УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання т.в.о старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 погодженого з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування в рамках кримінального провадження № 0001036 від 14.07.2023 року запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Брянка Луганської області, громадянин Республіки Молдова, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання т.в.о старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 погодженого з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування в рамках кримінального провадження № 0001036 від 14.07.2023 року запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим управлінням ГУНП в Одеській області, під процесуальним керівництвом Одеської обласної прокуратури, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001036 від 14.07.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 187 КК України

Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно у 2013 році, на території Турецької Республіки, ОСОБА_7 , у ході злочинного зібрання («сходки»), діючи відповідно до неписаних правил та «воровських законів» за протекторату інших невстановлених осіб зі статусом «ворів в законі», пройшов процедуру так званої «коронації» та отримав статус вищого суб`єкта злочинної ієрархії «вор в законі» на прізвиська « ОСОБА_8 », « ОСОБА_9 » та розпочав поширювати свій злочинний вплив на території України, Грузії, Молдови та рф.

Так, ОСОБА_7 , перебуваючи в статусі суб`єкта підвищеного злочинного впливу «вора в законі», приблизно у 2014 році, з метою встановлення глобального контрою над злочинною діяльністю на території м. Одеси та Одеської області, володіючи якостями лідера, організаторськими здібностями, переслідуючи корисливу мету швидкого збагачення, шляхом координації вчинення тяжких та особливо тяжких корисливих злочинів на території міста Одеси та Одеської області, розпочав втягувати в орбіту свого впливу різних осіб, що вчиняли корисливі злочини на території міста Одеси та Одеської області, а також інших прихильників «воровської ідеї», які визнавали його статус, були прихильниками «воровської» субкультури, дотримувались неписаних «воровських законів» і традиції.

Разом з цим, ОСОБА_7 оточивши себе певним колом вищевказаних осіб, з метою розповсюдження своєї неформальної влади, яку надавав йому статус так званого «вора в законі», розпочав призначати на території Одеського регіону своїх представників так званих «смотрящих» та «положенців», тобто осіб, які на певній території діють від імені та під протекторатом «вора в законі», окремо ОСОБА_7 призначав таких своїх представників в місцях несвободи, які також розташовані на території Одеського регіону, а саме: ДУ «Одеський СІ», ДУ «ОВК № 14», ДУ «Ізмаїльський СІ».

Незаконний дохід від вказаної діяльності спрямовуйся на наповнення так званого «воровського общака» організованого ОСОБА_7 , а також був основним джерелом для його існування.

Разом з цим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності за злочини, вчинені злочинною спільнотою» від 04.06.2020 № 671-ІХ внесено зміни в тому числі до Кримінального кодексу України та запроваджено кримінальну відповідальність суб`єктів злочинного впливу, у тому числі і зі статусом «вор в законі», з метою виключення впливу суб`єктів злочинної ієрархії на криміногенні, економічні та політичні процеси в державі; припинення злочинної діяльності спільнот та їх учасників; ліквідування ієрархії злочинного світу та його традицій.

Проте, ОСОБА_7 , достовірно знаючи про запровадження в Україні кримінальної відповідальності за вплив суб`єктів злочинної ієрархії на суспільні відносини, в тому числі криміногенні, маючи тверде внутрішнє переконання, основане на повному запереченні державних законів, звичайних правил взаємовідносин між людьми в суспільстві, підтримуючи «воровські» традиції та відповідний образ життя, продовжив свою протиправну діяльність, спрямовану на поширення злочинного впливу в суспільстві, що у свою чергу призвело до трансформації створеного ним об`єднання прихильників «воровської» субкультури в стійке, ієрархічне та структуроване злочинне угруповання злочину організацію, основною метою якої була керівництво та координація злочинної діяльності інших осіб, а також забезпечення функціонування злочинної організації та її членів.

Так, у період з 2014 по 2022 роки, в оточення ОСОБА_7 увійшли представники кримінального середовища Одеського регіону, які також поширювали свій злочинний вплив в суспільстві, зокрема ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_6 та інші невстановлені особи.

Так, за рішенням «вора в законі» ОСОБА_7 статус «положенця» та «смотрящего за Одеським слідчим ізолятором» влітку 2017 року отримав ОСОБА_15 на прізвисько « ОСОБА_16 », який у свою чергу, приблизно у 2020 році призначив «смотрящім за 1 корпусом ОСІ» ОСОБА_14 на прізвисько « ОСОБА_17 », приблизно у 2019 році, повноваження так званого «смотрящего за м. Ізмаїл Одеської області» отримав ОСОБА_13 на прізвисько « ОСОБА_18 », також, приблизно в середині 2020 року статус «положенця» та «смотрящего» в АДРЕСА_2 отримав ОСОБА_11 на прізвисько « ОСОБА_19 », а після його затримання, приблизно у травні 2021 року ОСОБА_12 на прізвисько « ОСОБА_20 ».

Зазначені особи, діючи у складі створеної та керованої ОСОБА_7 злочинної організації, у період з 2019 року по 04.08.2022, вчинили на території м. Одеси та Одеської області ряд тяжких та особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 203-2, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 255-1 КК України.

Крім того, 26.08.2021, лідер злочинної організації ОСОБА_7 , діючи у змові з членом злочинної організації ОСОБА_6 , поширюючи свій злочинний вплив на інших осіб, вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 189 КК України відносно потерпілої ОСОБА_21 ..

Крім того, ОСОБА_6 , на кримінальне прізвисько « ОСОБА_22 », маючи стійку життєву позицію щодо вчинення насильницьких злочинів, прагнення набуття авторитету та лідерських позицій у кримінальному середовищі, переслідуючи злочинний умисел, направлений на протиправне збагачення шляхом вимагання, незаконного заволодіння транспортним засобом та вчинення інших насильницьких та майнових злочинів, залучив до своєї незаконної діяльності раніше знайомих йому ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 .

Діючи на досягнення своєї злочинної мети, в червні 2021 року (більш точна дата не встановлена), ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_23 , ОСОБА_25 та ОСОБА_24 , визначили об`єктом своїх протиправних посягань майно та майнові права, які належали ОСОБА_21 та ОСОБА_26 , які полягали у протиправному вимаганні від зазначених осіб під уявним приводом грошових коштів та передачі майнових прав на частину бізнесу третім особам, передачі інших майнових цінностей, поєднані із застосуванням насильства та погроз його застосування відносно них та членів їх родини.

Так, 05.07.2021 (більш точного часу не встановлено) потерпілий ОСОБА_26 разом із співмешканкою ОСОБА_27 та її матір`ю ОСОБА_21 , на власному автомобілі марки «BMW-X1», сірого кольору, 2010 року випуску з номерним знаком Федеративної Республіки Німеччини «МКК OV 287», прибув до пансіонату ТОВ «Патронажна служба Джерело життя», за адресою: м. Одеса, вул. Тимірязєва, 34, з метою зустрічі з іншими співзасновниками вказаного товариства з робочих питань, де їх вже очікував ОСОБА_6 разом з ОСОБА_23 , ОСОБА_25 та ОСОБА_24 ..

У той же день, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , та встановивши наявність у потерпілого ОСОБА_26 транспортного засобу, у ОСОБА_6 виник умисел направлений на незаконне заволодіння автомобілем марки «BMW-X1» з номерним знаком «МКК OV 287», який належить потерпілому ОСОБА_26 .

Так, ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, використовуючи уявний привод нібито існуючого боргу у ОСОБА_21 перед іншими особами, шляхом залякування потерпілого ОСОБА_26 , висловлювання погроз фізичної розправи відносно нього та членів його сім`ї, які потерпілий сприймав реально, примусив потерпілого ОСОБА_26 передати йому автомобіль марки «BMW-X1», сірого кольору, 2010 року випуску з номерним знаком Федеративної Республіки Німеччини «МКК OV 287» разом з ключами та документами про право власності на вказаний автомобіль.

У подальшому, ОСОБА_6 , маючи умисел та мету незаконного заволодіння вищевказаним транспортним засобом для подальшого розпорядження, при невстановлених обставинах, передав належний потерпілому ОСОБА_26 автомобіль марки «BMW-X1», сірого кольору, 2010 року випуску з номерним знаком Федеративної Республіки Німеччини «МКК OV 287», ключі від нього та документи, що встановлюють право власності на вказаний автомобіль, ОСОБА_23 на прізвисько « ОСОБА_28 » та ОСОБА_24 , наказавши останнім в подальшому переслідувати потерпілого ОСОБА_26 та виконувати дії направлені на змушення потерпілого до повернення суми фактично неіснуючого боргу.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, діючи відповідно до раніше досягнутої домовленості, ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів та за попередньою змовою з ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , усвідомлюючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, шляхом погроз завдання тілесних ушкоджень потерпілому та членам його сім`ї, у період часу з 05.07.2021 до 08.09.2021, з метою повернення потерпілому належного йому автомобіля марки «BMW-X1», примушували останнього до сплати грошових коштів в сумі 10 000 доларів США.

Так, у вказаний період часу потерпілий ОСОБА_26 під тиском постійних погроз фізичної розправи з боку ОСОБА_6 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , а також пошкодження належного йому майна, а саме: автомобіля марки «BMW-X1» з номерним знаком Федеративної Республіки Німеччини «МКК OV 287», був вимушений передати останнім, грошові кошти в розмірі 7 500 доларів США.

Після отримання вказаних грошових коштів, ОСОБА_6 продовжуючи свої злочинні дії, спільно з ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , висунув потерпілому ОСОБА_26 нову вимогу передати йому ще 23 000 доларів США, а вразі несплати вказаних грошових коштів, обіцяв фізично розправитись з ним та членами його сім`ї.

Так, 08.09.2021, в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , співробітниками поліції виявлено та вилучено автомобіль марки «BMW-X1», сірого кольору, 2010 року випуску з номерним знаком Федеративної Республіки Німеччини «МКК OV 287», ключі від нього та документи, що належать потерпілому ОСОБА_26 .

Своїми умисними діями ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_23 та ОСОБА_24 спричинили матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_26 на загальну суму в розмірі 189 000 гривень.

Крім того, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на протиправне вимагання передачі чужого майна, 26.08.2021 ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, спільно з ОСОБА_23 ОСОБА_25 та ОСОБА_24 , призначили зустріч потерпілій ОСОБА_21 , в приміщенні пансіонату ТОВ «Патронажна служба Джерело життя» за адресою: м. Одеса, вул. Тимірязєва, 34.

Того ж дня, знаходячись під постійним психологічним тиском, сприймаючи погрози застосування насилля явними, у разі невиконання вимог щодо передачі грошових коштів ОСОБА_6 , та іншим учасникам групи, побоюючись за своє та близьких родичів життя та здоров`я, потерпіла ОСОБА_21 погодилась на зустріч та разом з ОСОБА_26 прибули за вказаною адресою, де зустрілись з ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_6 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 .

Під час вказаної зустрічі, у період часу з 16.00 до 17.50 ОСОБА_6 , ОСОБА_23 , ОСОБА_25 та ОСОБА_24 діючи з корисливих мотивів та відповідно погоджених з ОСОБА_29 та ОСОБА_30 дій, реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на протиправне вимагання передачі чужого майна, в рішучій формі висловили протиправну вимогу, направлену до ОСОБА_21 , щодо надання грошових коштів в загальній сумі 350 000 доларів США.

Утримуючи ОСОБА_21 та ОСОБА_26 в одному з приміщень за вищевказаною адресою на протязі більш ніж двох годин, ОСОБА_6 , ОСОБА_23 , ОСОБА_25 та ОСОБА_24 , шляхом погроз спричинення фізичного впливу, нанесення тілесних ушкоджень, погрозами застосування насилля для життя та здоров`я потерпілим та їх рідним, чинили моральний тиск на потерпілу ОСОБА_21 , при цьому, явно демонстрували свою зухвалість, безпринципний характер та байдужість до людського болю, спроможність чинити протиправні дії відносно осіб будь-якої статі та віку.

На твердження потерпілої про те, що будь-яких зобов`язань перед ними особисто вона не має ОСОБА_6 , ОСОБА_23 , ОСОБА_25 та ОСОБА_24 реагували агресивно та виказували погрози в грубій формі, використовуючи нецензурну лексику щодо спричинення тілесних ушкоджень потерпілій та її близьким родичам, словесно принижували її честь та гідність, та з метою залякування останньої, демонстрували жести удушення шиї, наносили удари кулаками рук по меблям поблизу місця знаходження потерпілої, погрожували нанесенням тілесних ушкоджень пляшкою та примусово утримували в приміщенні кімнати.

На неодноразові прохання потерпілої ОСОБА_21 припинити розмову на підвищених тонах, не залякувати її та не спричиняти тілесні ушкодження, надати змогу вийти з приміщення ОСОБА_6 реагував агресивно, підводився з місця підбігав до потерпілої та намагався штовхнути, нанести їй удари, умисно її залякуючи та маючи на меті подавити моральний стан потерпілої та викликати почуття тривоги за власну безпеку.

Крім того, ОСОБА_29 та ОСОБА_31 усвідомлюючи пригнічений стан потерпілої ОСОБА_21 , в наслідок протиправних дій зазначених осіб, в свою чергу продовжували морально тиснути та схиляти потерпілу до розподілу бізнесу на їх користь.

З метою створення у потерпілої ОСОБА_21 переконання про реальність та дійсність реалізації висловлюваних ОСОБА_6 , ОСОБА_23 , ОСОБА_25 та ОСОБА_24 погроз, а також посилаючись свої численні зв`язки в кримінальному світі, зазначені особи запевнили потерпілу, що в разі відмови виконувати вимоги щодо надання грошових коштів для спричинення ОСОБА_21 тяжких тілесних ушкоджень або її вбивства, ними будуть залучені сторонні особи з числа наркозалежних, раніше судимих осіб, які не мають моральних принципів та за вказівкою чинитимуть протиправні дії відносно потерпілої та її сім`ї.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 26.08.2021 в проміжок часу з 16.00 год. до 17.50 год., в одному із приміщень пансіонату ТОВ «Патронажна служба Джерело життя» за адресою: м. Одеса, вул. Тимірязєва, 34, між ОСОБА_6 та ОСОБА_32 , виник словесний конфлікт з приводу повернення ОСОБА_6 належного ОСОБА_26 автомобіля марки «BMW-X1», сірого кольору, 2010 року випуску з номерним знаком Федеративної Республіки Німеччини «МКК OV 287».

В результаті словесного конфлікту та на ґрунті виниклих неприязних відносин у ОСОБА_6 , виник злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_26 .

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 , з мотивів явної неповаги до охоронюваних цінностей життя та здоров`я людини, з метою завдання шкоди здоров`ю та заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_26 , долонню своєї правої руки, наніс останньому удар в область лівої частини обличчя. В наслідок завданого удару, потерпілим ОСОБА_26 отримано наступні тілесні ушкодження, а саме закритті переломи зовнішньої стінки лівої орбіти та зовнішньої стінки лівої гайморової пазухи зі зміщенням уламків, травматичні вивихи 3 і 4 лівих зубів верхньої щелепи, синець лівої половини обличчя.

Зазначені ушкодження не були небезпечними для життя, викликають тривалий розлад здоров`я строком понад трьох тижнів (більш ніж 21 день). За цим критерієм, відповідно до п.п. 2.2.2 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Крім того, 08.09.2021, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи настання суспільно небезпечних наслідків з метою заволодіння чужим майном, зв`язався з ОСОБА_26 та призначив йому та ОСОБА_21 , зустріч на території пансіонату ТОВ «Патронажна служба Джерело життя», за адресою: АДРЕСА_3 , під приводом нібито повернення автомобілю.

Знаходячись під постійним психологічним тиском ОСОБА_26 та ОСОБА_21 , 08.09.2021 прибули за вищевказаною адресою де їх зустрів ОСОБА_6 , та інша невстановлена досудовим розслідуванням особа чоловічої статі.

Під час зустрічі ОСОБА_6 , шляхом погроз спричинення фізичного впливу, нанесення тілесних ушкоджень, з явними погрозами застосування насилля для життя та здоров`я потерпілого та його рідних чинив моральний тиск на ОСОБА_26 та ОСОБА_21 та вимагав від останніх повернення суми фактично неіснуючого боргу, при цьому називав різні суми боргу, та визначав дати їх повернення.

Так, під час здійснення вимагання грошових коштів від ОСОБА_26 , після відмови потерпілого надавати ОСОБА_6 будь-які грошові кошти, ОСОБА_6 , почавши словесно висловлювати погрози застосування фізичного насильства, після чого, своєю правою рукою із-за поясу витягнув розкладний ніж, розкрив лезо та скерувавши його в бік потерпілого почав погрожувати його застосуванням до ОСОБА_26 .

Демонструючи ніж ОСОБА_6 виказував погрози його застосування, які на той момент потерпілим оцінювались як небезпечні для його життя чи здоров`я. Після чого, ОСОБА_6 , будучи впевненим в тому, що його погрози сприйнялись потерпілим як реальні, наказав останньому надати всі наявні в нього грошові кошти.

Так, ОСОБА_26 , побоюючись застосування з боку ОСОБА_6 наявного в нього ножа та нанесення йому тілесних ушкоджень, під тиском морального впливу, на вимогу ОСОБА_6 дістав з гаманця усі наявні у нього грошові кошти, які при ньому знаходились в загальній сумі 4 000 доларів США та передав їх ОСОБА_6 .

Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі, клопотання просив задовольнити.

Захисник у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання.

Вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

27.05.2023 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 187 КК України, та вручено особі у порядку, передбаченому ст. 278 та «Главами VI, XI» КПК України, у спосіб, передбачений для вручення повідомлень, таким чином, вищевказане повідомлення про підозру 27.05.2023 вручено для передачі ОСОБА_6 його батьку.

Надалі, 14.07.2023 прокурором на підставі ч. 3 ст. 217 КПК України, прийнято рішення про виділення матеріалів досудового розслідування відносно ОСОБА_6 , з кримінального провадження №0001234 в окреме провадження, оскільки з моменту вручення повідомлення про підозру місцезнаходження останнього не встановлено.

Надалі, на з огляду на те, що місцезнаходження підозрюваного не встановлено та є достатні підстави вважати, що особа переховується від органів досудового розслідування, слідчим винесено постанову про оголошення розшуку підозрюваного проведення якого доручено співробітникам УСР в Одеській області та прокурором було винесено постанову про зупинення досудового розслідування.

25.07.2023 було відновлене зупинене кримінальне провадження № 0001036 від 14.07.2023 та повідомлено. про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 255-1, ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 189, ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 189 КК України підозрюваному ОСОБА_6 , та вручено його батьку для передачі ОСОБА_6 , однак місце знаходження підозрюваного не було встановлено, досудове розслідування 25.07.2023 було зупинено

Крім того 06.10.2023 було відновлене зупинене кримінальне провадження та того ж дня було складено та заочно повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 187 КК України

Надалі, співробітникам слідчим надавалось доручення на проведення слідчих (розшукових) дій (у порядку п. 3 ч. 2 ст. 40 КПК України) співробітникам УСР в Одеській області ДСР НП України, з метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_6 . Під час виконання доручення оперативними працівниками встановлено, що ОСОБА_6 18.01.2023 покинув територію України через пункт пропуску «Орлівка».

Співробітниками УСР в Одеській області ДСР НП України заведено оперативно-розшукову справу «Розшук» № 2/55/114-2022 від 15.08.2022, щодо розшуку підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Так, слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, CampbellandHartley v. theUnitedKingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі SelahattinDemirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі IlgarMammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Відтак, враховуючи наявні у слідчого судді матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, CampbellandHartley v. theUnitedKingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі SelahattinDemirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі IlgarMammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey), слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 187 КК України.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінально-протиправних дій.

Як встановлено слідчим суддею, на теперішній час ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у можливому вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, максимальна межа покарання за які передбачає позбавлення волі строком до 15 років.

Згідно наявних матеріалів, підозрюваний ОСОБА_6 на теперішній час оголошений у розшук.

З огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, кількість інкримінованих епізодів злочинної діяльності та зокрема їх характер, беручи до уваги те, що ОСОБА_6 на теперішній час ухиляється від органів досудового розслідування та покарання, на думку слідчого судді ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити злочинну діяльність, в рамках такого кримінального провадження наявні.

Як вбачається з наявної в матеріалах клопотання постанови слідчого слідчого управління ГУ НП в Одеській області ОСОБА_5 від 06.10.2023 року, підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в розшук, та постановою від 20.12.2023 року оголошено в міжнародний розшук.

Згідно ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного.

До оголошення підозрюваного в розшук слідчий, прокурор зобов`язаний вжити заходів щодо встановлення його місцезнаходження.

Частиною 2 ст. 281 КПК України встановлено, що про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Оскільки іншого порядку оголошення особи в міжнародний розшук ні чинний Кримінальний процесуальний кодекс України, ані інші спеціальні нормативно-правові акти не містять, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено, що підозрюваний ОСОБА_6 оголошений в міжнародний розшук.

При цьому, згідно п. 4.4 Інструкції про порядок використання правоохоронними органами можливостей НЦБ Інтерполу в Україні у попередженні, розкритті та розслідуванні злочинів, затвердженої спільним Наказом №3/1/2/5/2/2 від 09.01.1997 року (далі Інструкціїї), підставою для міжнародного розшуку є запит правоохоронного органу, надісланий до НЦБ.

Відтак, в даному випадку слід розмежовувати процедуру «оголошення особи у міжнародний розшук», яка регулюється положеннями ст. 281 КПК України, та процедури «міжнародного розшуку з використанням можливостей НЦБ Інтерполу в Україні», яка вже відбувається на підставі постанови про оголошення в міжнародний розшук відповідно до положень Інструкції.

Згідно з роз`ясненням Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва НПУ відповідно до статті 84 Правил Інтерполу з обробки даних, затверджених Резолюцією 80-ї сесії Генеральної Асамблеї Інтерполу AG-2011-RES-07, публікацію циркулярного розшукового повідомлення про міжнародний розшук особи з метою її арешту та подальшої екстрадиції має бути погоджено з центральним органом щодо видачі (екстрадиції) та Генеральному секретаріату Інтерполу мають бути надані чіткі та прямі гарантії, що тимчасовий арешт і видачу (екстрадицію) особи буде запитано у випадку її арешту (затримання) на території країн-членів МОКП-Інтерпол у порядку передбаченому чинним законодавством.

На дев`яносто дев`ятій сесії (27.02-03.03.2017) Комісією з контролю файлів Інтерполу ухвалено рішення, що запобіжні заходи у вигляді дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу не є ордерами на арешт у розумінні ст. 83.2 Правил Організації.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК України визначено, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали суду про тримання особи під вартою.

Враховуючи викладені обставини у сукупності, з огляду на встановлені в судовому засіданні ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливого переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу з боку останнього свідків в рамках даного кримінального провадження, можливого вчинення інших кримінальних правопорушень або продовження вчинення інкримінованого злочину, а також враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_6 оголошений в міжнародний розшук, слідчий суддя приходить до переконання про наявність підстав для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за його відсутності в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

При цьому, слідчий суддя наголошує, що нормою ч. 6 ст. 193 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчого, після затримання підозрюваної особи і не пізніш як через 48 годин з часу її доставки до місця здійснення досудового розслідування слідчий суддя за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відтак, слідчим суддею протягом 48 годин з моменту доставки підозрюваного до органу досудового розслідування, у випадку його затримання, буде здійснена перевірка необхідності застосування саме такого запобіжного заходу, а не, зокрема, більш м`якого, що належним чином забезпечить права підозрюваної особи ОСОБА_6 . огли Крім того, враховуючи, що на даний час вирішується питання саме про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому вирішення питання про застосування такого запобіжного заходу буде вирішуватися окремо у випадку його затримання, слідчий суддя, згідно ч. 3 ст. 183 КПК України не вирішує питання про визначення того чи іншого розміру застави, а також, згідно ч. 4 ст. 196 КПК України, не визначає дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 281, 309, 575 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання т.в.о старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 погодженого з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування в рамках кримінального провадження № 0001036 від 14.07.2023 року запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 задовольнити.

За відсутності підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Після затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніше, як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження доставити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до слідчого судді для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_6 , в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали слідчого судді.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1