Справа № 583/1895/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2024 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000521 від 30.06.2015 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Кардашівка, Охтирського району, Сумської області, освіта середня, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 07.12.2007 р. Охтирським міськрайонним судом Сумської області за ч.2 ст.186, 69, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 69, ст. 70 ч. 1 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, 16.12.2009 звільнений від відбування покарання умовно-достроково, не відбута частина покарання 1 місяць 20 днів;

- 24.09.2010 р. Охтирським міськрайонним судом Сумської області за ст. ст. 190 ч. 2, 185 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 7 місяців позбавлення волі, звільнений 22.04.2011 по відбуттю строку покарання;

- 25.05.2012 р. Охтирським міськрайонним судом Сумської області за ст. ст. 185 ч. 3, 69, 190 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 06.11.2012 р. Охтирським міськрайонним судом Сумської області за ст. ст. 185 ч. 2, 70 ч. 4 КК України остаточно до 2 років позбавлення волі, звільнений 23.05.2014 по відбуттю строку покарання;

- 01.07.2015 р. Охтирським міськрайонним судом Сумської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, 28.10.2016 р. звільнений по відбуттю строку покарання,

за ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 28 червня 2015 року приблизно о 14:00 год. разом із невстановленою в ході досудового розслідування особою, на автомобілі ВАЗ 2101 державний номерний знак Б4594СУ приїхав в АДРЕСА_2 , де на АДРЕСА_3 , побачив огороджене парканом домоволодіння, яке належить потерпілому ОСОБА_6 . Обвинувачений ОСОБА_4 , за попередньою змовою групою осіб разом із невстановленою в ході досудового розслідування особою, з метою протиправного заволодіння чужим майном, будучи впевненим у тому, що його дії не помічені сторонніми особами, діючи з корисливих мотивів та прямим умислом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, переліз через паркан у двір домоволодіння ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_3 . Перебуваючи на території зазначеного домоволодіння, ОСОБА_4 шляхом пошкодження замків на вхідних дверях проник до сараю, звідки таємно, повторно, вчинив крадіжку трьох металевих ліжок вартістю 150 грн., металобрухту вагою 5 кг, а саме - шість алюмінієвих листів вартістю 15 грн., металевий електричний «автоклав», 4 срібні ложки вартістю 240 грн., 4 металеві ніжки з металевого ліжка вартістю 100 грн., алюмінієвий бідон ємністю 38 л. вартістю 300 грн. Викрадене майно ОСОБА_4 спільно із невстановленою в ході досудового розслідування особою завантажили на автомобіль ВАЗ 2101 державний номерний знак НОМЕР_1 .

Після цього, обвинувачений ОСОБА_4 через вікно, заставлене листом шиферу, проник до приміщення гаражу, звідки таємно, повторно, викрав 2 секатори (ножиці) вартістю 602,02 грн., набір головок, 4 молотки вартістю 200 грн., електричний станок «Utool» вартістю 700,80 грн., водяну помпу БЦН вартістю 700 грн., набір ключів в кількості 10 штук «Мастер Тоол» вартістю 130,50 грн., автомобільний компресор УРАГАН вартістю 361,20 грн., кришку трамблера до автомобіля ВАЗ, 3 салінблоки до автомобіля ВАЗ.

Викрадене майно ОСОБА_4 спільно із невстановленою в ході досудового розслідування особою завантажили на автомобіль ВАЗ 2101 державний номерний знак НОМЕР_1 .

Продовжуючи свої злочинні дії, обвинувачений ОСОБА_4 за допомогою металевої монтировки, яку тримав при собі, розбив скло у вікні по праву сторону вхідних дверей та проник до будинку, звідки таємно, повторно викрав чавунну піч вартістю 217,57 грн., газову плиту «НОРД» вартістю 1205 грн., телевізор «Акай» вартістю 325 грн., набір кухонних ножів в кількості 4 шт. вартістю 131,60 грн., набір каструль в кількості 5 шт. вартістю 271,50 грн., сковороду «Tefal» вартістю 283,80 грн., 2 чавунних сковороди вартістю 118,80 грн., 2 світильники вартістю 300 грн., металевий сейф вартістю 575 грн., пневматичну рушницю вартістю 1480,50 грн., настінний годинник вартістю 172,90 грн., годинник у вигляді штурвалу вартістю 237,53 грн., овальне дзеркало вартістю 450 грн., килим «Мадонна» 2x3 вартістю 1639,44 грн., килим 5x4 м. вартістю 1500 грн., ковдру 2x3 м. вартістю 341,25 грн.

Викрадене майно обвинувачений ОСОБА_4 разом із невстановленою в ході досудового розслідування особою завантажили в автомобіль ВАЗ 2101 державний номерний знак НОМЕР_1 та 29 червня 2015 року приблизно о 07.00 год. перевезли до с. Бугрувате, Охтирського району, Сумської області, на вул. Литовченка, 10. Частину викраденого майна в цей же день обвинувачений ОСОБА_4 разом із невстановленою в ході досудового розслідування особою здали в якості металобрухту в м. Охтирка, а частину - заховали у лісовій місцевості с. Кардашівка, Охтирського району, Сумської області, де ОСОБА_4 був виявлений працівниками поліції.

В результаті крадіжки майна потерпілому ОСОБА_6 була заподіяна матеріальна шкода на загальну суму 12749 грн. 41 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що злочину він не вчиняв. Його затримали по іншому кримінальному провадженню о 2 годині ночі в лісі, коли він там спав в автомобілі. Свідки по справі вказують лише на автомобіль, а на нього ( ОСОБА_4 ) жоден свідок не вказав. Просить його виправдати, так як злочину він не вчиняв.

Невизнання своєї вини обвинуваченим суд розцінює як його спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення. Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Показами потерпілого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні пояснив, що в с. Перемога Охтирського району по вул. Перемоги знаходиться його будинок, який раніше належав його покійним тещі та тестю. У будинку ніхто не мешкав, але всі речі, які були нажиті ними, залишались в будинку. 29.06.2015 р. зранку о 8 год. йому зателефонував сусід ОСОБА_7 та повідомив, що біля його ( ОСОБА_6 ) будинку в с. Перемога знаходиться автомобіль з причепом «Жигулі» ВАЗ 2101, і що з будинку викрадають майно та завантажують до даного автомобіля. Він ( ОСОБА_6 ) приїхав туди через 15-20 хв. та побачив, що з його домогосподарства було здійснено викрадення майна: з кухні викрадена газова плита, срібні ложки, з будинку - телевізор, штори, люстри, з гаражу - набір ключів, металевий сейф, в якому зберігалася німецька пневматична рушниця, з сараю металеві ліжка та ще багато іншого майна. Працівники поліції приїхали через годину, він ( ОСОБА_6 ) надав їм дозвіл на огляд домоволодіння, під час якого він ( ОСОБА_6 ) бачив сліди зламів замків, на які зачинялися будинок та господарські споруди. Наступного дня після обід працівники поліції повідомили йому ( ОСОБА_6 ), що він може забрати викрадені у нього речі у матері обвинуваченого в с. Бургувате Охтирського району. Він ( ОСОБА_6 ) приїхав в с. Бугрувате, працівники поліції були вже там і разом з ними він зайшов у двір. Будинок, в якому проживала мати обвинуваченого, був на декілька господарів і двір був у загальному користуванні. Двері будинку відчинила мати обвинуваченого і він ( ОСОБА_6 ) з працівниками поліції зайшов у будинок, де виявив викрадені у нього газову плиту,телевізор, килим, а за будинком знайшов викрадений бідон. Мати обвинуваченого при цьому кричала та не хотіла віддавати викрадені у нього ( ОСОБА_6 ) речі. При цьому були присутні двоє понятих: ОСОБА_8 (його ( ОСОБА_6 ) зять) та водій військового автомобіля ГАЗ ОСОБА_9 . Він ( ОСОБА_6 ) забрав від матері обвинуваченого викрадене у нього майно: газову плиту, телевізор, бідон, штори, килими, яке на автомобілі, який на його ( ОСОБА_6 ) прохання надала військова частини НОМЕР_2 , перевіз до себе додому. Також працівники поліції йому повернули викрадений у нього сейф, але без рушниці. Викрадене у нього майно, що зазначене ним у розписках про збереження, дійсно було йому повернуте працівниками поліції. Йому ( ОСОБА_6 ) телефонувала жінка, яка представилась дружиною обвинуваченого, на її прохання він з нею зустрівся, і під час зустрічі вона просила пожаліти обвинуваченого, бо в них двоє дітей, а він ( ОСОБА_6 ) сказав, щоб йому ( ОСОБА_6 ) відшкодували шкоду.

Показами свідка ОСОБА_10 , який в судовому засіданні пояснив, що проживає неподалік від домоволодіння потерпілого ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 . Того дня, зранку близько 7-8 год. він вигнав гусей та побачив, що впоперек дороги, задом до воріт домоволодіння ОСОБА_6 стоїть автомобіль «Жигулі» світлого кольору (чи білого, чи сірого). Він ( ОСОБА_10 ) став підходити ближче, в цей час з двору ОСОБА_6 вийшов чоловік, та, побачивши його, крикнув іншому чоловіку. Тоді з двору вийшов інший чоловік і вони вдвох сіли в даний автомобіль та проїхали повз нього ( ОСОБА_10 ) на великій швидкості в бік с. Хухра. Він ( ОСОБА_10 ) побачив, що за кермом автомобіля був чоловік, схожий на особу циганської національності. Багажник даного автомобіля був відкритий, з нього виглядав листок заліза. Автомобіль був загружений, але чим саме він ( ОСОБА_10 ) не бачив. Після цього він ( ОСОБА_10 ) підійшов до подвір`я ОСОБА_11 та побачив купу речей, які лежали на подвір`ї біля воріт, там був котел, якісь дитячі іграшки, а потім він зателефонував потерпілому ОСОБА_6 та розповів про дану подію.

Показами свідка ОСОБА_12 , який в судовому засіданні пояснив, що в той день (дату він не пам`ятає) близько 09 чи 10 год. він повернувся з роботи додому на АДРЕСА_4 , в якому він ( ОСОБА_12 ) проживає, складається з 4-х квартир, двір спільний на 4 квартири, який огороджений парканом та є хвіртка. На той час в квартирі АДРЕСА_5 проживала ОСОБА_13 мати обвинуваченого ОСОБА_4 , а в квартирі АДРЕСА_6 - сім`я осіб циганської національності: ОСОБА_14 і Людмила з дітьми. Коли він ( ОСОБА_12 ) зайшов у двір, то побачив автомобіль ВАЗ «Жигулі» білого кольору, який стояв у дворі. Біля «Жигулів» стояло двоє хлопців, один з яких ОСОБА_15 син ОСОБА_13 , а інший - циганської національності, якого він ( ОСОБА_12 ) раніше не бачив. Через деякий час приїхали працівники поліції, і воєнна машина, в яку погрузили речі.

Показами свідка ОСОБА_16 , який в судовому засіданні пояснив, що в 2015 році в першій половині дня він ( ОСОБА_16 ) перебував та території свого господарства по АДРЕСА_7 та бачив, що з боку с. 8 Березня до центру с. Бугрувате їхав автомобіль ВАЗ білого кольору схожий на «копєйку» з причепом, в якому були побутові речі.

Показами свідка ОСОБА_17 , який в судовому засіданні пояснив, що в той день він ( ОСОБА_17 ) перебував в с. Хухра Охтирського району вдома у свого тестя ОСОБА_6 Сусід тестя з села Перемога повідомив, що якісь люди на білій «копійці» грабують будинок його тестя в селі Перемога. Сусід розказав, що автомобіль був завантажений усім майном, з багажника стирчав лист металевий довжиною 2 метра. Він ( ОСОБА_17 ) своїм автомобілем поїхав в с. Перемога до дачного будинку тестя, але нікого там не застав, і поїхав шукати крадіїв по полях, їздив у бік АДРЕСА_8 , але не знайшов їх. На місці події в кімнатах будинку було все перевернуто, килими зняті, штори та карнизи зірвані, весь метал з газової плити був вирваний. З сараю та гаражу були зірвані замки, розбите вікно у гаражі, все перевернуто. На наступний день з поліції повідомили, що на пункті прийому металобрухту знайшли викрадений сейф та з`ясували, що інше викрадене майно знаходиться в с. Бугрувате в одного зі зловмисників. Потім йому зателефонував ОСОБА_6 та сказав, щоб він ( ОСОБА_17 ) їхав в с. Бугрувате та чекав там поліцію. Він ( ОСОБА_17 ) з водієм з військової частини ОСОБА_9 на автомобілі військової частини марки ГАЗ приїхав в с. Бугрувате та, дочекавшись працівників поліції, з ними разом зайшов на подвір`я домоволодіння. Це було загальне подвір`я, в якому було декілька господарств. Дізнавшись, де саме проживає мати зловмисника, працівники поліції підійшли до будинку, постукали, відчинила жінка, якій працівники поліції пояснили причину, чому вони приїхали. Ця жінка сперечалася, казала, що виявлені у неї в будинку речі не крадені, а належать їй, але з приводу незгоди з проведенням в її будинку огляду вона не висловлювалась. Під час огляду будинку за диваном в кімнаті будинку зліва були виявлені викрадені килим та телевізор, на веранді стояла розбита газова плита. У прибудові біля будинку - алюмінієвий бідон на 40 л, ОСОБА_6 впізнав, що це бідон, який було у нього викрадено. Поліція вилучила телевізор, газову плиту, килим, бідон, годинник настінний. Працівники поліції склали протокол, ця жінка його підписала, і він ( ОСОБА_17 ) теж підписав.

Показами свідка ОСОБА_9 , який в судовому засіданні пояснив, що він служив у військовій частині НОМЕР_3 Національної гвардії України на посаді водія автомобіля ГАЗ 3309. Йому ( ОСОБА_9 ) зателефонував оперативний черговий і сказав їхати в с. Бугрувате перевозити речі колишнього командира військової частини ОСОБА_6 . Він ( ОСОБА_9 ) автомобілем ГАЗ 3309 приїхав в АДРЕСА_7 до домоволодіння, де відбувалися слідчі дії вилучалося майно. Йому ( ОСОБА_9 ) пояснили, що обікрали дачу ОСОБА_18 в с. Перемога, і всі ці речі, які вилучалися, були викрадені з дачі. Під час проведення слідчих дій був присутній зять ОСОБА_6 - ОСОБА_19 , який на той час був начальником служби паливно-мастильних матеріалів в/ч НОМЕР_3 . Вилучені речі належати колишньому командиру військової частини ОСОБА_6 та він ( ОСОБА_9 ) перевіз їх до в с. Хухра за місцем мешкання ОСОБА_6 . Серед вилучених речей був телевізор, палац (килим), дзеркало.

Показами свідка ОСОБА_20 , яка в судовому засіданні пояснила, що в той час вона була фізичною особою підприємцем та торгувала на базарі. До неї додому на АДРЕСА_9 на автомобілі приїхали двоє хлопців та привезли сейф. Потім даний сейф забрала поліція. Показами свідка ОСОБА_21 , який в судовому засіданні пояснив, що знає обвинуваченого ОСОБА_4 з дитинства. У 2015 році у ОСОБА_4 був у користуванні старий легковий автомобіль білого кольору ВАЗ-2101, у якому спереду був відсутній бампер. Він ( ОСОБА_21 ) бачив ОСОБА_4 на даному автомобілі біля магазину «Загуляй» та навпроти школи № 9 біля магазину по АДРЕСА_2 .

Показами свідка ОСОБА_22 , який в судовому засіданні пояснив, що у 2015 р. він бачив ОСОБА_4 та Череповського в с. Бугрувате, які їздили на автомобілі ВАЗ білого кольору, в якому був відсутній один бампер і номерний знак. Ще він їх бачив на даному автомобілі біля прийомки по АДРЕСА_2 .

Зазначені покази потерпілого та свідків є належними, допустимими доказами, підстав для сумніву в їх достовірності суд не знаходить, оскільки вони є послідовними та об`єктивно підтверджуються іншими дослідженими доказами, а саме.

Протоколом огляду місця події від 29 червня 2015 року - домоволодіння по АДРЕСА_2 , відповідно до якого під час огляду домоволодіння в присутності двох понятих та потерпілого ОСОБА_6 встановлено, що господарство огороджене парканом із воротами та хвірткою, яка на момент огляду була відкритою. По ліву сторону від входу у двір мається нежилий дачний будинок із цегли, по праву сторону розташований гараж та сарай. Дерев`яні вхідні двері до будинку на момент огляду відчинені, розбита шибка у вікні біля дверей. У приміщенні будинку порушена обстановка, речі перебувають не на своїх місцях. Під час огляду місця події на вікні виявлено та вилучено на відрізок із липкої стрічки слід матеріалу, а при вході до будинку виявлено та вилучено на гіпсовий зліпок - слід взуття (а.с. 120-123 т. №1).

Протоколом огляду місця події від 30 червня 2015 року з фототаблицями, з якого вбачається, що під час огляду місцевості біля домоволодіння АДРЕСА_2 ОСОБА_20 , в присутності двох понятих, добровільно видала працівникам поліції металевий сейф висотою 1,5 м шириною 25 см, та металеві старі листи вагою 5 кг, при цьому пояснила, що вказані речі вона придбала 29 червня 2015 року у ОСОБА_23 та ОСОБА_24 за 262 грн., про те що вказані речі були викрадені їй було не відомо (а. с. 90-93 т. № 1).

Протоколом огляду місця події від 30 червня 2015 року з фототаблицями, з якого вбачається, що під час огляду домоволодіння по АДРЕСА_7 , який проведено в присутності двох понятих та з участю ОСОБА_13 , виявлено та вилучено алюмінієвий бідон ємністю 30 л, газову плиту «Норд», білого кольору, телевізор «Акай» чорного кольору, килим «Мадонна», килим з малюнком листя, настінні часи «Нrones» чорного кольору, дзеркало з дерев`яною оправою, овальної форми, металевий настільний світильник на дві лампи (а. с. 149-150 т. № 1).

Доводи захисника про те, що протокол огляду місця події від 30 червня 2015 року домоволодіння по АДРЕСА_7 є недопустимим доказом, оскільки органи досудового розслідування провели не огляд місця події в будинку ОСОБА_13 , а обшук під виглядом огляду місця події без дозволу власника будинку ОСОБА_13 та без ухвали слідчого судді про надання дозволу на обшук, та понятим під час огляду була особа, яка заінтересована в результатах кримінального провадження, - суд не бере до уваги з наступних підстав.

Відповідно до даних протоколу огляду місця події від 30 червня 2015 року з фототаблицями, під час огляду домоволодіння по АДРЕСА_7 , який проведено в присутності двох понятих та з участю ОСОБА_13 , виявлено та вилучено алюмінієвий бідон ємністю 30 л, газову плиту «Норд», білого кольору, телевізор «Акай» чорного кольору, килим «Мадонна», килим з малюнком листя, настінні часи «Нrones» чорного кольору, дзеркало з дерев`яною оправою, овальної форми, металевий настільний світильник на дві лампи (а. с. 149-150 т. № 1).

Свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_9 у суді показали, що були понятими під час вказаної слідчої дії, та підтвердили факт вилучення в будинку матері обвинуваченого - ОСОБА_13 речей, зазначених у протоколі.

Статтею 13 КПК України визначено, що не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше, як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Водночас огляд та обшук як слідчі дії відрізняються між собою.

Частиною 1 ст. 237 КПК України передбачено, що метою огляду приміщення є виявлення та фіксація відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Аналізуючи наведені норми КПК України, а також дані протоколу огляду місця події від 30 червня 2015 року, суд вважає, що під час огляду місця події не вчинялося жодних дій, які б були характерні для проведення обшуку, він проведений в обсязі, необхідному для досягнення мети огляду, визначеної ч. 1 ст. 237 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 цього Кодексу ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених ч. 3 цієї статті.

Верховний Суд у своїх висновках неодноразово вказував на те, що допустимість результатів огляду місця події (житла чи іншого володіння), проведених на підставі добровільної згоди особи, яка ним володіє, визнається за умови, що були наявні процесуальні гарантії, які захищали здатність особи висловлювати свою справжню думку при наданні такої згоди. За її наявності, можливість проникнення до житла чи іншого володіння особи лише на підставі добровільної згоди визначена судом як законодавчо встановлена правомірна альтернатива проникненню на підставі судового рішення. Тобто, за встановлення наявності й добровільності згоди особи на проведення в її житлі або в іншому володінні огляду, немає потреби звертатися до слідчого судді в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України.

Суд вважає безпідставним довід захисника про недопустимість протоколу огляду місця події від 30 червня 2015 року як доказу, оскільки такий огляд був проведений без згоди власника будинку. Натомість, як убачається з матеріалів кримінального провадження, добровільність згоди ОСОБА_13 на огляд житла зафіксована в її письмовій заяві, яка містяться в матеріалах кримінального провадження (а. с. 147 т. № 1). Від учасників огляду та понятих заяв та клопотань не надходило, а протокол було підписано усіма учасниками, у тому числі ОСОБА_13 без зауважень.

Доводи сторони захисту про те, що понятий ОСОБА_17 , який був присутній під час огляду місця події від 30 червня 2015 року, є зятем потерпілого, а тому огляд був проведений з порушенням норм КПК України, суд не бере до уваги, так як ОСОБА_17 не є родичем чи членом сім`ї потерпілого, і доказів про те, що він заінтересований в результатах кримінального провадження, захисником не надано.

Відтак суд констатує, що стороною обвинувачення не було допущено порушень, які б потягнули за собою недопустимість огляду місця події від 30 червня 2015 року як слідчої дії або ж неможливість подальшого визнання вилучених речей як речових доказів у цьому провадженні з посиланням на доктрину плодів отруйного дерева, як про це вказує сторона захисту.

Протоколом огляду місця події від 30 червня 2015 року, з якого вбачається, що в службовому кабінеті № 25 слідчого відділу Охтирського МВ УМВС в Сумській області за адресою вул.. Жовтнева, 29 м. Охтирка ОСОБА_4 , в присутності двох понятих, добровільно видав працівникам поліції власні чоловічі тапки з білим верхом та чорною підошвою, на білому версі напис англійськими літерами: «евро 2012 адідас», та пояснив, що саме в цих тапках він знаходився на момент крадіжки речей з дачного домоволодіння ОСОБА_6 в АДРЕСА_2 (а. с. 141-143 т. № 1).

Доводи сторони захисту про те, що даний протокол огляду місця події від 30 червня 2015 року є недопустимим доказом, так як було порушено право ОСОБА_4 на захист, оскільки на час проведення даної слідчої дії ОСОБА_4 був затриманий по іншому кримінальному провадженню, яке перебувало на розгляді в Охтирському міськрайонному суді, а тому слідчий повинен був залучити захисника ОСОБА_4 , та проводити обшук ОСОБА_4 за правилами, що встановлені КПК для обшуку затриманої в порядку ст. 208 КПК України особи, - суд не бере до уваги з наступних підстав.

Так, слідча дія, під час якої ОСОБА_4 добровільно видав тапки, була проведена 30.06.2015 р. в період часу з 05.00 по 05.30 год., а затримали ОСОБА_4 по іншому кримінальному провадженню 60000639 за ч.2 ст. 185 КК України в 06 год. 30.06.2015 р., що підтверджується ухвалою Охтирського міськрайонного суду від 01.07.2015 року, якою ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк тримання під вартою рахувати з 06 год. 30 червня 2015 року.

Факт неправомірного затримання ОСОБА_4 не підтверджено дослідженими судом доказами.

Обставини, зафіксовані у зазначеному вище протоколі огляду від 30 червня 2015 року, підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , що були залучені понятими під час даної слідчої дії, які пояснили в судовому засіданні, що в їх присутності ОСОБА_4 добровільно видав тапки працівникам поліції, тиску з боку працівників поліції на ОСОБА_4 не було. При цьому свідки ОСОБА_25 та ОСОБА_26 не повідомляли суду про наявність будь-яких обставин, що могли б вказувати на порушення свободи волі ОСОБА_4 , зокрема, про застосування спеціальних засобів, про намір ОСОБА_4 залишити приміщення, де проводилась слідча дія, про наявність інших обставин, які могли б свідчити про застосування щодо ОСОБА_4 недозволених методів слідства.

Протоколом огляду транспортного засобу від 16.07.2017 р. з фото таблицями, відповідно до якого було оглянуто автомобіль ВАЗ 2101 білого кольору днз Б4594СУ, який було вилучено 30.06.2015 року в с. Кардашівка. Під час огляду встановлено, що на задній кузовній панелі автомобіль має номерний знак Б4594СУ. На передній частині передній бампер відсутній, номерний знак у місці його штатного кріплення відсутній. (а.с. 158-160 т. № 1).

Висновком судової трасологічної експертизи № 153 від 20 липня 2015 року відповідно до якого слід низу підошви взуття на вилученому 29 червня 2015 року під час огляду місця події та наданому на дослідження гіпсовому зліпку, залишений взуттям також типу та розміру, що і тапки, які вилучені у ОСОБА_4 (а. с. 164-169 т. № 1).

Висновком судової товарознавчої експертизи №1706 від 02 вересня 2015 року, відповідно до якого ринкова вартість викраденого майна, з урахуванням зносу від експлуатації, станом на 29 червня 2015 року, могла становити 12 749,41 грн., а саме: три металевих ліжка - 150 грн., металобрухт вагою 5 кг - 15 грн., 4 срібних ложки - 240 грн., 4 металеві ніжки із металевого ліжка - 100 грн., алюмінієвий бідон ємністю 38 л. - 300 грн., 2 секатори (ножиці) вартістю 602,02 грн., 4 молотки вартістю 200 грн., електричний станок «Utool» вартістю 700,80 грн., водяну помпу БЦН вартістю 700 грн., набір ключів в кількості 10 штук «Мастер Тоол» вартістю 130,50 грн., автомобільний компресор УРАГАН вартістю 361,20 грн., чавунна піч - 217 грн. 57 коп., газова плита «НОРД» - 1205 грн., телевізор «Акай» - 325 грн., набір кухонних ножів в кількості 4 шт. - 131 грн. 60 коп., набір каструль в кількості 5 шт. - 271 грн. 50 коп., сковорода «Tefal» - 283 грн. 80 коп., 2 чавунних сковороди - 118 грн. 80 коп., 2 світильника - 300 грн., металевий сейф - 575 грн., пневматичної рушниця - 1480 грн. 50 коп., настінний годинник - 172 грн. 90 коп., годинник у вигляді штурвалу - 237 грн. 53 коп., овальне дзеркало - 450 грн., килим «Мадонна» розміром 2x3 м - 1639 грн. 44 коп., килим 5x4 м - 1500 грн., ковдри 2x3 м - 341 грн. 25 коп. (а. с. 176-192 т. № 1).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15 липня 2017 року, згідно якого свідок ОСОБА_12 в приміщенні Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області в присутності понятих впізнав за загальними рисами обличчя на фотознімку № 3 - ОСОБА_4 , як особу, яку він бачив 29 червня 2015 року у дворі ОСОБА_13 коли він разом із хлопцем циганської зовнішності ніс газову плиту від машини до будинку (а. с. 194-197 т. № 1).

Доводи захисника про недопустимість даного доказу з тих підстав, що зазначена слідча дія в порушення вимог КПК України була проведена не безпосередньо з обвинуваченим, а за його фотознімком, суд не бере до уваги з наступних підстав.

Суд вважає, що вказана слідча дія була проведена з дотриманням вимог ст. 228 КПК України.

Як вбачається із вказаного протоколу, свідку ОСОБА_12 було пред`явлено фотознімок ОСОБА_4 разом з трьома іншими фотознімками осіб, які не мали різких відмінностей у віці та зовнішності. Судом не встановлено різких відмінностей в одязі та віці, які б значно виділяли останнього серед інших осіб. Крім того, під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками ОСОБА_12 засвідчив, що особу чоловіка, якого 29.06.2015 р. він бачив у дворі ОСОБА_13 в АДРЕСА_10 , коли той із хлопцем циганської зовнішності несли газову плиту від машини до будинку, він впізнав за рисами обличчя.

При цьому доводи захисника про порушення слідчим вимог КПК України є безпідставними, оскільки слідча дія за участю свідка ОСОБА_12 проводилася з дотриманням вимог цього Кодексу, а обов`язковість обґрунтування слідчим необхідності проведення впізнання саме за фотознімками законодавством не передбачено.

На підтвердження винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочину стороною обвинувачення надано протокол огляду місця події від 30 червня 2015 року з фототаблицями, з якого вбачається, що під час огляду лісового масиву, що знаходиться в с. Кардашівка, Охтирського району Сумської області на відстані 300 м з правого боку розташована автодорога «Суми-Полтава», в присутності понятих виявлено та вилучено автомобіль ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_4 , білого кольору. Під час огляду із салону даного автомобіля виявлено та вилучено: секатор, пневматичні ножиці, водяний насос (помпа), металеві ніжки від ліжка в кількості 4 шт., столові ложки із срібла 4 шт., набір інструментів «Майстер Тоол» в кількості 10 шт., кришка трамплера автомобільний компресор, ковдра, пара печаток матерчатих, монтировка, грошові кошти в сумі 316 грн. (а.с. 234-241 т. № 1).

Однак даний доказ суд не приймає як допустимий з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 КПК України під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Відповідно до ч.2, 3 ст. 234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи за результатами розгляду відповідного клопотання слідчого, погодженого з прокурором, або прокурора.

Згідно довідки Територіального сервісного центру № 5943 Регіонального сервісного центру МВС в Сумській області № 1225 від 21.07.2017 р. автомобіль ВАЗ 2101, 1974 р. випуску, днз Б4594СУ, білого кольору, зареєстрований Сумським ОРЕВ за гр.. ОСОБА_27 (а.с. 157 т. № 1).

Огляд салону автомобіля ВАЗ 2101 днз Б4549СУ 30 червня 2015 року було проведено без дозволу його володільця та без відповідної ухвали слідчого судді, а тому даний доказ є недопустимим.

Недопустимість огляду місця події від 30 червня 2015 року - салону автомобіля як слідчої дії, тягне за собою неможливість подальшого визнання вилучених із салону автомобіля речей як речових доказів у цьому провадженні за принципом «плодів отруйного дерева».

Дослідивши зазначені докази, надавши їм оцінку з точки зору достатності й допустимості, суд дійшов висновку про доведеність вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

При цьому доводи сторони захисту про те, що жоден із свідків не вказав на ОСОБА_4 як на особу, яка вчинила крадіжку майна у потерпілого ОСОБА_28 , і що свідки вказували лише на автомобіль марки ВАЗ, не називаючи при цьому номера даного транспортного засобу та плутаючись в тому, чи був даний автомобіль з причепом, та який саме був відсутній у автомобілі бампер, що, на думку сторони захисту, свідчить про відсутність доказів про причетність саме обвинуваченого ОСОБА_4 до вчинення крадіжки, - суд не бере до уваги з наступних підстав.

Так, свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що о 7 годині ранку в той день він бачив біля двору потерпілого ОСОБА_6 в с. Перемога по вул. Перемоги автомобіль ВАЗ Жигулі білого кольору і двох чоловіків, один з яких вийшов з двору, і побачивши його ( ОСОБА_10 ) крикнув іншому, який вибіг з двору, після чого вони сіли в даний автомобіль і поїхали в бік с. Хухра. З багажника автомобіля виглядав листок металу, автомобіль був загружений якимось майном, а за кермом автомобіля сидів чоловік циганської національності.

З показів свідка ОСОБА_12 , даних в судовому засіданні вбачається, що в той же день близько 09 чи 10 год. він бачив у дворі будинку, де проживає мати обвинуваченого ОСОБА_13 по АДРЕСА_7 автомобіль ВАЗ «Жигулі» білого кольору. Біля «Жигулів» стояло двоє хлопців, один з яких ОСОБА_15 син ОСОБА_13 , а інший - циганської національності. А на наступний день, коли приїхали працівники поліції, він бачив через вікно у квартирі ОСОБА_13 газову плиту.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 30.06.2015 р. в будинку матері обвинуваченого ОСОБА_13 були виявлені та вилучені речі, які були викрадені у потерпілого ОСОБА_6 29.06.2015 р., і потерпілий впізнав дані речі.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснила, що на той час вона була приватним підприємцем і до неї додому на АДРЕСА_9 приїхали на автомобілі двоє хлопців які привезли сейф, який потім вона видала працівникам поліції. Такі її покази узгоджуються з протоколом огляду місця події від 30 червня 2015 року, відповідно до якого ОСОБА_20 біля домоволодіння АДРЕСА_2 добровільно видала працівникам поліції металевий сейф висотою 1,5 м шириною 25 см, та металеві старі листи вагою 5 кг.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив, що сейф, який повернули йому працівники поліції, це саме той сейф, який був у нього викрадений 29.06.2015 р., тільки в ньому були вже зламані замки і відсутня рушниця, яка зберігалася в сейфі.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні пояснив, що у 2015 році у обвинуваченого ОСОБА_4 був у користуванні старий легковий автомобіль білого кольору ВАЗ-2101, у якому спереду був відсутній бампер.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні пояснив, що у 2015 р. він бачив ОСОБА_4 та Череповського в с. Бугрувате, вони їздили на автомобілі ВАЗ білого кольору, в якому був відсутній один бампер і номерний знак. Ще він їх бачив на даному автомобілі біля прийомки по АДРЕСА_2 .

Відповідно до протоколу огляду транспортного засобу від 16.07.2017 р., було оглянуто автомобіль ВАЗ 2101 білого кольору днз Б4594СУ, який було вилучено 30.06.2015 року в с. Кардашівка Охтирського району. Під час огляду встановлено, що на задній кузовній панелі автомобіль має номерний знак Б4594СУ. На передній частині передній бампер відсутній, номерний знак у місці його штатного кріплення відсутній.

Отже, вказані докази підтверджують, що викрадені з господарства потерпілого ОСОБА_6 речі привіз до свідка ОСОБА_20 та до будинку ОСОБА_13 автомобілем ВАЗ саме обвинувачений ОСОБА_4 разом з невстановленою слідством особою, і що крадіжку майна з господарства потерпілого вчинив саме обвинувачений ОСОБА_4 за попередньою змовою з невстановленою слідством особою.

За вимогами ст. 94 КПК України суд під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, повинен оцінювати кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів із точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з положеннями ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Водночас кримінальний процесуальний закон не містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин на підставі сукупності непрямих (стосовно конкретного факту) доказів, які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку.

Суд, зіставивши фактичні дані, що містяться в доказах, дійшов висновку, що досліджені відповідно до вимог ст. 94 КПК України докази, а саме: показання потерпілого та свідків, дані протоколів слідчих дій, висновки експертизи та інші письмові документи, поза розумним сумнівом підтверджують винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_4 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його дії суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети і принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують і обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст.ст.50, 65-67КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, має молодий вік.

Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №552 від 13 липня 2017 року ОСОБА_4 під час інкримінованого йому діяння будь-яким психічним захворюванням не страждав, не виявляв ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_4 будь-яким психічним захворюванням не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними, примусових заходів медичного характеру не потребує (а. с. 217-219 т. № 1).

Пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи винного, суд вважає, зваживши на роль кари як мети покарання, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі.

Встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, до постановлення попереднього вироку Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01.07.2025 р., яким ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого 2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Тому ОСОБА_29 необхідно призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень відповідно до ч.4 ст.70 КК України.

Частиною 4 ст. 70 КК України передбачено, що в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, вібуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

ОСОБА_4 покарання за вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01.07.2025 р., яким його засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого 2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, відбув повністю, що підтверджується довідкою про звільнення від 28.10.2016 р. (а.с.197 т.2).

Таким чином, ОСОБА_4 необхідно зарахувати в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень за даним вироком, покарання, відбуте ним повністю за попереднім вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01.07.2015 р., за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Охтирського міськрайонного суду від 30.05.2017 року по даному кримінальному провадженню до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на шістдесят днів з 30 травня 2017 року до 24.00 години 27 липня 2017 року, з подальшим утриманням у Державній установі «Сумський слідчий ізолятор». (а.с. 17-18 т.1).

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26.10.2017 р. ОСОБА_4 змінено запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт строком до 24.12.2017 р.

Відповідно до довідки ІТТ №6 (м. Охтирка) ГУНП в Сумській області від 25.02.2019 р. ОСОБА_4 було звільнено з під варти в залі суду згідно ухвали Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26.10.2017 р. (а.с. 168 т. 2).

Таким чином, обвинуваченому ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення по даному кримінальному провадженню з 30.05.2017 р. по 26.10.2017 р. включно необхідно зарахувати у строк відбування покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили не надійшло, тому суд вважає за необхідне запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Згідно ст. 124 КПК України необхідно стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в сумі 1596,48 грн.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01.07.2015 р., більш суворим, призначеним за цим вироком, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку суду до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу - не обирати.

Зарахувати в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень за даним вироком, покарання, відбуте ним повністю за попереднім вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01.07.2015 р. у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі з розрахунку день за день, а також строк попереднього ув`язнення по даному кримінальному провадженню з 30.05.2017 р. по 26.10.2017 р. включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в розмірі 1596,48 грн.

Речові докази: металевий сейф, металеві листи вагою 5 кг, алюмінієвий бідон, газова плита «Норд», телевізор «Акай», килим «Мадонна», килим з малюнком листя, часи квадратні настінні, овальне дзеркало, світильник дволамповий, секатор, пневматичні ножиці, водяний насос (помпа), металеві ніжки від ліжка в кількості 4 шт., столові ложки із срібла 4 шт., набір інструментів «Майстер Тол» в кількості 10 шт., кришка трамплера, автомобільний компресор, ковдра, вважати повернутими їх законному володільцю потерпілому ОСОБА_6 .

Речові докази: відрізок липкої стрічки із слідом матеріалу та слід взуття зафіксований на гіпсовому зліпку, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області (квитанція № 000757 від 20 липня 2017 року), знищити, як такі, що не становлять ніякої цінності.

Речовий доказ: автомобіль ВАЗ 2101, 1974 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, без переднього номерного знаку, який зберігається на території стоянки Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області згідно постанови слідчого про визнання речовим доказом та передачу їх на зберігання від 30 червня 2015 року, повернути власнику ОСОБА_27 (місце проживання - с. Храпівщина Сумський район Сумської області).

Речові докази: грошові кошти в сумі 316 грн., які зберігаються в матеріалах кримінального провадження №0000521 повернути обвинуваченому ОСОБА_4 .

Речовий доказ: тапки (пара взуття), які згідно постанови про визнання речових доказів та передання їх на зберігання від 30 червня 2015 року передані на зберігання до камери збереження речових доказів Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, повернути власнику ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: ОСОБА_1