Номер провадження:1-в/521/984/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_5

про звільнення від покарання на підставі ст. 74 КК України ОСОБА_4 , засудженого вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 31 серпня 2022 року за ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшло вказане клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про звільнення останнього від покарання, призначеного вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 31 серпня 2022 року за ч.4 ст.185 КК України, у зв`язку з набранням чинності Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" N 3886-IX, яким вчинення крадіжок в сумі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян віднесено до адміністративних правопорушень та відповідно декриміналізовано.

У судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав вимоги клопотання та просив його задовольнити, посилаючись на те, що він засуджений вищезазначеним вироком за крадіжку на суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Прокурор проти задоволення клопотання засудженого не заперечував.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши доводи клопотання, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до таких висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Пунктом 2 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

З матеріалів особової справи ОСОБА_4 вбачається, що ДУ "Одеська виправна колонія №14" стосовно останнього виконуються вирок Іллічівського міського суду Одеської області від 31 серпня 2022 року, що надає Малиновському районному суду м. Одеси право розглянути подане клопотання.

Судом встановлено, що вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 31 серпня 2022 ОСОБА_4 засуджено до 5 років позбавлення волі за вчинення двох епізодів крадіжок, а саме: 18.04.2022 року за вчинення крадіжки на суму 2418 гривень 28 копійок; 19.04.2022 року за вчинення крадіжки на суму 1332 гривні 92 копійки, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто за вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно та в умовах воєнного стану. При цьому ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні двох епізодів крадіжки в різні дні: 18.04.2022 крадіжка майна загальною вартістю 2418,28 грн. та 19.04.2022 за вчинення крадіжки на суму 1332 гривні 92 коп. Вказаний вирок набрав законної сили.

Разом з тим, 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року N 3886-IX "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від (далі Закон N 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону N 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону N 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн. крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п. п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2481 грн. а 50 відсотків від його розміру становили 1240,50 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону N 3886-IX та ст. 5 КК України, на момент вчинення ОСОБА_4 діяння, за яке він засуджений (у 2022 році), розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становить 2481 грн (1240,50х2=2481).

З вищевикладеного суд робить висновок про те, що діяння, за вчинення якого засуджено ОСОБА_4 вироком Іллічівського міського суду Одеської області, наразі не може вважатись кримінальним правопорушенням, оскільки вартість майна (окремо за кожну крадіжку), за вчинення яких останній засуджений, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого передбачено саме кримінальну відповідальність.

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

У зв`язку з зазначеним, суд приходить до висновку про те, що оскільки ОСОБА_4 на теперішній час відбуває покарання за вчинення діяння, кримінальна караність якого усунута, останній підлягає негайному звільненню від призначеного покарання.

Окрім того, судом встановлено, що відповідно до вироку Іллічівського міського суду Одеської області від 31 серпня 2022 ОСОБА_4 засуджено до 5 років позбавлення волі за ч.4 ст.185 КК України та на підставі ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Малиновського районного суду міста Одеса від 11.07.2022 року визначено остаточне покарання на строк п`ять років та один місяць.

Як убачається з вироку Малиновського районного суду міста Одеси від 11.07.2022 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст.15, ч.4 ст.185, ст.69,71 КК України до 2-х років позбавлення волі. Строк відбування покарання призначено рахувати з моменту ухвалення вироку, а саме з 11.07.2022 року. Зараховано у строк відбування покарання, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, а саме з 08.06.2022 року по набрання вироком законної сили.

Враховуючи вищевикладене ОСОБА_6 відбув покарання призначене за вироком Малиновського районного суду міста Одеси від 11.07.2022 року ще 08.06.2024 року.

З урахуванням того, що інших підстав утримання ОСОБА_4 у ДУ "Одеська виправна колонія №14", окрім вироку Іллічівського міського суду Одеської області від 31.08.2022, немає, він підлягає негайному звільненню з вказаної установи виконання покарань.

Керуючись ч. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 та засудженого ОСОБА_4 про звільнення від покарання на підставі ст. 74 КК України - задовольнити.

На підставі ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння, звільнити засудженого ОСОБА_4 , від призначеного покарання за вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 31.08.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 негайно звільнити з ДУ "Одеська виправна колонія №14".

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Малиновський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя : ОСОБА_1