КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 21 серпня 2024 року апеляційну скаргу представника ТОВ «Дрік Холдинг» та ТОВ «Джі Пі Партнерс» - адвоката ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 серпня 2023 року,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 та накладено арешт на майно, яке належить та перебуває у користуванні, розпорядженні підозрюваного ОСОБА_7 :

1. Квартиру АДРЕСА_1 ; Розмір частки: 1/2, на праві власності зареєстрована за ОСОБА_7 ,

2. Гаражний бокс (гараж 1А), загальна площа (кв.м): 13.7, адреса: АДРЕСА_2 , розмір частки: 1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, власником якого є ОСОБА_7 ;

3. Будівлю охорони (літ. А-1), загальна площа (кв.м): 4.2, адреса: АДРЕСА_3 , Земельні ділянки місця розташування: кадастровий номер: :62:144:0004, Тип речового права: право власності, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, власником якої є ОСОБА_7 ,

4. Земельну ділянку, кадастровий номер: :62:144:0004, площа (га): 3.1218, адреса: АДРЕСА_3 , вид іншого речового права: право оренди земельної ділянки, власник: Територіальна громада міста Києва в особі Київської міської ради, , орендар: ОСОБА_7 .

5. Автомобіль марки «MITSUBISHI», моделі «LANCER», сірого кольору, 2008 р.в., VIN: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_7 .

6. Корпоративні права ТОВ «ДРІК ХОЛДИНГ», , адреса: місто Київ, вулиця Саперне поле, будинок 9-А, керівником якого є ОСОБА_7 .

7. Нежитлову будівлю, літ. "А", за адресою: АДРЕСА_4 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, тип речового права: право власності, розмір частки: 1, власником якого є ТОВ «ДРІК ХОЛДИНГ», , керівником якого є ОСОБА_7 .

Заборонено Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам, акредитованим суб`єктам та Державній реєстраційній службі України здійснювати державну реєстрацію змін, пов`язаних зі зміною засновників, директорів та уповноважених осіб ТОВ «ДРІК ХОЛДИНГ», .

Не погоджуючись з таким рішенням, представник ТОВ «Дрік Холдинг» та ТОВ «Джі Пі Партнерс» - адвокат ОСОБА_5 , подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на:

- корпоративні права ТОВ «ДРІК ХОЛДИНГ», , адреса: м. Київ, вул. Саперне поле, буд. 9-А;

- нежитлову будівлю, літ. "А", за адресою: м. Київ, вулиця Саперне поле, будинок 9-А, корп. 2 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, тип речового права: право власності, розмір частки: 1, власником якого є ТОВ «ДРІК ХОЛДИНГ», .

Скасувати заборону Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам, акредитованим суб`єктам та Державній реєстраційній службі України здійснювати державну реєстрацію змін, пов`язаних зі зміною засновників, директорів та уповноважених осіб ТОВ «ДРІК ХОЛДИНГ», та в цій частині постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Щодо строку на апеляційне оскарження зазначає, що розгляд клопотання проведено без повідомлення представника ТОВ «ДРІК ХОЛДИНГ» та ТОВ «Джі Пі Партнерс», копію оскаржуваного рішення не надіслано, в ЄДРСР не оприлюднено, про існування оскаржуваного рішення стало відомо 12 лютого 2024 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Крім того, 13 лютого 2024 року до Печерського районного суду м. Києва подану заяву про ознайомлення із матеріалами справи, однак таку справу на ознайомлення не надано, через неможливість її відшукання. 04 березня 2024 року видано копію оскаржуваного рішення, апеляційну скаргу подано 05 березня 2024 року.

Вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необгрунтованною, через істотні порушення норм кримінального процесуального закону.

Апелянт зазначає, що прокурором безпідставно зазначено, що підозрюваний ОСОБА_7 має у власності корпоративні права ТОВ «ДРІК ХОЛДИНГ» та нежитлову будівлю літ. «А» за адресою: м. Київ, вул. Саперне поле, 9-А, корп. 2, оскільки він є лише керівником Товариства. При цьому, ОСОБА_7 не був їх власником.

Зазначає, що ТОВ «ДРІК ХОЛДИНГ» мало трудові відносини з ОСОБА_7 , яке не несе відповідальності за його особисті дії.

Стверджує, що корпоративні права ТОВ «ДРІК ХОЛДИНГ» та будівля Товариства, не мають відношення до кримінального провадження та не відповідають критеріям, передбачених ст. 98 КПК України.

Крім того, арешт накладено за відсутності підстав застосування до ТОВ «ДРІК ХОЛДИНГ» заходів у виді конфіскації майна, як юридичної особи, щодо якої не здійснюється провадження.

Зауважує, що арешт належного ТОВ «ДРІК ХОЛДИНГ» майна порушує право на його вільне володіння та розпорядження.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені апелянтом доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, колегія суддів переглядає вказану ухвалу слідчого судді в межах доводів апеляційної скарги, а саме в частині законності накладення арешту на корпоративні права та нежитлову будівлю, що належать ТОВ «ДРІК ХОЛДИНГ».

Порядок і строки апеляційного оскарження чітко визначено та регламентовано ст. 395 КПК України. Так, згідно з п. 3 ч. 2 вказаної статті апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення, а відповідно до ч. 3 цієї ж статті, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Статтею 117 КПК України визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

З матеріалів провадження убачається, що 28 серпня 2023 року клопотання прокурора розглянуто без повідомлення представника ТОВ «ДРІК ХОЛДИНГ» та ТОВ «Джі Пі Партнерс», копію оскаржуваного рішення власникам майна не надіслано. Апелянт у поданій скарзі зазначила, що про існування оскаржуваного рішення стало відомо 12 лютого 2024 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Крім того, зазначила, що 13 лютого 2024 року до Печерського районного суду м. Києва подану заяву про ознайомлення із матеріалами справи, однак таку справу на ознайомлення не надано, через неможливість її відшукання. 04 березня 2024 року видано копію оскаржуваного рішення, апеляційну скаргу подано 05 березня 2024 року. З урахуванням викладених обставин, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу подано у межах строку визначеного КПК України.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України, здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке, 02 листопада 2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001357, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 32 ст. 255, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 206-2, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України.

У клопотанні прокурора зазначено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється тому, що діючи умисно, з корисливих мотивів, відповідно до поставленої мети у 2021 році, точну дату в ході досудового розслідування не встановлено, з метою вчинення злочинів, спрямованих на заволодіння ряду суб`єктів господарської діяльності на території міста Києва, створив злочинну організацію, контингент якої складається із постійних учасників (своєрідне ядро угруповання) і непостійних учасників, які брали участь у вчиненні злочинів епізодично або одноразово, які шляхом підробки установчих документів, здійснили фіктивну зміну керівництва ряду суб`єктів господарської діяльності (гаражних кооперативів, автостоянок, тощо), а також - приватизували об`єкти нерухомості, що перебували у їхньому законному користуванні.

Досудовим розслідуванням встановлено, що протиправне заволодіння юридичними особами та їх майном здійснювалось шляхом підроблення протоколів загальних зборів членів кооперативів та додатків до них, протоколів загальних зборів уповноважених членів кооперативу та додатків до них, протоколів засідань правління, статутів кооперативів та інших документів, які давали підстави для проведення державної реєстрації та зміни складу членів кооперативів, які входили до органів правління на підставних осіб (так званих «фунтів», які не були членами кооперативів), після чого підроблені документи надавалися державному реєстратору для здійснення реєстраційних дій в ЄДР щодо зміни установчих документів та складу членів кооперативів, які входили до органів управління.

До складу створеної ОСОБА_8 злочинної організації у різний період часу увійшли встановлені та невстановлені досудовим розслідуванням особи, серед яких, у тому числі, ОСОБА_7 . Під керівництвом та за погодженням ОСОБА_8 відповідно до відведених особам ролей, вони вчинили низку кримінальних правопорушень, спрямованих на протиправне заволодіння юридичними особами та їх майном.

19 липня 2023 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3, ч. 4, ст. 358, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 206-2 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 має у власності, користуванні та розпорядженні матеріальні та нематеріальні об`єкти, а також корпоративні права на підприємствах.

25 серпня 2023 року прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, яке належить та перебуває у користуванні та розпорядженні підозрюваного ОСОБА_7 , з метою збереження речових доказів, забезпечення конфіскації майна, як виду покарання та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 серпня 2023 року клопотання прокурора задоволено та накладено арешт у тому числі на корпоративні права ТОВ «ДРІК ХОЛДИНГ», , адреса: місто Київ, вулиця Саперне поле, будинок 9-А, та нежитлову будівлю, літ. "А", за адресою: м. Київ, вулиця Саперне поле, будинок 9-А, корп. 2 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, тип речового права: право власності, розмір частки: 1, власником якого є ТОВ «ДРІК ХОЛДИНГ», .

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується.

Колегія суддів звертає увагу на те, що оскаржувана ухвала перевіряється на предмет її законності на момент її винесення. Розглянути подану представником ТОВ «Дрік Холдинг» та ТОВ «Джі Пі Партнерс» - адвокатом ОСОБА_5 , апеляційну скаргу у строк передбачений КПК України не вдалося за можливе, через невиконання Печерським районним судом м. Києва вимог, передбачених ст. 422 КПК України.

Так, апеляційну скаргу подано 05 березня 2024 року, судові засідання із розгляду апеляційного провадження призначалися на 08 березня 2024 року, 02 та 25 квітня 2024 року, 27 травня 2024 року. Однак, через невиконання судом першої інстанції вимог, передбачених ст. 422 КПК України, розгляд апеляційного провадження відкладався. При цьому, Київським апеляційним судом вживалися заходи, щодо направлення матеріалів провадження № 757/37252/23-к. Зокрема, направлялися запити на витребування матеріалів, листи на голову суду та окрема ухвала. 12 червня на електронну адресу суду надійшов лист за підписом в.о. голови Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_9 (а.с.79, т. 2) про те, що наказом голови суду № 744-3/2024 від 22.05.2024 продовжено строк службового розслідування по факту встановлення місцезнаходження матеріалів судового провадження № 757/37252/23-к.

10 липня 2024 року (а.с. 80,т. 2) матеріали судового провадження надійшли до апеляційної інстанції. Однак, призначені до розгляду 15 та 31 липня 2024 року судові засіданні відкладалися, через неналежну підготовку прокурорів до судового розгляду.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Перша та найголовніша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання з боку органу влади у мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого абзацу надає право позбавляти власності лише «на умовах, передбачених законом», при цьому у другому абзаці визнається право держав здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції (рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" пункт 58).

При накладенні арешту на майно, слідчий суддя має обов`язково переконатись в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з вимогами п.п. 1, 3 ч. 2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів та забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 3 частиною другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати в тому числі: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених в тому числі й п.п. 1, 3 ч. 2 ст.170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Наведених зазначених вимог закону слідчий суддя та орган досудового розслідування, який звернувся із клопотанням про арешт майна, не дотрималися.

Слідчий суддя, задовольняючи вказане клопотання не у повному обсязі перевірив його обґрунтованість у накладенні арешту на майно.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції Україникожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

Накладаючи арешт на майно з підстав передбачених п.1, ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя не тільки має переконатися в тому, що майно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, а й врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Клопотання мотивоване тим, що у власності ОСОБА_7 наявні матеріальні та нематеріальні об`єкти, а також корпоративні права на підприємствах. Прокурор стверджує, що майно придбано за гроші, які набуто кримінально протиправним шляхом, а відтак на нього необхідно накласти арешт з метою збереження речових доказів та конфіскації майна, як виду покарання.

З долучених до апеляційної скарги документів убачається, що рішенням № 1 від 15 листопада 2021 року (а.с.24, т. 2) засновником - ТОВ «НЕРУХОМІСТЬ СП» (код ЄДРПО 44467700), створено Товариство з обмеженою відповідальністю «ДРІК ХОЛДИНГ», сформовано статутний капітал товариства у розмірі 13 827 000,00 грн. та вирішено внести свій вклад нерухомим майном, а саме: нежитловою будівлею, літ. "А", загальною площею 2877 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000. Вказане рішення нотаріально посвідчено та зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій за № 1720 15.11.2021 р. приватним нотаріусом ОСОБА_10 .

Із акту передачі-приймання вкладу - нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ «ДРІК ХОЛДИНГ» від 16 листопада 2021 року (а.с.25, т.2) вбачається, що товариством «НЕРУХОМІСТЬ СП» передано власну вказану будівлю. Вказані дії посвідчено нотаріально за місцем знаходження майна та зареєстровані в реєстрі за № 1724, 1725 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 .

Відтак, ТОВ «НЕРУХОМІСТЬ СП» (засновник - ТОВ «УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ГРУП», кінцевий бенефіціарний власник - ОСОБА_11 ) створило і є єдиним власником корпоративних прав ТОВ «ДРІК ХОЛДИНГ». З часу внесення до статутного капіталу, будівля стала приватною власністю ТОВ «ДРІК ХОЛДИНГ», що зареєстровано Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Зазначене підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 16.11.2021 p., (а.с. 22-23, т. 2).

На даний час, єдиним учасником/власником корпоративних прав ТОВ «ДРІК ХОЛДИНГ» є ТОВ «ДЖІ ПІ ПАРТНЕРС», бенефіціарним власником якого є громадянин Румунії ОСОБА_12 та громадянка Сейшельських Островів ОСОБА_13 , що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.37-42, т. 2)

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що прокурором безпідставно зазначено про те, що ОСОБА_7 має у власності корпоративні права ТОВ «ДРІК ХОЛДИНГ» та нежитлову будівлю, літ «А» за адресою: м. Київ, вул. Саперне поле, буд. 9-А, корп.2.

Крім того, колегією суддів враховано доводи апелянта про те, що ТОВ «ДРІК ХОЛДИНГ» мало лише трудові відносини з ОСОБА_7 , а тому вказане не є підставою для арешту та конфіскації корпоративних прав та майна товариства. Також, Товариство не несе відповідальності за особисті дії ОСОБА_7 , які не пов`язані з діяльністю самого Товариства.

Відтак, слідчим суддею накладено арешт за відсутності підстав застосування до ТОВ «ДРІК ХОЛДИНГ» заходів у виді конфіскації майна, як юридичної особи, щодо якої не здійснюється провадження.

Таким чином, як вважає колегія суддів, правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, для арешту корпоративних прав та нежитлової будівлі, які на праві власності належать ТОВ «ДРІК ХОЛДИНГ» органом досудового розслідування не доведено, а тому слідчий суддя мав відмовити в задоволенні клопотання прокурора в накладенні арешту на вказане майно.

Разом із тим, адвокатом ОСОБА_5 долучено копію вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 17 червня 2024 року (а.с.82, т.2), з якого вбачається, що із кримінального провадження № 0001357 виділено кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 під № 000216. У вказаному кримінальному провадженні обвинувальний акт направлено до суду з угодою про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Вказаним вироком суду, затверджено угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0001357, визнано винним ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 206-2, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України, відповідно призначено покарання та на підставі ст. 75 КК України засудженого звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Із вказаного вироку вбачається, що конфіскація майна, при застосуванні ст. 75 КК України, не може бути призначена в якості додаткового покарання. Крім того, захисник просив скасувати арешт накладений на квартиру та автомобіль, який належить ОСОБА_14 . В задоволенні вказаного клопотання суддею відмовлено.

Окрім того, прокурор зазначаючи у судовому засіданні, що арешт на вказане майно накладено в рамках кримінального провадження № 001357, досудове розслідування в якому закінчено, не надав інших доказів щодо належностіарештованих корпоративних прав та нежитлового приміщення, які належать ТОВ «ДРІК ХОЛДИНГ» до речових доказів.

В силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

З огляду на викладене колегія суддів, перевіривши матеріали провадження, приходить до висновку, що вони не містять достатніх та необхідних даних, які б свідчили про можливість накладення арешту на корпоративні права та нежитлову будівлю, які на праві власності належать ТОВ «ДРІК ХОЛДИНГ», у зв`язку з чим доводи апелянта про незаконність ухвали слідчого судді слід визнати переконливими.

За таких обставин, у даному випадку, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді підлягає частковому скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скарга представника ТОВ «Дрік Холдинг» та ТОВ «Джі Пі Партнерс» - адвоката ОСОБА_5 , - задоволенню.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ТОВ «Дрік Холдинг» та ТОВ «Джі Пі Партнерс» - адвоката ОСОБА_5 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 серпня 2023 року, - скасувати в частині накладення арешту на:

- корпоративні права ТОВ «ДРІК ХОЛДИНГ», , адреса: місто Київ, вулиця Саперне поле, будинок 9-А;

- нежитлову будівлю, літ. "А", за адресою: м. Київ, вулиця Саперне поле, будинок 9-А, корп. 2 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, тип речового права: право власності, розмір частки: 1, власником якого є ТОВ «ДРІК ХОЛДИНГ», із забороною Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам, акредитованим суб`єктам та Державній реєстраційній службі України здійснювати державну реєстрацію змін, пов`язаних зі зміною засновників, директорів та уповноважених осіб ТОВ «ДРІК ХОЛДИНГ», .

В цій частині постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на:

- корпоративні права ТОВ «ДРІК ХОЛДИНГ», , адреса: місто Київ, вулиця Саперне поле, будинок 9-А;

- нежитлову будівлю, літ. "А", за адресою: м. Київ, вулиця Саперне поле, будинок 9-А, корп. 2 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, тип речового права: право власності, розмір частки: 1, власником якого є ТОВ «ДРІК ХОЛДИНГ», із забороною Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам, акредитованим суб`єктам та Державній реєстраційній службі України здійснювати державну реєстрацію змін, пов`язаних зі зміною засновників, директорів та уповноважених осіб ТОВ «ДРІК ХОЛДИНГ», .

У решті ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 серпня 2023 року, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Єдиний унікальний № 757/37252/23-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_18

Провадження № 11сс/824/2585/2024 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК