Копія Справа №678/1175/24
Провадження №1-кп-678-117/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Летичів матеріали кримінального провадження за №0000130 від 25.04.2023 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Колісець, Теофіпольського району Хмельницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, інспектора прикордонної служби 2 категорії - водія 2 групи силової підтримки 1 відділення силової ІНФОРМАЦІЯ_2 , молодшого сержанта, інвалідності не маючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.415 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що його наказом ректора ІНФОРМАЦІЯ_3 (про особовий склад) №370-ос від 10.05.2022 року як солдата було призначено на посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії - водія 2 групи силової підтримки 1 відділення силової ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» та ст.6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» - військовослужбовець Державної прикордонної служби України є працівником правоохоронного органу, під час виконання покладених на нього службових обов`язків є представником влади і перебуває під захистом держави.

Військовослужбовець Державної прикордонної служби України, повинен поводити себе пристойно і дотримуватись вимог ст.ст.3, 28, 29, 68 Конституції України, згідно яких людина, її життя і здоров`я честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню; кожна людина має право на особисту недоторканість; кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей; ст.ст.49, 50 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, згідно яких військовослужбовці постійно повинні бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому; ст.ст.11, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.3,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитись з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до розділу V п.3 наказу Міністерства внутрішніх справ №595 від 18.07.2017 року «Про затвердження Інструкції про порядок використання автомобільної та бронетанкової техніки в Державній прикордонній службі України», - старші машин відповідають за правильне використання машин, зберігання вантажу та дотримання дисципліни всім особовим складом, який перевозиться у машині, контролює виконання водієм вимог ПДР.

Згідно розділу II п.11 наказу Міністерства внутрішніх справ №577 від 09.07.2018 року «Про затвердження Інструкції з автомобільного та бронетанкового забезпечення в Державній прикордонній службі України», - водій підпорядковується начальнику (командиру) підрозділу, діє відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби Збройних сил України та інших нормативно-правових актів, відповідає за збереження закріпленої за ним машини, її справність і готовність до використання за призначенням і, крім того, зобов`язаний: знати і точно дотримуватися ПДР, команд, сигналів регулювання й управління; дотримуватися заходів безпеки під час експлуатації, ремонту та евакуації машин.

Положеннями Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» №548-XIV від 24.03.1999 року, визначено:

- ст.11: Необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;

- ст.16: Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями;

- ст.17: На військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.

Відповідно до абз.1 ст.4 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних сил України» №551-XIV від 24.03.1999 року, - військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів неухильно України, Військової присяги, виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Вимогами ст.14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти.

Відповідно до п.п.1.3, 1.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року із змінами та доповненнями, - учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до п.1.5 ПДР України, - дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно з п.2.3 ПДР України, - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Положеннями п.13.1 ПДР України визначено, - водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Проте, солдат ОСОБА_5 , нехтуючи вимогами вищевказаних нормативно-правових актів, допустив їх порушення, внаслідок чого скоїв дорожньо-транспортну пригоду за наступних обставин.

Наказом в.о. ректора НА ДПСУ ім.Б.Хмельницького (про закріплення та допуск до керування транспортними засобами) №429 від 20.04.2023 року солдата ОСОБА_5 допущено до керування військовою транспортною машиною - автомобілем марки «Урал», моделі «4320», р.н. НОМЕР_1 .

Так, 25.04.2023 року близько 08 год. 15 хв. солдат ОСОБА_5 , відповідно до дорожнього листа №3/146, керуючи технічно справною військовою транспортною машиною - автомобілем марки «Урал», моделі «4320», р.н. НОМЕР_1 , 1987 року випуску, який належить військовій частині НОМЕР_2 (НАДПСУ ім.Богдана Хмельницького), рухався у правій смузі руху ділянки автодороги М-30, що по АДРЕСА_2 .

В цей час, попереду військової транспортної машини автомобіля марки «Урал», моделі «4320», р.н. НОМЕР_1 , у правій смузі руху ділянки автодороги М-30, що по вул.Центральна, у с.Голосків, Хмельницького (Летичівського) району Хмельницької області, в напрямку с.Пирогівці, Хмельницького району Хмельницької області, відповідно до дорожнього листа №3/145, рухалась військова транспортна машина - автомобіль марки «ВАЗ», моделі «21230», р.н. НОМЕР_3 , який належить військовій частині НОМЕР_2 (НАДПСУ ім.Богдана Хмельницького), під керуванням військовослужбовця НАДПСУ ім.Б.Хмельницького ОСОБА_6 .

Наблизившись до нерегульованого пішохідного переходу, що розташований поблизу будинку АДРЕСА_3 , водій військової транспортної машини - автомобіля марки «ВАЗ», моделі «21230», р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_6 , помітив пішохода ОСОБА_4 , яка наближалась до вказаного пішохідного переходу.

На виконання вимог п.18.1 ПДР, реагуючи на інформаційно-вказівний знак 5.38.1 «Пішохідний перехід» та дорожню розмітку 1.14.2 «Зебра», ОСОБА_6 , керуючи військовою транспортно машиною автомобілем марки «ВАЗ», моделі «21230», р.н. НОМЕР_3 , почав зменшувати швидкість до повної зупинки транспортного засобу. В цей час, солдат ОСОБА_5 , керуючи військовою транспортною машиною автомобілем марки «Урал», моделі «4320», р.н. НОМЕР_1 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, що розташований поблизу будинку АДРЕСА_3 , діючи легковажно і самовпевнено, не будучи позбавленим технічної можливості запобігти зіткненню, всупереч вимог п.13.1 ПДР України, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення передньою частиною керованої ним військової транспортної машини у задню частину військової транспортної машини автомобіля марки «ВАЗ», моделі «21230», р.н. НОМЕР_3 , під керуванням військовослужбовця ОСОБА_6 , який виконував вимоги п.18.1 ПДР та зупинився перед інформаційно-вказівним знаком 5.38.1 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.2 «Зебра», пропускаючи пішохода ОСОБА_4 .

Внаслідок зіткнення, військова транспортна машина автомобіль марки «ВАЗ», моделі «21230», р.н. НОМЕР_3 , у некерованому стані здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка в цей момент перетинала проїжджу частину по розмітці нерегульованого пішохідного переходу, з ліва на право відносно напрямку руху транспортних засобів під керуванням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та порушення вимог ПДР України водієм ОСОБА_5 , пішоходу ОСОБА_4 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритого внутрішньосуглобового перелому медіального горбка великогомілкової кістки зліва без зміщення; закритого перелому латерального виростку великогомілкової кістки; закритого перелому середньої третини лівої малогомілкової кістки із зміщенням, які за своїм характером відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, які не були небезпечними для життя в момент заподіяння, але які за звичайним своїм перебігом спричиняють тривалий розлад здоров`я понад 21 день.

Своїми діями ОСОБА_5 порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, відповідно до змісту якого водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Вищевказані порушення вимог правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_5 , знаходяться у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками, а саме заподіянням тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості потерпілій ОСОБА_4 .

Тобто, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.415 КК України (порушення правил водіння транспортної машини, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження).

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , заявив письмове клопотання (заяву) від 19.08.2024 року про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.415 КК України на підставі ст.46 цього Кодексу, у зв`язку із примиренням з потерпілою та відшкодуванням завданої останній шкоди, а кримінальне провадження закрити.

Потерпіла ОСОБА_4 підтримала вищевказане клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 вказавши, що не заперечує проти звільнення останнього від кримінальної відповідальності, який добровільно повністю відшкодував завдану їй шкоду, примирився з нею, а тому просить звільнити останнього на підставі ст.46 КК України від кримінальної відповідальності а кримінальне провадження закрити, про що подала відповідне письмове клопотання (заяву) від 20.08.2024 року.

Прокурор при вирішенні клопотання про закриття кримінального провадження внаслідок примирення обвинуваченого з потерпілою покладається на думку суду.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Приписами ч.1 ст.285 цього Кодексу передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ч.4 ст.286 КПК України в разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України. За правилами частини другої тієї ж статті, звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно зі ст.46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до судової практики та роз`яснень, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примиренням винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним у результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Так, згідно ч.4 ст.12 КК України, нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Злочин, передбачений ч.1 ст.415 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відноситься до нетяжких злочинів з необережною формою вини.

Крім того, суд зауважує, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а також на те, що потерпіла у підготовчому судовому засіданні підтвердила, що вони з обвинуваченим примирились, останній відшкодував їй шкоду у повному обсязі, будь-яких претензій матеріального або морального характеру у неї до обвинуваченого не має.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.415 КК України, на підставі ст.46 цього Кодексу, оскільки він вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, примирився з потерпілою та повністю відшкодував завдану їй шкоду.

Кримінальним правопорушенням майнової шкоди не завдано, цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні становлять 7648 грн., які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Вказаний розмір процесуальних витрат та факт їх понесення ніким із учасників судового провадження не оспорюється.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.12, 44, 46 КК України, ст.ст.100, 110, 124, 174, 284 ч.2 п.1, 285, 288, 314, 350 КПК України,

постановив:

ОСОБА_5 на підставі ст.46 КК України від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.415 КК України звільнити, а кримінальне провадження №0000130 від 25.04.2023 року, - закрити.

Відповідно до ст.100 КПК України, речові докази, а саме:

- транспортний засіб марки «ВАЗ», модель «21230» р.н. НОМЕР_3 , 2011 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , який відповідно до технічного талону ВХ№001352 належить військовій частині НОМЕР_2 (НАДПСУ ім.Богдана Хмельницького), - після набрання даною ухвалою законної сили повернути військовій частині НОМЕР_2 (НАДПСУ ім.Богдана Хмельницького), за належністю, скасувавши в цій частині повністю арешт накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.04.2023 року (справа №686/10255/23, провадження №1-кс/686/3496/23) (Т.1 а.с.36);

- транспортний засіб марки «Урал» модель «4320», р.н. НОМЕР_1 , 1987 pоку випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , який відповідно до технічного талону ВХ№000028 належить військовій частині НОМЕР_2 (НАДПСУ ім.Богдана Хмельницького), після набрання даною ухвалою законної сили повернути військовій частині НОМЕР_2 (НАДПСУ ім.Богдана Хмельницького), за належністю, скасувавши в цій частині повністю арешт накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.04.2023 року (справа №686/10255/23, провадження №1-кс/686/3496/23) (Т.1 а.с.36).

Стягнути з ОСОБА_5 в доход державного бюджету документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні, які становлять загальну суму 7648 (сім тисяч шістсот сорок вісім) гривень, а саме за проведення:

- судової інженерно-транспортної експертизи технічного стану транспортного засобу (висновок експерта №СЕ-19/123-23/4882-ІТ від 14.07.2023 року) (довідка про витрати на проведення експертизи №СЕ-19/123-23/4882-ІТ від 14.07.2023 року) 2868 грн. (Т.1 а.с.42-47);

- судової інженерно-транспортної експертизи технічного стану транспортного засобу (висновок експерта №СЕ-19/123-23/4885-ІТ від 12.07.2023 року) (довідка про витрати на проведення експертизи №СЕ-19/123-23/4885-ІТ від 12.07.2023 року) 2868 грн. (Т.1 а.с.53-57);

- судової інженерно-транспортної експертизи обставин і механізму ДТП (висновок експерта №СЕ-19/123-23/10633-ІТ від 04.12.2023 року) (довідка про витрати на проведення експертизи №СЕ-19/123-23/10633-ІТ від 04.12.2023 року) 1912 грн. (Т.1 а.с.243-249).

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Апеляційна скарга подається через Летичівський районний суд Хмельницької області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Летичівського районного суду

Хмельницької області підпис ОСОБА_1

Суддя Летичівського районного суду

Хмельницької області ОСОБА_1