Справа № 296/6560/24
УХВАЛА

Іменем України

25 липня 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчої відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000108 від 01 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, -

встановив:

Слідча відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області майор поліції ОСОБА_2 звернулася до слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира із клопотанням, погодженим прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , відповідно до змісту якого просить накласти арешт на транспортний засіб марки «BMW 520D», сірого кольору, 2007 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 .

В обґрунтування поданого клопотання слідча зазначає, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000108 від 01 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

За результатами проведення досудового розслідування, 29.05.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Внаслідок вчинених кримінальних правопорушень потерпілим заподіяна шкода: ОСОБА_6 в сумі 27898,00 грн, ОСОБА_7 - в сумі 111998,00 грн, ОСОБА_8 - в сумі 12997,00 грн, ОСОБА_9 - в сумі 51999,00 грн, ОСОБА_10 - в сумі 51599,00 грн, ОСОБА_11 - в сумі 53929,00 грн. Потерпілими подано цивільні позови про відшкодування матеріальної шкоди на загальну суму 310420 грн, які знаходиться в матеріалах кримінального провадження №0000108 від 01.02.2024.

Підозрюваний ОСОБА_5 є неповнолітнім, а тому відповідно до вимог ст.1178 ЦК України відповідальність за відшкодування шкоди покладається на його батьків.

Згідно витягу з актового запису про народження № 178 від 14.03.2007 матір`ю ОСОБА_5 є ОСОБА_4 .

Відповідно до інформації Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Житомирській області №31/6-1606-2024 від 22.04.2024 ОСОБА_4 є власником транспортного засобу марки: «BMW 520D», 2007 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Необхідність арешту зазначеного вище майна слідча ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що у кримінальному провадженні потерпілими заявлено цивільні позови про відшкодування шкоди,завданої кримінальним правопорушенням, розмір яких є обґрунтованим та становить загальну суму 310420 грн, а тому накладення арешту на автомобіль BMW 520D, реєстраційний номер НОМЕР_1 є розумним та співрозмірним заходом, який зможе забезпечити належним чином відшкодування шкоди у кримінальному провадженні.

Прокурор ОСОБА_12 подала до суду заяву, в якій просить розгляд клопотання провести без її участі, клопотання підтримує та просить його задовільнити.

Згідно ч.2 ст.172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням положень ч.2 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути подане клопотання про арешт майна без участі власника майна - ОСОБА_4 , що є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання учасників судового розгляду, фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно положень п.4 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.6 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

За змістом ч.1 та ч.2 ст.1179 ЦК України, неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах.

У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад зобов`язаний відшкодувати шкоду в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини.

При цьому, згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна, якщо такий накладається у випадку, передбаченому пунктом четвертим частини другої статті 170 цього Кодексу, слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Як встановлено із копії повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, 29 травня 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України. Так, ОСОБА_5 діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , здійснюють незаконну діяльність, пов`язану із шахрайськими діями, шляхом використання згенерованих фішингових посилань (веб-ресурс, у вигляді надання допомоги від ООН/ЄС), метою яких є отримання у довірливих або неуважних користувачів інтернет-мереж їх персональних даних та реквізитів платіжних карток, які відповідно до статті 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» становлять банківську таємницю, а саме: номерів платіжних банківських карток, строк їх дії, код перевірки дійсності картки платіжної системи (далі - код CVV2/CVC2), код захисту інформації (далі - ПІН-код), код для ідентифікації держателя картки (далі - 3D Secure), а також логінів та паролів особистих облікових записів для входу в Інтернет-банкінг, як одного із видів дистанційного банківського обслуговування, який надає доступ до рахунків та банківських операцій в будь-який час, через всесвітню інформаційну систему загального доступу Інтернет (за допомогою комп`ютера, планшету або мобільного телефону).

Отримавши банківські реквізити потерпілих осіб, шляхом використання персональних даних, здобутих раніше внаслідок надіслання фішингових посилань, з метою створення образу банківської картки, самостійно, без дозволу власників вводять дані банківських карток емітованих в АТ КБ «ПриватБанк», що належить потерпілим особам до мобільного застосунку: «Apple Pay», встановленого на їх особистих мобільних телефонах.

Після чого, діючи спільно, останні здійснили купівлю за грошові кошти потерпілих осіб, наявні на їх банківських рахунках товаро-матеріальні цінності, чим завдано матеріальну шкоду на загальну суму 310 420 гривень.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст.5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Розумна підозра, згадана в ст.5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що надані слідчим докази у їх сукупності переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_5 , можливо, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.190 КК України, що підтверджується, зокрема: повідомленнями про підозру ОСОБА_14 , ОСОБА_13 ; протоколами НСРД від 17.04.2024, від 03.04.2023, від 02.04.2024, від 29.03.2024.

У відповідності до ст.ст.127-128 КПК України, в межах кримінального провадження № 0000108 від 01 лютого 2024 року, пред`явлено цивільні позови: потерпілою ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 51 999 грн; потерпілим ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 111 998 грн; потерпілою ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 12 997 грн; потерпілою ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 51 599 грн; потерпілою ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 27 898 грн; потерпілою ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 53 929 грн.

На обґрунтування розміру шкоди, заявленої у цивільних позовах, слідчою до клопотання долучено: протоколи прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 18.04.2024, від 27.03.2024, від 26.03.2024, від 12.03.2024, від 14.02.2024, від 05.02.2024; протоколи допиту потерпілих від 19.04.2024, від 28.03.2024, від 27.03.2024, від 13.06.2024, від 14.02.2024, від 05.02.2024; протоколи огляду мобільних телефонів від 19.04.2024, від 28.03.2024, від 13.02.2024; виписки з карткових рахунків потерпілих, якими підтверджується списання коштів на суми, заявлені потерпілими у цивільних позовах; протоколи НСРД від 17.04.2024, від 03.04.2023, від 02.04.2024, від 29.03.2024.

Згідно наявного в матеріалах клопотання листа РСЦ ГСЦ МВС в Житомирській області від 18.07.2024 № 31/6-2863-2024, власником транспортного засобу марки «BMW 520D», сірого кольору, 2007 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно актового запису про народження № 178 від 14.03.2007, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як встановлено судом з інформаційної довідки № 387291861 від 18.07.2024, у власності ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ) відсутнє будь-яке нерухоме майно.

Отже, матір неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 - ОСОБА_4 належить до складу осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями неповнолітнього підозрюваного з урахуванням того, що судом не встановлено наявність у підозрюваного будь-якого нерухомого майна.

Враховуючи наведене, правову кваліфікацію інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, наявність цивільних позовів в межах кримінального провадження №00001081, співмірність розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням накладенню арешту на належний матері підозрюваного транспортний засіб, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для накладення арешту на автомобіль марки «BMW 520D», 2007 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в частині заборони його відчуження та розпорядження, а тому клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню в цій частині.

Разом з тим, відсутні достатні підстави для встановлення власнику заборони користування вказаним вище майном, оскільки органом досудового розслідування не доведено пропорційність та розумність позбавлення такої правомочності завданню кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.170-173, 309, 372, 376, 532 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчої відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000108 від 01 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, - задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки «BMW 520D», 2007 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , - з позбавленням власника або третіх осіб права на відчуження та розпорядження транспортним засобом.

В решті вимог клопотання - відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1