Провадження № 1-кс/201/4715/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська у складі слідчого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська клопотання слідчого в ОВС-криміналіста СВ 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) Головного управління СБ України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001137 від 16.04.2024 року, за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшло вказане клопотання.

В обґрунтування поданого клопотання слідчим зазначено, що у провадженні слідчого відділу 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) Головного управління СБ України в Донецькій та Луганській областях перебуває кримінальне провадження №0001137 від 16.04.2024 року, за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 111 КК.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період воєнного стану, а саме з серпня 2024 року перебуваючи у м. Костянтинівка Донецької області здійснював збір інформації щодо розташування особового складу та військової техніки підрозділів ЗС України та з метою надання допомоги в проведенні підривної діяльності проти України отриману інформацію за допомогою месенджеру «Telegram» передавав представнику ЗС РФ.

24.10.2024 в рамках кримінального провадження № 0001137 від 16.04.2024 під час обшуку, який проводився на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 де фактично проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виявлено та вилучено його ноутбук марки «ASUS» моделі «X52N», с/н: НОМЕР_1 з зарядним пристроєм до нього та мобільний телефон марки «HOTWAV» моделі «Note 12» ІMEI 1: НОМЕР_2 , ІMEI 2: НОМЕР_3 , які відповідно п. 1 ч. 2 ст. 168 КПК України вважаються тимчасово вилученим майном, що має значення для кримінального провадження.

В ході зазначеного обшуку ноутбук марки «ASUS» моделі «X52N», с/н: НОМЕР_1 з зарядним пристроєм до нього та мобільний телефон марки «HOTWAV» моделі «Note 12» ІMEI 1: НОМЕР_2 , ІMEI 2: НОМЕР_3 у присутності власника ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та всіх учасників слідчої дії оглянуто. Оглядом встановлено, що вказані пристрої мають сліди вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

24.10.2024 року вище наведені пристрої визнано речовими доказами за кримінальним провадженням №0001137 від 16.04.2024 року.

Беручи до уваги вищевикладене, враховуючи, що згідно з ч.5 ст.237 КПК України, вилучена річ, що має значення для кримінального провадження, вважається тимчасово вилученим майном, яке в подальшому в ході розслідування може бути використаним як доказ вчиненого кримінального правопорушення, на вилучені 24.10.2024 року в ході досудового розслідування предмети, необхідно накласти арешт.

За таких обставин, вказані вище предмети, можуть мати по кримінальному провадженню значення речових доказів, оскільки є предметами та засобами кримінального правопорушення, та можуть бути використаний як докази факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. В даний час вищевказані предмети знаходяться у службовому приміщенні СВ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях.

У поданому клопотанні слідчий просить накласти арешт на зазначене у клопотанні майно, з метою збереження речових доказів.

Слідчий у судове засідання не з`явився, в письмовій заяві просив розглянути клопотання без його участі.

Власник майна у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд даного клопотання без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Враховуючи викладене, а також стислі строки розгляду клопотання про арешт майна, слідчий суддя вважає за можливе розглянуте вказане клопотання без участі власника, роз`яснивши йому про право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. (ст. 174 КПК України).

Дослідивши надані докази, слідчий суддя приходить до висновку про можливість задоволення заявленого слідчим клопотання про арешт майна, виходячи з такого.

Розглядом вказаного клопотання встановлено, що у провадженні слідчого відділу 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) Головного управління СБ України в Донецькій та Луганській областях перебуває кримінальне провадження №0001137 від 16.04.2024 року, за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України.

24.10.2024 в рамках кримінального провадження № 0001137 від 16.04.2024 під час обшуку, який проводився на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виявлено та вилучено його ноутбук марки «ASUS» моделі «X52N», с/н: НОМЕР_1 з зарядним пристроєм до нього та мобільний телефон марки «HOTWAV» моделі «Note 12» ІMEI 1: НОМЕР_2 , ІMEI 2: НОМЕР_3 .

24.10.2024 року постановою слідчого вище наведені пристрої визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001137 від 16.04.2024 року.

Слідчий просить накласти арешт на зазначене у клопотанні майно, з метою збереження речових доказів.

Вирішуючи питання про накладення арешту на вилучене майно, слідчий суддя керується таким.

Відповідно до ст.131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вказане у клопотанні майно визнано речовим доказом у справі, могло зберегти сліди злочину, а також може бути використаним слідчим як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, і для запобігання його втрати або пошкодження є доцільним накласти на нього арешт.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 170, 171 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні №0001137 від 16.04.2024 року, на предмети, які вилучено під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001137 від 16.04.2024 року, а саме: ноутбук марки «ASUS» моделі «X52N», с/н: НОМЕР_1 з зарядним пристроєм до нього; мобільний телефон марки «HOTWAV» моделі «Note 12» ІMEI 1: НОМЕР_2 , ІMEI 2: НОМЕР_3 .

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1