н/п 1-в/953/231/24
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
учасники судового провадження не з`явились
розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові подання заступника начальника Харківського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої 06.05.2021 Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 020 (одна тисяча двадцять) гривень
Суть питання, що вирішується
18.07.2024 до Київського районного суду м. Харкова надійшло подання начальника Харківського РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку засудженої ОСОБА_4 (далі ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Клопотання обґрунтовано таким:
-Київський районний суд м. Харкова вироком від 06.05.2021 року засудив гр. ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 020 гривень;
-вирок був прийнятий до виконання Харківським РВ № l філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області, яким вчинялись дії щодо його виконання, однак засуджена штраф не сплатила. Інформація про причини невиконання вироку суду протягом понад одного місяця та щодо майнового стану засудженої до Харківського РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області не надходила та відсутня;
-Київський районний суд м. Харкова ухвалою від 14.12.2021 року задовольнив подання Харківського РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області на підставі ч. 3 ст. 26 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі КВК України) та розстрочив засудженій штраф в сумі 1 020 грн на 3 платежі по 340 грн кожний, встановив такі строки сплати: першого платежу до 14.01.2022 року, другого до 14.02.2022, третього до 14.03.2022 року включно, однак засуджена штраф не сплатила;
-Харківський РВ № l філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області звертався до Київського районного суду м. Харкова з поданням на підставі ч. 4 ст. 26 КВК України щодо заміни несплаченої суми штрафу покаранням у виді виправних робіт, яке залишено без задоволення;
-09.01.2024 року Харківський РВ № l філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області звернувся (вих. № 24/32/317-24) до ВП № l ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області з поданням про притягнення до кримінальної відповідальності гр. ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 389 КК України. 09.07.2024 року на адресу Харківського РВ № 1 надійшла інформація з ХРУП № 2 ГУНІІ в Харківській області, згідно з якою підстав для внесення даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно гр. ОСОБА_4 не має;
-станом на 10.07.2024 року уповноважений орган з питань пробації не отримав від засудженої ОСОБА_4 документа про сплату штрафу;
-з моменту набрання вироком законної сили та до теперішнього часу компетентними органами, до переліку яких не входить уповноважений орган з питань пробації, не порушувалось питання про притягнення засудженої до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 389 КК України за ухилення засудженої від сплати штрафу. Тобто факт ухилення від виконання вироку Київського районного суду м. Харкова від 06.05.2021 року з боку ОСОБА_4 не встановлено;
-згідно з інформацією з УІАП ГУНП в Харківській області станом на 12.06.2024 року ОСОБА_4 нових правопорушень не вчинила (вх. № 1823 від 18.06.2024);
-перебіг строку давності за вироком Київського районного суду м. Харкова не переривався;
-наведене є підставою для звільнення засудженої ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді штрафу у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, п. 14 ч. 1 ст. 537, п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України, ст. 152 КВУ України.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.07.2024 справу передано судді ОСОБА_1
Позиція учасників у судовому засіданні
Представник Харківського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області в судове засідання не з`явився. 22.07.2024 на офіційну електронну пошту суду подав заяву, в якій просив розглянути подання у відношенні ОСОБА_4 без його участі.
Прокурор у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. 24.07.2024 від прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_5 надійшло повідомлення, в якому вона просила здійснити розгляд клопотання Харківського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області про звільнення ОСОБА_4 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку без її участі
ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. Заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи за її відсутності до суду не надходило, поважні причини неявки суду не повідомила.
Ураховуючи повідомлення учасників справи про дату, час та місце судового засідання, обмеження строку розгляду подання і те, що неприбуття учасників у судове засідання не перешкоджає проведенню судового розгляду згідно з абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду заявленого подання.
Встановлені судом обставини
Київський районний суд м. Харкова вироком від 06.05.2021 визнав ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначив їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 1 020 грн.
16.11.2021 вказаний вирок прийнято до виконання Харківським РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області.
У матеріалах особової справи міститься повідомлення від 16.11.2021 Харківського РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області адресоване ОСОБА_4 про необхідність сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомлення про це Харківський РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.
Київський районний суд м. Харкова ухвалою від 14.12.2021 задовольнив подання заступника начальника Харківського РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області, розстрочив призначене вироком Київського районного суду м. Харкова від 06.05.2021 ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу в сумі 1 020 грн на три платежі по 340 грн кожний, встановивши строк сплати першого платежу до 14.01.2022, другого до 14.02.2022, третього до 14.03.2022 включно.
У матеріалах особової справи міститься повідомлення від 19.05.2022 Харківського РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області адресоване ОСОБА_4 про розстрочення покарання та необхідність сплатити штраф і обов`язок засудженої повідомити про це шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.
Київський районний суд м. Харкова ухвалою від 16.11.2023 відмовив у задоволенні подання начальника Харківського РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді виправних робіт у відношенні ОСОБА_4 .
Згідно з даними особової справи 09.01.2024 начальник Харківського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_6 звернулась до ВП № 1 Харківського районного управління № 2 ГУНП В Харківській області щодо вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 389 КК України, у зв`язку з ухиленням від сплати штрафу.
Згідно з повідомленням ВП № 1 Харківського районного управління № 2 ГУНП в Харківській області від 08.07.2024 відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 389 КК України про несплату штрафу відносно ОСОБА_4 СВ ВП № 1 ГУНП в Харківській області не вносились.
Даних про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальностіза ч. 1 ст. 389 КК України матеріали особової справи № 41/21 р. не містять.
Уповноваженою особою органу пробації за допомогою Єдиного реєстру засуджених осіб та осіб, узятих під варту (надалі ЄРЗО) надсилались запити для отримання відомостей щодо джерел виплачених доходів ОСОБА_4 .
Згідно з даними, які містяться у довідці від 02.01.2023 інформація щодо джерел виплачених доходів в Державному реєстрі відносно ОСОБА_4 , остання отримала дохід від АТ «Універсал банк» (126 - Додаткове благо) 01.03.2022, від АТ «Універсал банк» (126 - Додаткове благо), від БФ ПОМАГАЄМ' (187 - Благодійна допомога) 04.12.2022, від АТ «Універсал банк» (126 - Додаткове благо) 01.02.2023, від БФ «Помагаєм» (187 - Благодійна допомога, виплачена (надана) благодійниками) 01.03.2023, АТ «Універсал банк» (126 - Додаткове благо) 02.05.2023, від ВСОЄХБ (169 - Благодійна, у тому числі гуманітарна допомога), від АТ 'УНІВЕРСАЛ БАНК (126 - Додаткове благо) та БФ «Помагаєм» (187 - Благодійна допомога, виплачена (надана) благодійниками) 03.08.2023. Інформацію сформовано за період за період з ІІ кварталу 2021 року по І квартал 2024 року.
Відомості щодо сплати ОСОБА_4 штрафу, призначеного вироком Київського районного суду м. Харкова від 06.05.2021, матеріали особової справи та подання не містять.
Мотивів, з яких виходить суд, і положення закону, яким він керувався
Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку (п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України).
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.
Штраф, відповідно до ст. 53 КК України, є менш суворим видом покарання ніж обмеження волі.
Частиною 3 ст. 80 КК України передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частиною першою цієї статті, подвоюються.
Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.
Звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України можливе за обов`язкової наявності таких елементів: 1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; 2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; 3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.
Зі змісту ст. 80 КК України вбачається, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.
За таких обставин, можливість застосування ст. 80 КК України передбачає необхідність дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.
Так, правило відмови у звільненні засудженої особи від відбування покарання у виді штрафу у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку не може пов`язуватися із самим фактом несплати засудженим протягом місячного строку суми штрафу. З огляду на це, лише несплата засудженим суми штрафу в певний строк сама по собі не свідчить про ухилення його від відбування цього покарання.
Суд зазначає, що ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.
Верховний Суд у постанові від 22.11.2023 у справі № 760/5918/16 сформував висновок, що редакція ч. 3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.
Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.
Наведене є підставою для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання, оскільки засуджене особа не може нести правового обов`язку застосувати правообмеження, передбаченого покаранням і які входять до його змісту, сама до себе. Це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, що виконують покарання.
Засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання. А тому ОСОБА_4 підлягає звільненню від відбування покарання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України
Отже, суд вважає, що подання заступника начальника Харківського РВ № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків виконання обвинувального вироку засудженої ОСОБА_4 підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст. 537, 539 КПК України, ст. 152 КВК України, суд
Подання заступника начальника Харківського РВ № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку задовольнити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Харкова від 06.05.2021 за ч. 1 ст. 309 КК України, у виді штрафу на користь держави у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 020 (одна тисяча двадцять) гривень, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом семи днів з дня її проголошення, а якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Текст ухвали складено 25.07.2024.

Суддя ОСОБА_1