Справа № 463/6876/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/911/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 25 липня 2024 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого в м.Львові, щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення злочину

за участі адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 25.07.2024 року відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого в м.Львові, щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення злочину за заявою від 12.07.2024 року.

Адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу на вище вказану ухвалу слідчого судді, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою задоволити скаргу подану скаргу на бездіяльність органу досудового розслідування.

В апеляційній скарзі апелянт покликається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки така постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що згідно заяви від 12.07.2024 року є всі підстави для внесення відомостей до ЄРДР відносно службових осіб Галицької окружної прокуратури та працівників СВ ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364, 366, 368 КК України, вчинених під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0002151..

Заслухавши доповідь судді, пояснення апелянта, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів та приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно з ч.4 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

За вимогами ч.5 ст.214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Виходячи зі змісту ст.214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено слідчим суддею, адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 звернувся до ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, із заявою про вчинення кримінального правопорушення від 12.07.2024 року. Згідно поданої заяви просив внести відомості до ЄРДР фактом скоєння працівниками Галицької окружної прокуратури та працівниками СВ Львівського районного управління № 1 ГУНП у Львівській області кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.364, 366 та 368 КК України. Зокрема, заявниця ОСОБА_7 скаржиться на дії службових осіб Галицької окружної прокуратури та працівників слідчого відділу ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області, які, на думку заявниці, вчинені в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002151, шляхом службового підроблення та фабрикації матеріалів справи, переслідують ціль за матеріальну винагороду вчинити дії, направлені на допомогу особам, які вчинили злочин та уникнути відповідальності.

Положення статті 214 КПК України перебуває у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпеченого діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відтак, не будь-яка заява є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а лише та заява, яка містить фактичні дані, які підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення. Всі інші заяви після їх надходження підлягають розгляду згідно із Законом, яким не є Закон про кримінальну відповідальність.

Разом з тим, необхідно також враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Норми чинного КПК України не передбачають жодної гарантії для захисту своїх прав особою, щодо якої кримінальне провадження може бути розпочате безпідставно.

Наявність в чинному КПК України спрощеного порядку прийняття та реєстрації всіх без винятку заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення (дійсних чи надуманих) може зробити можливим внесення будь-якої інформації до ЄРДР і відкриття, іноді безпідставного, кримінального провадження.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно зазначив у своєму рішенні про те, що аналіз зазначеної заяви свідчить про те, що у поданій заяві про вчинення кримінального правопорушення від 12.07.2024 року, яка долучена до матеріалів скарги, заявником не зазначено об`єктивних даних та обставин, які могли б свідчити про вчинення зазначеною в повідомленні особою кримінально-караного діяння та не надано жодних доказів на підтвердження такого. Незгода з такими діями чи рішеннями працівників прокуратури та поліції може бути підставою для оскарження таких дій в порядку визначеному законом, зокрема шляхом подачі скарги на дії без посередньо працівників прокуратури та поліції в межах кримінального провадження № 0002151 в порядку ст.303 КПК України.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості судового рішення, колегія суддів вважає безпідставними, а рішення слідчого судді законним та обґрунтованим.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 25.07.2024 року відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого в м.Львові, щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення злочину за заявою від 12.07.2024 року, колегією суддів не встановлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 25 липня 2024 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого в м.Львові, щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення злочину залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: