Справа № 932/8648/23
Провадження № 1-кп/204/709/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, з приміщення зали судових засідань кримінальне провадження № 0000382 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.04.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей та батьків похилого віку, працюючого торгівельним представником ДК Дніпро-Трейд, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська здійснюється вищевказане кримінальне провадження.

Прокурор подав до суду клопотання про продовження покладених на обвинуваченого обов`язків, в обґрунтування якого зазначає наступне. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 18.06.2024 скасовано ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська та постановлено нову, якою клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено частково. Продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 строк дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та встановленому для обвинуваченого ОСОБА_7 можливість внесення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 грн. Цією ж ухвалою покладено на

ОСОБА_7 певні обов`язки у відповідності до ст. 194 КПК України у разі внесення застави.

Так, колегія суддів апеляційної інстанції встановила, що суд першої інстанції встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились і не припинили існувати, й дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відсутність процесуальної можливості застосування щодо останнього менш суворого виду запобіжного заходу. Колегією суддів не встановлено переконливих відомостей про застереження, які б унеможливлювали перебування

обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою та в судовому засіданні апеляційного

суду стороною захисту не доведені. Апеляційний суд, також, не знайшов підстав

для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного

заходу, зокрема цілодобового домашнього арешту, на чому наполягала сторона

захисту.

Таким чином, доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений, усвідомлюючи невідворотність покарання в разі визнання його винним у вчиненні ним тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, з метою уникнення відповідальності матиме змогу переховуватися від суду в разі пом`якшення запобіжного заходу щодо нього, також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на потерпілу та свідків та може вчинити інше кримінальне правопорушення.

З моменту внесення застави ризики, які були підставою для прийняття такого рішення, не зменшилися та продовжують існувати. Зазначені обставини свідчать про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Окрім того, обвинувальний акт на даний час перебуває на стадії початку судового розгляду, тобто судом не допитано безпосередньо свідків та потерпілу, не досліджено докази сторін.

Враховуючи вищевикладене, з метою запобігання спробам обвинуваченого

ОСОБА_7 переховуватись від суду, вчинити вплив на свідків та потерпілу,

вчинити інше аналогічне кримінальне у кримінальному провадженні, правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, прокурор просив продовжити строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язків, визначених ч.5 ст. 194 КПК України.

У судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав, просив суд його задовольнити.

Потерпіла у судовому засіданні вирішення клопотання прокурора залишила на розсуд суду.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 проти задоволення клопотання прокурора заперечував у повному обсязі, оскільки прокурором пропущено строк звернення до суду з даним клопотанням. Так строк покладених на обвинуваченого обов`язків був встановлений до 24.06.2024, отже прокурор повинен був звернутися до суду з клопотанням про продовження строку дії обов`язків до 24.06.2024.

Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, доходить наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, потерпілого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 6 ст.182 КПК України, з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, у тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5)не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти)для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 18.06.2024 ОСОБА_7 продовжено строк дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 24 червня 2024 року. Встановлено обвинуваченому ОСОБА_7 можливість внесення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень. У разі внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_7 покладено обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора у кримінальному провадженні № 0000382 від 29 квітня 2023 року та суду на кожний виклик; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Згідно з повідомлення ДУ «ДУВП №4» ОСОБА_7 звільнений з-під варти 20.06.2024 під заставу у розмірі 242 240 грн.

Вирішуючи питання про продовження строку дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язків суд враховує вимоги п. п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. У даному випадку, фактичні обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів, один з яких є необережним тяжким злочином, за який законом передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі строком до 10 років. При цьому суд бере до уваги його поведінку з моменту ДТП до часу затримання. Вказане, у взаємозв`язку поведінки обвинуваченого після моменту ДТП та тяжкості покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим дає підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду. Врахування тяжкості злочинів має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від суду. Отже ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшився та продовжує існувати.

Щодо існування ризику незаконного впливу на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні. Оцінюючи можливість впливу на потерпілу та свідків, суд виходить з передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є потерпілими та свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на потерпілу та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від потерпілого та свідків та дослідження їх судом.

Суд вважає доведеним існування ризику вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення, враховуючи, що ОСОБА_7 допустив порушення ПДР, що призвело до смерті людини, перебував у стані алкогольного сп`яніння, у користуванні спеціальним правом керування транспортними засобами не обмежений, а отже існує ризик скоєння аналогічного кримінального правопорушення.

При цьому, вирішуючи клопотання про продовження строку дії обов`язків обвинуваченому, судом також враховано, що останній одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей та батьків, працевлаштований, має постійне місце проживання, однак вказані обставини не зменшують існування встановлених судом та доведених прокурором існуючих ризиків у даному кримінальному провадженні, які на день розгляду клопотання не зменшились.

На думку суду, у зв`язку з існуванням вищенаведених ризиків застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання встановленим судом ризикам, а також забезпечення належного судового розгляду даного кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про продовження строку дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язків при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Продовжуючи строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язків при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Аналізуючи твердження захисника ОСОБА_6 про те, що прокурором пропущено строк для звернення до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому строку дії обов`язків, строк яких закінчився 24.06.2024 року, суд зазначає наступне.

Обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України були покладені на ОСОБА_7 ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 18.06.2024. Згідно з інформацією ДУ «ДУВП № 4» 20.06.2024 ОСОБА_7 звільнений з -під варти під заставу. З часу внесення обвинуваченим застави та, відповідно звільнення з-під варти обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки. Оскільки обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України на обвинуваченого ОСОБА_7 були покладені ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 18.06.2024, а розмір застави внесено 20.06.2024, то відповідно строк дії обов`язків слід відраховувати з часу внесення обвинуваченим застави, 20.06.2024. Отже твердження захисника ОСОБА_6 про закінчення дії обов`язків, покладених на ОСОБА_7 24.04.2024, судом не приймаються.

Таким чином, за результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення, стороною захисту, суд зазначає, що в цьому кримінальному провадженні існує ризикє незаконного впливу на потерпілу та свідків обвинуваченим, ризик переховування від суду та ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, відтак, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігання спробам створення перешкод кримінальному провадженню з боку обвинуваченого, суд вбачає підстави для продовження строку дії обов`язків, покладених на останнього ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 18.06.2024 року строком на 2 місяці.

На підставі викладеного, керуючись статтями 110, 176-178, 183, 193-194, 197, 331, 369- 372, 376, 392-393 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження покладених на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України задовольнити.

Продовжити строк дії обов`язків на 2 місяці, покладених ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 18.06.2024 на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при застосуванні запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою з визначеним розміром застави у кримінальному провадженні № 0000382, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.04.2023 за ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 286-1 КК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду у кримінальному провадженні № 0000382 від 29 квітня 2023 року, на кожний виклик;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Визначити строк дії обов`язків до 15.10.2024.

У разі невиконання вказаних вище обов`язків застава буде звернена в дохід держави.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 19.08.2024 року.

Суддя ОСОБА_1