Справа № 461/6570/24
Провадження № 1-в/461/176/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2024 м. Львів

Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання начальника Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)» про звільнення засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання за вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.04.2021 у зв`язку із декриміналізацією вчинених ним діянь,

в с т а н о в и в :

начальник Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)» ОСОБА_5 звернувся в суд із клопотанням в порядку п.13 ч.1 ст.537, п.1 ч.2 ст.539 КПК України, ч.2 ст.74 КК України, в якому просить негайно звільнити засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання за вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.04.2021 у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі, згідно якого загальна сума завданої матеріальної шкоди становить 934,34 грн, у зв`язку із декриміналізацією вчинених ним діянь, які завдали матеріальної шкоди на суму меншу, ніж 3 028 грн, відповідно положень Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-IX від 18.07.2024 (далі Закон України №3886-IX від 18.07.2024), а вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08.05.2018 вважати виконаним.

В обґрунтування клопотання покликається на те, що засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в установі з 25.01.2023 за вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.04.2021, яким засуджений за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08.05.2018 та остаточно призначено покарання - 3 роки 1 місяць позбавлення волі. Загальна сума завданої матеріальної шкоди за даним вироком становить 934,34 грн. Початок строку покарання 25.01.2023, кінець строку покарання 25.02.2026. Згідно з вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08.05.2018 ОСОБА_4 було засуджено за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі та згідно ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. Даний вирок приєднано до вироку Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.04.2021 в порядку ч.1 ст.71 КК України. Загальна сума завданої матеріальної шкоди за цим вироком становить 1 205,76 грн та 1 800 грн. Відповідно до вимоги про судимість, виконаної ВКП Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 з 11.07.2018 перебував на обліку в Стрийському МРВ з питань пробації у Львівській області у зв`язку із виконанням вироку від 08.05.2018. Таким чином, з метою вирішення питання правильності виконання вироку, із покликанням на Закон України №3886-IX від 18.07.2024 та ч.2 ст.74 КК України, вважає, що засуджений ОСОБА_4 підлягає звільненню від відбування покарання, у зв`язку із декриміналізацією вчинених ним діянь, які завдали матеріальної шкоди на суму меншу, ніж 3 028 грн.

Представник Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)» в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання, причини неявки суду не повідомив.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, до відеоконференції призначеної ухвалою суду не долучився, подав суду заяву в якій просить розглянути клопотання без його участі.

Прокурор в судовому засіданні щодо клопотання про звільнення засудженого ОСОБА_4 у зв`язку з декриміналізацією вчинених ним діянь заперечив. Разом з тим, вважає, що наявні підстави для приведення вироку Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.04.2021 у відповідність до чинного законодавства. Зазначив, що згідно вироку Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08.05.2018, яким ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.185 КК України, - завдано шкоду на загальну суму 3 005,76 грн, що значно перевищує поріг настання кримінальної відповідальності за крадіжку на час вчинення відповідного злочину, відтак відсутні підстави стверджувати про декриміналізацію вчинених ним діянь. Щодо вироку Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.04.2021, яким ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, - завдано шкоду на загальну суму 934,34 грн, що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на час вчинення. Однак, кваліфікуючою ознакою вчиненого злочину є незаконне проникнення до житла, іншого приміщення чи сховища, а тому вчинене належить кваліфікувати за ст.162 КК України - порушення недоторканності житла. А тому, просить вважати ОСОБА_4 засудженим за вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.04.2021 за ч.1 ст.162 КК України із призначенням покарання 2 (два) роки обмеження волі. Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08.05.2018, із врахуванням п.1 ч.1 ст.72 КК України, призначити остаточне покарання ОСОБА_4 - позбавлення волі на строк 3 (три) роки. Строк відбуття покарання рахувати з часу приведення вироку до виконання, а саме із 25.01.2023.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до такого висновку.

Згідно із ч. 1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Пунктом 1 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Частинами 2 і 3 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів клопотання та встановлено під час судового розгляду, вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.04.2021 у справі №456/849/19, ОСОБА_4 визнано винним за ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. Відповідно до ч.1 ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08.05.2018, призначивши ОСОБА_4 остаточне покарання - 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі. Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з часу приведення вироку до виконання.

Згідно зазначеного вироку, 31.01.2019 близько 23:00 години неповнолітній ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом віджиму металопластикового вікна, проник в будинок, що знаходиться у АДРЕСА_1 , звідки повторно, таємно викрав сумку для ноутбука із маркуванням «Star Dragon exciting world» вартістю 256,67 гривень, тюнер марки «Lorton 4100» вартістю 210 гривень, пульт від тюнера вартістю 50 гривень, тонометр вартістю 417,67 гривень, що належать потерпілій ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_4 з викраденим майном покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим на власний розсуд. Внаслідок вчиненого кримінального правопорушення неповнолітній ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 934,34 грн.

Відповідно до вироку Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08.05.2018 у справі №456/367/18, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. Згідно ст. ст. 75, 104 КК України, звільнено ОСОБА_4 від відбування даного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Згідно ст. ст. 76, ч. 1 п. п. 1, 2, 104 КК України зобов`язано ОСОБА_4 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та періодично з`являтися у вказані органи для реєстрації.

Згідно зазначеного вироку, 17 січня 2018 року близько 22.00 години неповнолітній ОСОБА_4 , маючи умисел на вчинення крадіжки, проник в приміщення Загірненського дошкільного навчального закладу (ясла-сад), що знаходиться в АДРЕСА_2 , шляхом віджиму металопластикового вікна, яке останній попередньо залишив привідхиленим. Реалізовуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, ОСОБА_4 переконався, що його дій ніхто не бачить, зайшов до службового кабінету завідувача Загірненського ДНЗ, де побачив грошові кошти в сумі 900 гривень, з яких таємно викрав кошти в сумі 100 гривень та ключ від замка до вхідних дверей приміщення закладу, через які вийшов та зачинив двері на замок. Після цього, 17 січня 2018 року близько 23.30 години неповнолітній ОСОБА_4 зустрівся із ОСОБА_7 , якому запропонував вчинити крадіжку із приміщення Загірненського ДНЗ та розповів останньому про наявність грошових коштів та про ключ від вхідних дверей вказаного приміщення, який попередньо викрав, на що той погодився. Продовжуючи свої протиправні дії, 18 січня 2018 року близько 01.30 години неповнолітній ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , маючи умисел на вчинення крадіжки, використовуючи ключ, який попередньо викрав ОСОБА_4 , шляхом відкриття дверей, проникли у приміщення Загірненського ДНЗ. Реалізовуючи свій єдиний прямий злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, вони переконалися, що їхніх дій ніхто не бачить, таємно викрали із службового кабінету завідувача Загірненського ДНЗ грошові кошти в сумі 800 гривень різним номіналом, а також вважаючи, що у металевому сейфі можуть знаходитися грошові кошти, викрали вказаний металевий сейф вартістю 130 гривень, в якому знаходилися документи, а саме 9 трудових книжок працівників закладу та штамп закладу, про наявність яких їм відомо не було, а з приміщення комори викрали 4 упаковки гречаної крупи торгової марки «Джміль» вагою 1 кг кожна, вартістю 32,10 грн за одну упаковку, на загальну суму 128,40 грн, 1 упаковку повидла вагою 0, 500 кг вартістю 15,00 грн, 4 упаковки напою «Курзаме» вагою 250 грам кожна, вартістю 8,09 грн, на загальну суму 32,36 грн, які удвох винесли з приміщення закладу. Викрадені продукти харчування заховали неподалік у закинутому приміщенні, металевий сейф віднесли у поле, а грошові кошти розділили між собою. Внаслідок вчиненого кримінального правопорушення Загірненському дошкільному навчальному закладу (ясла-сад), завдано шкоду на загальну суму 1 205,76 гривень. Також, 18 січня 2018 року близько 03.00 години неповнолітній ОСОБА_4 , маючи умисел на вчинення крадіжки, використовуючи ключ, який попередньо викрав, шляхом відкриття дверей, проник у приміщення Загірненського ДНЗ. Реалізовуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, ОСОБА_4 переконався, що його дій ніхто не бачить, повторно, таємно викрав з кладової порохотяг «Gorenje» вартістю 1 800 грн, який виніс з приміщення закладу та заховав неподалік у закинутому приміщенні. Внаслідок вчиненого кримінального правопорушення Загірненському дошкільному навчальному закладу (ясла-сад), завдано шкоду на загальну суму 1 800 гривень.

Таким чином, встановлено, що засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)» за вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.04.2021, до якого на підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08.05.2018.

Звертаючись до суду із зазначеним клопотанням, начальник Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)» зазначив, що засуджений ОСОБА_4 підлягає звільненню від відбування покарання у зв`язку із декриміналізацією вчинених ним діянь.

Разом з тим, щодо декриміналізації вчинених діянь засудженого ОСОБА_4 , суд зазначає таке.

На час, до якого відносяться інкриміновані обвинуваченому ОСОБА_4 діяння, положення ч. 1 ст. 51 КУпАП діяли в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за викрадення чужого майна» №1449-VI від 04.06.2009 (далі - Закон України №1449-VI від 04.06.2009), згідно з якими було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону України № 1449-VI від 04.06.2009).

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Положеннями ст. 185 КК України встановлено кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

У нормах КК України не встановлено розміру вартості майна, що є предметом крадіжки.

Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону України № 1449-VI від 04.06.2009 у 2018 році на час, до якого відносяться інкриміновані ОСОБА_4 діяння згідно вироку Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08.05.2018 у справі №456/367/18, крадіжка чужого майна вважалася дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто 176 грн 20 коп. Якщо вартість викраденого майна перевищувала 176 грн 20 коп, то наставала кримінальна відповідальність.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону України № 1449-VI від 04.06.2009 у 2019 році на час, до якого відносяться інкриміновані ОСОБА_4 діяння згідно вироку Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.04.2021 у справі №456/849/19, крадіжка чужого майна вважалася дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто 192 грн 10 коп. Якщо вартість викраденого майна перевищувала 192 грн 10 коп, то наставала кримінальна відповідальність.

З 09.08.2024 набув чинності Закон України № 3886-IX від 18.07.2024, яким статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції. Зокрема, встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 КУпАП в редакції Закону України № 3886-IX від 18.07.2024, чинній з 09.08.2024, встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч.2 ст. 4 КК України).

Згідно із ч.6 ст.3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, має місце часткова декриміналізація, а саме діянь, які полягають у крадіжці майна, вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи зазначені зміни до законодавства, а також положення наведеної вище ч.2 ст. 4 КК України та ч.1 ст.5 КК України, таємне викрадення чужого майна вартістю до 1 762 грн на час, до якого відносять інкриміновані ОСОБА_4 діяння (17-18.01.2018), кваліфікувалися б за ч. 1 ст. 51 КУпАП, як дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, а таємне викрадення чужого майна вартістю понад 1 762 грн - за ч.1 ст.185 КК України (крадіжка), а за наявності кваліфікуючих ознак (наприклад вчинення повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаної з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище) - за відповідною частиною статті 185 КК України.

Відповідно щодо часу, до якого відносять інкриміновані ОСОБА_4 діяння згідно вироку Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.04.2021, станом на час вчинення кримінального правопорушення 31.01.2019, із врахуванням зазначених змін, поріг кримінальної відповідальності за таємне викрадення чужого майна настає за крадіжку вартістю понад 1 921 грн.

Враховуючи наведене вище, оскільки згідно вироку Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08.05.2018 у справі №456/367/18, яким ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.185 КК України, зокрема за таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, шляхом проникнення у приміщення, яким завдано шкоду на загальну суму 3 005,76 грн, що значно перевищує поріг настання кримінальної відповідальності за крадіжку на час вчинення відповідного злочину, відтак відсутні підстави стверджувати про внесення змін, які б усували караність ОСОБА_4 за вчинення зазначених кримінальних правопорушень, а саме у зв`язку із декриміналізацією вчинених ним діянь.

Разом з тим, щодо вироку Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.04.2021 у справі №456/849/19 суд вважає, що наявні підстави для приведення такого у відповідність до чинного законодавства у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчинених діянь ОСОБА_4 .

Як вбачається із зазначеного вироку, вартість майна, у здійсненні крадіжки якого обвинувачується ОСОБА_4 становить 934,34 грн, що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на час вчинення (1 921 грн). Однак, кваліфікуючою ознакою вчиненого злочину є незаконне проникнення до житла, іншого приміщення чи сховища.

Згідно із абз.2 п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 6 листопада 2009 року № 10 сформульовано таке правило кваліфікації: крадіжка, грабіж або розбій, поєднані з незаконним проникненням до житла, іншого приміщення чи сховища, кваліфікуються відповідно за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК. Додатково за ст. 162 КК такі дії кваліфікувати непотрібно. Водночас, якщо незаконне проникнення до житла, іншого приміщення чи сховища поєднане зі вчиненням крадіжки, кримінальну відповідальність за яку з огляду на вартість викраденого законом не передбачено, вчинене належить кваліфікувати за ст. 162 «Порушення недоторканності житла» КК.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.04.2021 у справі №456/849/19 слід привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-IX від 18.07.2024.

Зокрема, ОСОБА_4 слід вважати засудженим за вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.04.2021 за ч. 1 ст.162 КК України із призначенням покарання 2 (два) роки обмеження волі. Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08.05.2018, та, із врахуванням норми п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, призначити остаточне покарання ОСОБА_4 - позбавлення волі на строк 3 (три) роки. Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з часу приведення вироку до виконання, а саме із 25.01.2023.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України,

п о с т а н о в и в :

клопотання начальника Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)» - задоволити частково.

Привести у відповідність чинному законодавству вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.04.2021 у справі №456/849/19 (провадження №1-кп/456/128/2021).

ОСОБА_4 вважати засудженим за ч.1 ст.162 КК України із призначенням покарання 2 (два) роки обмеження волі.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08.05.2018, та, із врахуванням норми п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, згідно з якою одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, призначити остаточне покарання ОСОБА_4 - позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з часу приведення вироку до виконання, а саме з 25.01.2023.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1