Справа №592/881/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/1322/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Сексуальне насильство
УХВАЛА

Іменем України

11 вересня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Суми заяву обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід суддям Сумського апеляційного суду ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 592/881/21 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 05.08.2024 про продовження строку тримання під вартою,

учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

захисника - адвоката ОСОБА_10 ,

установила:

У Сумському апеляційному суді знаходиться кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_11 на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 05.08.2024 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 .

На початку апеляційного розгляду ОСОБА_9 висловив недовіру суддям Сумського апеляційного суду ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 з підстав того, що ці судді раніш неодноразово переглядали ухвали суду першої інстанції про продовження строку його тримання під вартою, що було підставою для подання скарги до ЄСПЛ.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст заявленого відводу, доводи захисника ОСОБА_10 , який підтримав недовіру суддям апеляційного суду, доводи прокурора ОСОБА_8 про відсутність підстав для відводу суддів, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши мотиви заявленої недовіри суддям апеляційного суду, колегія суддів вважає, що заявлений обвинуваченим відвід задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними законом, відповідно до визначених законом процедур судочинства, а суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 1-2, ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. При цьому суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду апеляційної інстанції (ч. 1, 3 ст. 76 КПК).

Підходи до встановлення наявності упередженості та безсторонності суддів викладені у рішеннях ЄСПЛ (зокрема, справа «Мироненко та Мартиненко проти України» (Mironenko and Martenko v. Ukraine), заява № 4785/02, 10.12.2009, п. 66, 69, 70), згідно яких «наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції за допомогою об`єктивного та суб`єктивного критеріїв. У кожній окремій справі необхідно визначити, чи мають стосунки, які розглядаються, такі природу і ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Застосовуючи об`єктивний критерій, необхідно з`ясувати, чи існують певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в безсторонності судді». При цьому з огляду на п. 81 рішення ЄСПЛ від 06.09.2005 «Салов проти України» (Salov v. Ukraine), заява № 65518/01) «неупередженість» має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді в конкретній справі тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію, тобто чи були в суді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу».

У справі «Білуха проти України» (рішення від 09.11.2006, заява № 33949/02) ЄСПЛ констатував, що «наявність безсторонності відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у справі. При вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною».

«Безсторонність (неупередженість) суду означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді» (справа ЄСПЛ «Хаушильд проти Данії»).

Відповідно ч. 5 ст. 80 КПК відвід повинен бути мотивованим.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти можливій упередженості судді (суддів) під час розгляду конкретної справи, запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді (суддів), оскільки кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом (ст. 6 Конвенції).

Що стосується доводів заявленого відводу (недовіри суддям апеляційного суду), то колегія суддів вважає їх необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають, оскільки наведені ОСОБА_9 підстави для відводу суддів апеляційного суду не свідчать про будь-яку упередженість чи небезсторонність цих суддів, їх побічну чи пряму зацікавленість або ж наперед сформовану правову позицію щодо майбутніх результатів розгляду зазначеного кримінального провадження, наявність у цих суддів певних, виключно суб`єктивних внутрішніх переконань щодо наведених стороною захисту обставин, неможливість ухвалення суддями об`єктивного рішення у справі, сумнівів у сторін чи інших осіб щодо неупередженості визначеного у порядку автоматизованого розподілу складу суду та забезпечення суддями довіри до судової влади України, збереження та підвищення її авторитету, внаслідок чого вважає за необхідне відмовити обвинуваченому в задоволенні його заяви про недовіру суддям апеляційного суду.

Керуючись ст. 75, 80, 81 КПК України,

постановила:

Відмовити обвинуваченому ОСОБА_12 в задоволенні його заяви про відвід суддям Сумського апеляційного суду ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4