з яким було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009 у 2022 році на час, до якого відносяться інкриміновані ОСОБА_5 , діяння, крадіжка чужого майна вважалася дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто в 2022 році ця сума складала 2481 грн. Якщо вартість викраденого майна перевищувала 2481 грн., то наставала кримінальна відповідальність.

Отже, таємне викрадення чужого майна вартістю до 2481 грн. на час, до якого відносять вказані вище інкриміновані ОСОБА_5 діяння кваліфікувалися за ч. 1 ст. 51 КУпАП, як дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, а за наявності кваліфікуючих ознак (наприклад вчинення повторно, в умовах воєнного стану) - за відповідною частиною ст. 185 Кримінального кодексу України, а саме за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України.

3 09.08.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» N 3886-ІX від 18.07.2024 року. Цим, Законом ст. 51 КУпАП викладено в новій редакції.

Згідно ч. 1 ст. 51 КУПАП в редакції Закону N 3886-IX від 18.07.2024, чинній з 09.08.2024, встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Отже має місце часткова декриміналізація, а саме діянь, які полягають у крадіжці майна вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2481 грн (1240,5 х 2), а відтак уповноважений орган з питань пробації доходить до висновку що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчинених ОСОБА_5 діянь, оскільки вартість майна, у здійсненні крадіжок якого він обвинувачується, згідно вироку Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.12.2022 року в період липня місяця 2022 року, а саме: 05.07.2022 року (епізод 1) становить - 1000 грн. 07.07.2022 року (епізод2) становить 1200 грн, 07.07.2022 року (епізод 3) становить 1200 грн., 07.07.2022 року (епізод 4) становить 2000 грн, а також 09.07.2022 року (епізод 5) становить - 2400 грн. та 09.07.2022 року (епізод 6) становить 2400 грн., що за кожним вказаним епізодом окремо не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (2481 грн).

Оскільки згідно вказаних вироком суду сум викраденого особою майна становить менше 2481 грн. відповідно по епізодам 1000 грн., 1200 грн., 1200 грн., 2000 грн, 2400 грн. та 2400 грн., то вказані дії ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за відповідними частинами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні представник уповноваженого органу з питань пробації подання підтримала, просила звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі ст.74 КК України.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення клопотання органу пробації про звільнення його від покарання на підставі ст.74 КК України, в зв`язку із усуненням караності діяння.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив проти задоволення подання. Зазначив, що все ж залишаються епізоди, в яких сума викраденого більша 2481 грн., відтак звільнення засудженого від покарання все одно не можлива, а звільняти засудженого від кримінальної відповідальності щодо частини епізодів неможлива, оскільки покарання призначалося за сукупністю. Також зауважив, що засуджений відбув уже більшу частину покарання.

Суд, розглянувши подання органу з питань пробації, дійшов такого висновку.

Вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.12.2022 затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_8 в присутності захисника ОСОБА_9 від 30.11.2022 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 200 ч.1, ст. 200 ч.2, ст. 185 ч. 4 КК України. ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 200 ч.1, ст. 200 ч.2, ст. 185 ч. 4 КК України, і на підставі санкцій даних статей призначити покарання: за ч. 1 ст. 200 КК України - у виді сплати штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 51 000 грн.; за ч. 2 ст. 200 КК України - у виді сплати штрафу в розмірі п`яти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 85 000 грн.; за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді 5 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено засудженому ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки. Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Розпорядження про виконання вироку Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.12.2022, що набрав законної сили 23.01.2023, на засудженого разом із копією вироку надійшли на виконання до Білгород-Дністровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області та прийнято до виконання.

Верховна Рада України 18 липня 2024 року прийняла Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна», який набув чинності 09 серпня 2024 року.

У відповідності до вказаного закону ст. 51 КУпАП викладено в такій редакції: «Дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб.

Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Порівняно з попередньою редакцією цієї статті зазначені зміни передбачають, зокрема, збільшення мінімального порогу відмежування адміністративної та кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки, шахрайства, привласнення або розтрати з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна відповідальність за відповідною частиною ст. 185 КК настає під час вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) у тому разі, якщо крадіжка майна не є дрібною.

Отже, діяння, вчинені як таємне викрадення чужого майна, якщо вартість цього майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібною крадіжкою і не є кримінально караними, що виключає кримінальну відповідальність, передбачену ст. 185 КК.

Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК).

За частиною 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

На переконання суду, унесення згаданих вище змін до законодавства України про адміністративну відповідальність безпосередньо впливає на закон України про кримінальну відповідальність, адже ці зміни визначають розмежування між діями які необхідно кваліфікувати як дрібну крадіжку, наслідком чого є притягнення особи до адміністративної відповідальності, і таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за що передбачена кримінальна відповідальність.

Беручи до уваги викладене, фактична декриміналізація викрадення майна, вартість якого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, має зворотну дію в часі, оскільки поліпшує становище особи.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян - грошова сума розміром у 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX ПК, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Для кваліфікації правопорушення як адміністративного чи кримінального, необхідно виходити з того, що прожитковий мінімум станом на 1 січня 2022 року становив 2481 гривень, у зв`язку з чим нижня межа кримінальної караності крадіжки, вчиненої у 2022 році, настає, якщо вартість предмета становить 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, тобто 2481 гривні.

Повертаючись до обставин вчиненого кримінального правопорушення, необхідно зважити на таке.

ОСОБА_5 засуджений за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 200 КК України, ч. 2 ст. 200 КК України та ч. 4 ст. 185 КК України.

Як вбачається із мотивувальної частини вироку від 20.12.2022 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні в тому числі продовжуваного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, адже обвинувачення, яке визнано судом доведеним, викладено із посиланням на один і той самий мотив та умисел у всіх епізодах обвинувачення.

Вартість майна (грошових коштів), якими заволодів ОСОБА_5 , що встановлена вищевказаним вироком суду, становила в загальному розмірі 18600 грн. (1000 грн. за епізодом 05.07.2022; 1200 грн. за епізодом 07.07.2022; 2000 грн. за епізодом 07.07.2022; 2400 грн. за епізодом 09.07.2022; 5000 грн за епізодом 09.07.2024; 3000 грн за епізодом 11.07.2024; 4000 грн за епізодом 28.07.2024).

Зважаючи на те, що ОСОБА_5 за період з 05.07.2022 по 28.07.2022 завдав майнової шкоди ОСОБА_10 на загальну суму 18 600 грн., які були таємно ним викрадені з банківської картки потерпілого, тобто сума завданої шкоди є більшою від 2-х неоподаткованих мінімумів доходів громадян, встановлених у 2022 році, то відповідальність за вчинені ним діяння не підпадає під ст. 51 КУпАП як дрібне викрадення чужого майна, а відтак караність такого діяння законом не усунена.

Суд звертає увагу, що засуджену особу можна звільнити від покарання за конкретною частиною та статтею КК України, а не за окремим епізодом, який входить до складу кримінального правопорушення. А всі діяння, винним у вчиненні яких визнаний ОСОБА_5 , вчинені ним з єдиним умислом, шляхом вчинення аналогічних діянь впродовж певного періоду часу та відносно одного і того ж потерпілого, тобто є продовжуваним злочином в розумінні ч. 2 ст. 32 КК України.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону №3886-IX та ст.5 КК України, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення подання органу з питань пробації.

Керуючись ст. 74 КК України, ст.ст. 376, 537, 539 КПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання заступника начальника Білгород-Дністровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_6 про приведення судового рішення у відповідність до закону відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Час оголошення повного тексту ухвали: 29.10.2024 о 16.40 год.

Суддя Ірина БРАТКІВ