Провадження № 1-кп/761/1684/2024
У Х В А Л А

03 липня 2024 року м. Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , в приміщенні суду під час судового розгляду кримінального провадження №0001438 від 03.08.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

У С Т А Н О В И В :

Шевченківським районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляд у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

В ході судового провадження прокурором заявлено клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке задоволено ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07 травня 2024 року.

03 липня 2024 року на підставі згаданої ухвали затримано обвинуваченого ОСОБА_4 .

Прокурор просить застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що останній може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник заперечував з приводу задоволення даного клопотання, просив застосувати домашній арешт, а обвинувачений ОСОБА_4 підтримав його думку.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

З приводу вирішення питання щодо наявності підстав для застосування обвинуваченому ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

З цього приводу Європейський суд з прав людини у пункті 143 рішення "Stanev v. Bulgaria" зазначив, що затримання особи є настільки серйозним заходом, що воно може бути виправдане лише тоді, коли були розглянуті інші, менш суворі заходи і коли вони були визнані недостатніми для захисту індивідуального або суспільного інтересу, який міг би вимагати затримання особи.

Крім того, Європейський суд з прав людини у пункті 42 рішення "Котій проти України" наголошує, що для того, щоб позбавлення свободи можна було вважати несвавільним у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції, відповідності цього заходу вимогам національного закону недостатньо: застосування такого заходу має також бути необхідним за конкретних обставин.

Вирішуючи питання щодо необхідності застосування запобіжного як такого, суд враховує дані про особу ОСОБА_4 , який є раніше не судимою особою, однак на даний час обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, пов`язаного із незаконним обігом психотропних речовин у великих розмірах, що свідчить про певний ступінь суспільної небезпеки таких дій, при цьому, враховуючи, що ОСОБА_4 певний час не прибував в судові засідання, внаслідок чого був оголошений в розшук, суд дійшов висновку про наявність реального ризику, що обвинувачений ОСОБА_4 , будучи неізольованим певним чином в рамках запобіжного заходу, може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також, враховуючи обізнаність обвинуваченого ОСОБА_4 щодо деяких даних про учасників кримінального провадження, останній, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на свідків у цьому ж провадженні.

Отже, сукупність наведених обставин свідчить про наявність відповідних ризиків, передбачених ст. 177 КПК, однак посилання прокурора на неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 за допомогою іншого менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, зокрема домашнього арешту, носить сумнівний характер, оскільки ОСОБА_4 має постійне місце проживання, неофіційно працює, а тому суд вважає можливим в даному конкретному випадку застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому без дозволу суду в нічний період доби (з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня) залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, застосовуючи до ОСОБА_4 такий запобіжний захід, слід покласти на нього додаткові обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- Не відлучатися з місця проживання чи перебування без дозволу суду;

- Повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Керуючись ст. 177, 181, 193, 194, 196, 331 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому без дозволу суду в нічний період доби (з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня) залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_4 додаткові обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- Не відлучатися з місця проживання чи перебування без дозволу суду;

- Повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Звільнити з-під варти обвинуваченого ОСОБА_4 в залі суду.

Ухвалу в частині застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до ОСОБА_4 передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання останнього.

Оголошення повного тексту ухвали відбудеться 05 липня 2024 року о 09 годині 45 хвилин.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1