Гребінківський районний суд Полтавської області
_______________________________________________________________ Справа № 528/902/23
Провадження № 1-в/528/29/24
УХВАЛА

Іменем України

28 жовтня 2024 р. м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання провідного інспектора Лубенського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Полтавській області ОСОБА_5 про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку в частині звільнення від відбування покарання стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Семенівка Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, одруженого, на утриманні осіб немає, на військовому обліку не перебуває, не є особою з інвалідністю та депутатом, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

по справі засудженого вироком Гребінківського районного суду Полтавської області від 27.07.2023 року за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 190, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, звільненого від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 (два) роки,-

в с т а н о в и в:

02.09.2024 року провідний інспектор Лубенського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Полтавській області ОСОБА_5 звернулася до Гребінківського районного суду Полтавської області з поданням про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку в частині звільнення від відбування покарання стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В поданні ставиться питання про звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання за діяння, караність яких усунена відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, що набрав чинності 09.08.2024.

В судовому засіданні представник Лубенського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Полтавській області ОСОБА_4 подання підтримала, просила задовольнити.

Прокурор Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 проти задоволення подання та звільнення від покарання засудженого ОСОБА_6 не заперечує.

Засуджений ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду подання повідомлений належним чином. Надав до суду заяву в якій просить розглянути подання без його участі. Його неявка не перешкоджає розгляду подання по суті.

Заслухавши пояснення представника органу пробації, думку прокурора та засудженого, дослідивши подання та матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність його задоволення виходячи з наступних підстав.

В процесі реалізації кримінальної відповідальності, найпоширенішою формою якої є покарання, іноді виникають такі юридичні факти, котрі призводять до необхідності звільнення особи від призначеного покарання. Одним із таких фактів є усунення злочинності діяння, тобто його декриміналізація, закріплене ч. 2 ст. 74 КК України. Слід зазначити, що застосування положень цієї норми ґрунтується на положеннях ст. 58 Конституції України про зворотню дію законів та інших нормативно-правових актів та ст. 5 КК України про зворотну дію кримінального закону у часі. Так, згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, має зворотну дію у часі. Це означає, що він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом (ч. 1 ст. 74 КК).

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення

Вказана в ч. 2 ст. 74 КК України підстава застосовується у випадках, коли особу вже засуджено за вчинення діяння.

Звільнення від відбування покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України можна застосувати лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду - засудження особи незалежно від того, відбуває вона покарання чи ні (наприклад, звільнена від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України чи виконання вироку відстрочене ст. 536 КПК України). При цьому законом передбачено негайне звільнення особи від відбування покарання. Слід зазначити, що вказана підстава є обов`язковою для застосування судом. Передумовою для початку провадження щодо звільнення засудженого від відбування покарання за ч. 2 ст. 74 КК України завжди є прийняття і набрання чинності спеціальним законом, яким усувається караність діяння, за яке особу засуджено. Він є передумовою або правовою підставою ініціювання, розгляду питання та прийняття рішення про застосування звільнення від покарання щодо конкретної особи. Така процедура завершується прийняттям конкретного процесуального рішення судом.

Відповідно до положень п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4,6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 ч.1 ст. 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Як вбачається з вироку Гребінківського районного суду Полтавської області від 27.07.2023, в справі №528/902/23, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 190 КК України та призначено йому остаточне покарання з урахуванням положень ч.1 ст.70 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 (два) роки. Вирок набрав законної сили 29.08.2023.

Відповідно до положення ст.51 КУпАП, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподаткований мінімум доходів громадян, це грошова сума розміром 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України. Підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2023 року складав 1342 грн (2684 грн - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023 х на 50 %) . Тобто два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1342 х2=2684 грн.

Згідно з ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Як вбачається зі змісту вироку Гребінківського районного суду Полтавської області від 27.07.2023, в справі № 528/902/23, ОСОБА_6 06 квітня 2023 року шляхом зловживання довірою (шахрайством) заволодів шуруповером вартістю 560,00 грн. та 19.05.2023 року вчинив крадіжку велосипеду вартістю 1710,00 грн., що станом на момент вчинення даних кримінальних правопорушень складає загальну суму завданих збитків менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (2684 грн).

Таким чином, на засудженого ОСОБА_6 розповсюджується дія Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_6 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов до висновку, що подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі ст. 58 Конституції України, ст. 5, ч.2 ст.74 КК України, Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст.ст.537,539 КПК України, суд-

п о с т а н о в и в:

Подання провідного інспектора Лубенського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Полтавській області ОСОБА_5 вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку в частині звільнення від відбування покарання - задовольнити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання призначеного вироком Гребінківського районного суду Полтавської області від 27 липня 2023 року в справі № 528/902/23 за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 190, ч.1 ст.70 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Гребінківський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Cуддя ОСОБА_1