Справа № 466/3702/23
Провадження № 1-кп/466/251/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2024 року Шевченківський районний суд м.Львова

у складі : головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглягнувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000264 від 17.02.2023 р. відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроденця м.Новий Розділ Львівської області, українця, гр. України, з освітою середньою спеціальною, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-19.07.2022 р. Личаківським районним судом м.Львова за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України,

-26.09.2024 вироком Львівського апеляційного суду до 4 років 6 місяців 1 дня позбавлення волі,

про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_7 17.02.2023, приблизно о 21 год. 30 хв., перебуваючи поблизу будинку за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане із проникненням у житло, діючи повторно, в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом, з метою власного протиправного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом пошкодження вікна, котре розташоване на першому поверсі вказаного будинку, проник всередину квартири АДРЕСА_4 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , звідки таємно викрав праску марки «Rovus», 1 пачку кави «Lavazza», колонки марки «Machines», флеш-носій «EV-PO», наручний годинник із ремінцем чорного кольору, колонку марки «Lopstas» із флеш-носієм синьо-білого кольору на 16 Gb, масажер «Scarlett» білого кольору, жіночу сумку коричневого кольору, годинник наручний «Swatch», годинник «OEF 001», годинник металевий сірого кольору «Citizen», годинник металевий «Laccademia», годинник металевий № 5507122, дезодорант «Fullspeed», шкатулку для прикрас, п`ять пар сережок, ланцюжок із хрестиком, дві металеві брошки та хрестик сірого кольору, які належать ОСОБА_8 , в подальшому з викраденим майном покинув приміщення квартири, заподіявши потерпілому майнової шкоди на загальну суму 8444,72 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що дійсно вчинив зазначену у обвинувальному акті крадіжку майна потерпілого , проникнувши у його квартиру в будинку на АДРЕСА_3 , яка знаходилась на першому поверсі, шляхом пошкодження вікна. Всі речі , які зазначені у обвинувальному акті ним були викрадені, а потім вилучені .Він все в подальшому мав намір продати, а кошти використати для власних потреб. Заподіяну матеріальну шкоду потерпілим він не відшкодував. У вчиненому розкаюється. Позовні вимоги визнає частково, оскільки викрадені речі вилучені і будуть повернуті потерпілому. Просить суворо його не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого, а також доказами що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості, його винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень повністю і об`єктивно стверджується його визнавальними показаннями в ході судового розгляду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна/ крадіжку/ ,поєднане із проникненням в житло, вчинену повторно, в умовах воєнного стану.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно ст.12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У той же час згідно зі ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Згідно з п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

У справі №205/7091/16-к від 17.10.2019 ВС розтлумачив судову дискрецію у кримінальному судочинстві та звернув увагу на міжнародно-правове регулювання зазначеного інституту. Так, поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду, принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 міру покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше притягався до кримінальної відповідальності, не відшкодував потерпілому заподіяну шкоду, та вважає, що його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає і такі не зазначені в обвинувальному акті.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що ОСОБА_7 слід призначити покарання в межах санкції статті , за якою кваліфіковано злочини, та застосувати положення ч.4 ст.70 КК України , частково приєднавши до обраного покарання невідбуте покарання за вироком Львівського апеляційного суду від 26.09.2024 р.

У даному провадженні запобіжний захід не обирався .

Позов потерпілого ОСОБА_8 підлягає до задоволення частково з наступних мотивів.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Потерпілий ОСОБА_8 подав позов, у якому просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 заподіяну матеріальну шкоду, яка включає в себе вартість викрадених речей та вартість пошкодженого під час вчинення злочину вікна. Однак, оскільки викрадені обвинуваченим речі, належні потерпілому, були вилучені та арештовані під час досудового розслідування і будуть йому повернуті , заявлена ним сума відшкодування в цій частині не підлягає до задоволення. Стосовно стягнення вартості пошкодженого вікна, потерпілим не подано доказів на підтвердження заявленої суми , а відтак, така до задоволення не підлягає.

Суд приймає до уваги покликання потерпілого на те, що він є військовослужбовцем, проходить службу у зоні воєнних дій, захищаючи Батьківщину , а при приїзді додому у відпустку виявив крадіжку у своєму будинку , що викликало у нього психологічне потрясіння та заподіяло моральну шкоду, яку він оцінює у 50 000 грн.

Суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди є обгрунтованими та підлягають до задоволення частково , виходячи з принципу розумності , співмірності та величини заподіяної шкоди.

Речові докази :

- праску марки «Rovus» зелено-білого кольору у коробці, гаманець чорного кольору в якому знаходиться ключ від дверей та дисконтні карти, кава «Lavazza», шкатулка паперова, картонна коробка із аромо свічкою, колонка марки «machines», флеш носій «Ev-Po», наручний годинник із ремінцем чорного кольору, колонка марки «Hopestar» із флеш-носієм синьо-білого кольору на 16 Gb, масажер марки «Scarlett» білого кольору, жіноча сумка коричневого кольору, годинник наручний «Swatch», годинник «OEF001», годинник металевий сірого кольору марки «Citizen», годинник металевий «Laccademia», годинник металевий із № 5507122, дезодорант «Fullspeed», шкатулка для прикрас, п ять пар сережок, ланцюжок із хрестиком, дві металеві брошки, хрестик сірого кольору повернути ОСОБА_8

- чотири магнітні ключі до домофону, відеокамеру марки «Evenio», шапку чорного кольору, куртку чорного кольору, штани чорного кольору, взуття чорного кольору , мобільний телефон марки «OPPO» синього кольору повернути ОСОБА_7

- металевий виріб , поміщений в спецпакет № KIV 3106948- знищити.

Витрати на залучення експерта по проведенню у даному кримінальному провадженні товарознавчих експертиз : № СЕ-19/114-23/3681-ТВА від 02.03.2023 р в розмірі 1510,24 грн. , № СЕ-19/114-23/3683-ТВА від 06.03.2023 р в розмірі 1699,02 грн.. №СЕ-19/114-23/3684-ТВ від 06.03.2023 р. в розмірі 3020, 48 грн., №СЕ-19/114-23/3682-ТВ від 08.03.2023 р. в розмірі 1887,80 грн. а також трасологічних експертиз №СЕ-19/114-23/3680-ТР від 09.03.2023 р. в розмірі 2 265, 36 грн., №СЕ-19/114-23/5129ТР від 23.03.2023 р в розмірі 755,12 грн. , а всього 11 138 / одинадцять тисяч сто тридцять вісім / грн. 02 коп. слід стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави.

Заставу в розмірі 134 200, 00 грн., визначену ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 20.02.2023 р. , внесену на рахунок ТУ ДСА у Львівській області УА 0000757 , відкритий в Державній Казначейській службі України /МФО 820172/ слід повернути заставодавцю ОСОБА_9 .

Керуючись ст. 349, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді 5/п`яти/ років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України частково приєднати невідбуте покарання за вироком Львівського апеляційного суду від 26 вересня 2024 року та остаточно вважати ОСОБА_7 засудженим на 5 /п`ять / років 1 місяць позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання.

Стягнути з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_8 15 000 /п`ятнадцять тисяч / грн. моральної шкоди.

Речові докази :

- праску марки «Rovus» зелено-білого кольору у коробці, гаманець чорного кольору в якому знаходиться ключ від дверей та дисконтні карти, кава «Lavazza», шкатулка паперова, картонна коробка із аромо свічкою, колонка марки «machines», флеш носій «Ev-Po», наручний годинник із ремінцем чорного кольору, колонка марки «Hopestar» із флеш-носієм синьо-білого кольору на 16 Gb, масажер марки «Scarlett» білого кольору, жіноча сумка коричневого кольору, годинник наручний «Swatch», годинник «OEF001», годинник металевий сірого кольору марки «Citizen», годинник металевий «Laccademia», годинник металевий із № 5507122, дезодорант «Fullspeed», шкатулка для прикрас, п ять пар сережок, ланцюжок із хрестиком, дві металеві брошки, хрестик сірого кольору повернути ОСОБА_8 .

- чотири магнітні ключі до домофону, відеокамеру марки «Evenio», шапку чорного кольору, куртку чорного кольору, штани чорного кольору, взуття чорного кольору, мобільний телефон марки «OPPO» синього кольору повернути ОСОБА_7 .

- металевий виріб , поміщений в спецпакет № KIV 3106948- знищити.

Стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави витрати на залучення експерта по проведенню товарознавчих експертиз : № СЕ-19/114-23/3681-ТВА від 02.03.2023 р в розмірі 1510,24 грн. , № СЕ-19/114-23/3683-ТВА від 06.03.2023 р в розмірі 1699,02 грн.. №СЕ-19/114-23/3684-ТВ від 06.03.2023 р. в розмірі 3020, 48 грн., №СЕ-19/114-23/3682-ТВ від 08.03.2023 р. в розмірі 1887,80 грн., трасологічних експертиз №СЕ-19/114-23/3680-ТР від 09.03.2023 р. в розмірі 2 265, 36 грн., №СЕ-19/114-23/5129ТР від 23.03.2023р. в розмірі 755,12 грн., а всього 11 138 /одинадцять тисяч сто тридцять вісім / грн. 02 коп.

Заставу в розмірі 134 200 /сто тридцять чотири тисячі двісті/ грн., визначену ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 20.02.2023 р. , внесену за ОСОБА_7 на рахунок ТУ ДСА у Львівській області UА 0000757 , відкритий в Державній Казначейській службі України / МФО 820172/ - повернути заставодавцю ОСОБА_9 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1