Справа №171/1782/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - ОСОБА_1 ; за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження, які приймають участь у судовому засіданні: прокурор ОСОБА_3 , обвинувачена ОСОБА_4 , захисник обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні під час підготовчого судового засідання в залі суду в місті Кривий Ріг обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000164 від 19 червня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України стосовно:

ОСОБА_4 , яка ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась у смт. Велика Михайлівка, Великомихайлівського району, Одеської області, громадянка України,здобула повну загальну середню освіту, заміжня, не працює, на утриманні має трьох малолітніх дітей: ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима.

та угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно порядку поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами встановленого нормативно-правовими актами, а саме Постановою ВРУ «Про право власності на окремі види майна» і Додатку №2 до цієї Постанови від 17.06.1992, Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576, Інструкцією «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 26.04.2002 «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами». При вирішенні питання, чи є незаконними носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), а також носіння, виготовлення, ремонт або збут холодної зброї, бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв, судам необхідно керуватися нормативно-правовими актами, які зазначені вище.

Відповідно до п.1 Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, дозвільна система це особливий порядок виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, обліку і використання спеціально визначених предметів, матеріалів і речовин, а також відкриття та функціонування окремих підприємств, майстерень і лабораторій з метою охорони інтересів держави та безпеки громадян.

Відповідно до п.2 Положення про дозвільну систему, до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя, (арбалети, мисливські ножі тощо), пневматична зброя калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, вибухові матеріали і речовини, сильнодіючі отруйні речовини I - II класу безпечності, збудники інфекційних захворювань I - II групи патогенності і токсини, сховища, склади і бази, де вони зберігаються, стрілецькі тири і стрільбища, мисливсько-спортивні стенди, а також підприємства і майстерні по виготовленню і ремонту вогнепальної та холодної зброї, піротехнічні майстерні, пункти вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування, магазини, в яких здійснюється продаж зброї та бойових припасів до неї, організації, що займаються збутом сильнодіючих отруйних речовин, і лабораторії, що проводять аналізи цих засобів і речовин, працюють із збудниками інфекційних захворювань I - II групи патогенності і токсинами.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 , маючи злочинний намір, направлений на незаконне придбання, носіння, зберігання, боєприпасів та вибухових пристроїв, вибухових речовин усвідомлюючи заборону вільного їх обігу, та його караність, не маючи дозволу на їх придбання та зберігання, в порушення Положення про дозвільну систему (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576, з наступними змінами), Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, на початку травня 2024 року, точний час та дату досудовим розслідуванням встановити не надалось можливим, біля під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_3 знайшла, тим самим незаконно придбала пістолет моделі «CARRERA RS 34» калібру 9 мм Р.А.К., заводський номер « НОМЕР_1 », який в подальшому незаконно перенесла до шафи у спальній кімнаті своєї квартири, де фактично проживає, за адресою: будинок АДРЕСА_2 , де переслідуючи злочинний намір, до 18.06.2024 незаконно зберігала без передбаченого законом дозволу.

18.06.2024 року, в ході проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_4 вилучено пістолет моделі «CARRERA RS 34» калібру 9 мм Р.А.К., заводський номер « НОМЕР_1 ».

Згідно висновку експерта № СЕ-19/104-24/25552-БЛ від 21.06.2024 наданий на дослідження предмет схожий на пістолет, вилучений 18.06.2024 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , є вогнепальною зброєю короткоствольним гладкоствольним пістолетом, переробленим саморобним способом з сигнального пістолета моделі «CARRERA RS 34» калібру 9 мм Р.А.К., заводський номер « НОМЕР_1 », виробництва Туреччини, шляхом видалення з каналу ствола захисного елементу, що перешкоджає стрільбі кінетичними снарядами та заглушення газовідвідного отвору. Конструкція пістолету дозволяє робити постріли сигнальними (шумовими), газовими патронами, а також зарядами, що складаються з сигнального (шумового) патрона в патроннику, і круглої кулі зі сплаву на основі свинцю діаметром до 6 мм, заряджання якої проводиться з дульної частини ствола окремо від патрону. При проведенні пострілів методом роздільного заряджання забезпечується достатня вражаюча здатність відстріляних з наданого пістолета снарядів (куль). Пістолет для проведення пострілів придатний.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та узгоджена міра покарання.

У кримінальному провадженні укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до угоди, обвинувачена ОСОБА_4 , повністю та беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі висунутого їй обвинувачення.

Сторони угоди узгодили покарання обвинуваченій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) роки. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком. Покласти на неї обов`язки передбачені ч. 1 ст.76 КК України

Сторони розуміють, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для прокурора, обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для підозрюваного чи обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч. 3 ст. 424 КПК України, обвинуваченому роз`яснено і є зрозумілими.

Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів обвинуваченому роз`яснено і є зрозумілими.

В угоді сторонами обумовлено наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України - прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальним порядку.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального Кодексу України.

Суд доходить висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості, виходячи з наступного.

ОСОБА_4 підтримала укладення угоди, зробила це добровільно. Насильства, примусу чи погроз до неї ніхто не застосовував. Обіцянок, чи будь-яких інших обставин, не передбачених угодою їй ніхто не надавав. Зі скаргами на сторону обвинувачення під час здійснення провадження вона не зверталася. Обвинувачена повідомила, що беззастережно визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні. Розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, що зазначене в угоді.

Обвинувачена зазначила, що вона цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини кримінального правопорушення. І вона при цьому має право мовчати, допитати під час такого розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь. Однак, при цьому наполягає на укладенні угоди. Вона повністю усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою, а також інші заходи, що будуть застосовані до неї у разі її затвердження.

Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду.

Прокурор угоду підтримав, оскільки вона відповідає вимогам закону.

Відповідно до вимог статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України, злочини передбачені ч. 1 ст. 263 КК України по ступеню тяжкості відносяться до тяжких злочинів.

Умови угоди не суперечать вимогам закону, дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України кваліфіковано вірно, за ними можливе укладення угоди.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства, який полягає у швидкому здійсненні правосуддя, призначенні особі узгодженого покарання, запобігання вчинення обвинуваченим та іншими особами кримінальних правопорушень.

Умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Добровільність укладення угоди не викликає жодних сумнівів.

Виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є цілком можливим.

Судом встановлено фактичні підстави для визнання винуватості ОСОБА_4 .

На підставі викладеного суд визнає ОСОБА_4 винуватою у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 263 КК України за ознаками: як придбання, носіння, зберігання вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу.

Щодо покарання.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 , повинна понести за вчинене кримінального правопорушення.

За вчинення кримінального правопорушення сторони домовились про покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком з покладанням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень статей 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за статтею 12 КК України, особливостей і обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з частиною п`ятою статті 65 Кримінального кодексу України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Визначаючись щодо покарання, яке на думку суду слід призначити обвинуваченій, суд враховує наступне.

Обвинувачена у судовому засіданні щиро розкаялася у вчиненому, що є обставиною, яка пом`якшує покарання, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має трьох дітей на утриманні, раніше не судима.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання судом не встановлено.

Покарання, повністю узгоджується з критерієм справедливості , правову позицію щодо якого висловив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004 у справі N 1-33/2004, зазначивши, що окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного та особою винного.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами шляхом ухвалення вироку і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Мотиви ухвалення інших рішень: Процесуальні витрати стягнути із ОСОБА_4 на користь держави. Долю речових доказів вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 469, 472, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 17 липня 2024 року у кримінальному провадженні за № 0000164 від 17 липня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України укладену між прокурором КРИВОРІЗЬКОЇ СХІДНОЇ ОКРУЖНОЇ ПРОКУРАТУРИ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити їй узгоджену міру покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на 1 (один) рік, за умови, що вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 з випробувальним строком обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Речові докази:

- пістолет моделі CARRERA RS34, номер НОМЕР_1 - знищити;

- чотири ДВД диска зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи зброї, які становлять 1514,56 грн. стягнути із ОСОБА_4 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених частиною другою статті 473 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_6