ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2343/24
Провадження №1-кс/477/1034/24
УХВАЛА

про задоволення скарги

18 жовтня 2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на рішення слідчого про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій

ВСТАНОВИВ:

14 жовтня 2024 року до слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області на дійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , подана в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , який утримується під вартою, на рішення слідчого СВ ВП №4 МРУП ГУНП в Миколаївській області про відмову ОСОБА_5 у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000505 від 08 вересня 2024 року.

В обґрунтування скарги вказує, що 03 жовтня 2024 року нею, як захисником підозрюваного ОСОБА_4 подано слідчій СВ ВП №4 МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 , якою здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000505 від 08 вересня 2024 року клопотання про проведення слідчих дій у цьому кримінальному провадженні, а саме про проведення слідчого експерименту за участі сторони захисту для перевірки обставин вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення.

Постановою слідчої від 07 жовтня 2024 року у задоволенні клопотання захисника відмовлено. Вважає, вказану вище відмову необґрунтованою та неправомірною, оскільки перевірка вказаних захисником у клопотанні доводів відповідно до положення частини першої статті 93 КПК України може бути підставою для закриття провадження відносно її підзахисного.

А оскільки слідчий при проведенні досудового розслідування наділений ширшими повноваженнями ніж захист, тому здійснення слідчих дій має відповідно до положень статті 93 КПК України здійснювати саме слідчий та в разі встановлення обставин, які свідчать про невинуватість особи прийняти відповідне рішення.

Оскільки слідча безпідставно відмовила у задоволенні клопотання сторони захисту, скаржник, діючи в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді з цією скаргою, та просила скасувати постанову слідчого від 07 жовтня 2024 року, зобов`язавши слідчу розглянути клопотання захисника.

В судовому засіданні ОСОБА_3 повністю підтримала подану скаргу та просила її задовольнити посилаючись на обставини, викладені у скарзі.

Слідча СВ ВП №4 МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, надіславши заяву про розгляд скарги за її відсутності.

Відсутність слідчого відповідно до частини третьої статті 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, заслухавши доводи скаржника, дослідивши скаргу та долучені документи, дійшов висновку про таке.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до статті 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Можливість оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною першою статті 303 КПК України.

На стадії досудового розслідування особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником можуть бути оскарженні рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, що встановлено пунктом 7 частини першої статті 303 КПК України.

Встановлено, що слідчим відділом ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000505 від 08 вересня 2024 року за ознаками злочину, передбаченого частиною першою статті 121 КК України.

Досудовим розслідуванням у цьому кримінальному провадженні встановлено, що 07 вересня 2024 року близько 21.30 голини ОСОБА_4 біля будинку АДРЕСА_1 наніс ОСОБА_6 декілька ударів в область голови цеглиною, спричинивши останньому тяжкі тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми, субдуральної гематоми та перелому черепа.

У цьому кримінальному провадженні 08 вересня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 121 КК України, тобто в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

03 жовтня 2024 року, адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , в порядку статті 220 КПК України слідчому який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000505 від 08 вересня 2024 року ОСОБА_5 подано клопотання про проведення слідчої дії - слідчого експерименту, шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події за участю сторони захисту.

Відповідно до положень статті 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Частиною 2 статті 220 КПК України передбачено винесення слідчим за результатами розгляду клопотання постанови про повну або частку відмову у його задоволенні і така постанова має бути мотивована.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Як встановлено слідчим суддею, постановою слідчої ОСОБА_5 від 07 жовтня 2024 року у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 про проведення слідчих дій відмовлено.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що підставою для відмови у задоволенні клопотання сторони захисту слугувала та обставина, що слідчим не встановлено у цьому кримінальному провадженні бажання потерпілих та свідків проводити слідчі експерименти за їх участі, а також не з`ясовано питання щодо загрози життю та здоров`ю цим особам під час проведення слідчих дій та не отримано згоди на проведення цієї слідчої дії за участі захисників підозрюваного.

Не погоджуючись з вказаною постановою, захисник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді зі скаргою на зазначену постанову, у якій просила її скасувати.

Так, за змістом частини першої статті 91 КПК у кримінальному провадженні з-поміж іншого підлягають доказуванню - подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого та інші обставини.

Відповідно до статті 84 КПК доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, на підставі яких встановлюється наявність або відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів поряд з іншими є показання.

Доказуванням згідно з частиною другою статті 91 КПК є збирання, перевірка та оцінка доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

За змістом статті 94 КПК України, докази здобуті під час досудового розслідування мають узгоджуватися між собою та у сукупності свідчити про наявність у діях особи того чи іншого складу кримінального правопорушення.

У силу вимог частини другої статті 22 КПК сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду доказів.

Порядок збирання доказів у кримінальному провадженні встановлений статтею 93 КПК, яка передбачає, що сторона захисту здійснює збирання доказів, у тому числі шляхом ініціювання проведення слідчих дій, безпосереднє проведення таких слідчих дій покладається на слідчого. При цьому також встановлено, що відмова слідчого може бути оскаржена до слідчого судді.

Сукупність наведеного свідчить про те, що проведення слідчих дій, у яких зацікавлена сторона захисту, можливе виключно через слідчого.

З метою забезпечення рівності сторін та збалансованості їх прав, для перешкоджання зловживанню правами та процесуальними повноваженнями, на слідчого суддю покладений обов`язок перевірки дотримання вимог закону під час реалізації сторонами їх процесуальних можливостей.

Необґрунтована відмова слідчого у проведенні певних слідчих дій за клопотанням захисника та/або підозрюваного суттєво звужує можливість ефективного захисту, а у деяких випадках взагалі його виключає.

У відповідності до вимог статті 110 КПК постанова слідчого повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК.

Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим досудовим розслідуванням, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які обумовлюють відмову, зазначене є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Правова природа проваджень, які здійснюються слідчим суддею у скаргах за пунктом частини першої статті 303 КПК України, передбачає не лише перевірку дотримання уповноваженим суб`єктом закону при вирішенні клопотань про проведення слідчих дій, а опосередковано й оцінки таких клопотань на предмет обґрунтування необхідності їх здійснення.

Отже, слідчий суддя має дослідити оскаржуване рішення слідчого, щодо його законності і обґрунтованості у взаємному зв`язку з необхідністю проведення відповідної слідчої дії з точки зору досягнення її мети у конкретному кримінальному провадженні. Враховуючи завдання і засади кримінального провадження, слідчий суддя має встановити, чи була відмова слідчого у задоволенні клопотання обґрунтованою та належним чином мотивованою, і чи в результаті її прийняття не були порушені права сторони захисту.

Аналіз наявних у слідчого судді матеріалів скарги свідчить про те, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону не дотримані слідчим при прийнятті рішення про відмову у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 від 07 жовтня 2024 року.

Так, слідчий, відмовляючи у задоволенні клопотання, зазначив у постанові, що у цьому кримінальному провадженні не встановлено наявність бажання потерпілих та свідків проводити слідчі експерименти за їх участі, а також не з`ясовано питання щодо загрози життю та здоров`ю цим особам під час проведення слідчих дій та не отримано згоди на проведення цієї слідчої дії за участі захисників підозрюваного.

Водночас, при вирішенні цього питання слідчий суддя враховує, що за змістом частини п`ятої статті 232 КПК України у разі отримання під час проведення слідчої (розшукової) дії доказів, які можуть вказувати на невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий, прокурор зобов`язаний провести відповідну слідчу (розшукову) дію в повному обсязі, долучити складені процесуальні документи до матеріалів досудового розслідування та надати їх суду у випадку звернення з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Вивченням матеріалів скарги ОСОБА_3 та відповідно до її доводів, зазначених у судовому засіданні встановлено, що метою проведення такої слідчої дії, як слідчий експеримент є доведення обставин провокативної поведінки з боку потерпілого, та як наслідок вчинення ним дій з метою самооборони, що виключає його відповідальність за інкримінованим йому кримінальним правопорушенням.

Порядок, умови та мета проведення такої слідчої дії, як слідчий експеримент врегульовано положеннями статті 240 КПК України, яка не вимагає від будь-яких осіб згоди на її проведення, за виключенням власника житла, якщо проведення такої слідчої дії проводиться в житлі чи іншому володінні особи.

Тому і посилання у оскаржуваній постанові на відсутності згоди потерпілих та свідків на проведення такої слідчої дії не відповідають вимогам Закону.

Також, зі змісту постанови слідчого від 07 жовтня 2024 року вбачається, що іншою підставою для відмови у задоволенні клопотання захисту слугувала обставина відсутності відомостей про наявність чи відсутність під час проведення слідчого експерименту таких умов, за яких не створюється небезпека для життя і здоров`я осіб, які беруть у ньому участь, чи оточуючих.

Разом з тим, посилаючись на указану обставину, слідчим не розкрито яким чином проведення слідчої дії може створювати небезпеку її учасникам, та яким чином передбачається з`ясування таких обставин. В цій частині постанова слідчого містить загальні положення, що визначені у частині четвертій статті 240 КПК України, без їх взаємозв`язку з обставинами що вказані захисником у поданому 03 жовтня 2024 року клопотанні.

В даному випадку, орган досудового розслідування, отримавши відповідне клопотання сторони захисту, та з`ясувавши позицію підозрюваного, щодо інкримінованого йому діяння, мала б вжити заходів щодо з`ясування обставин, що можуть слугувати підставою для прийняття рішення про закриття кримінального провадження, або які б повністю чи частково спростовували повідомлену ОСОБА_4 підозру, зокрема і на предмет наявності у діях потерпілого ознак провокативної поведінки, що в цьому випадку відповідає завданню кримінального провадження.

Підтвердження або спростування доводів сторони захисту щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, і є основною метою досудового розслідування.

З огляду на викладене, вбачається, що на порушення вимог частини п`ятої статті 110 КПК постанова слідчого є невмотивованою, відмова у задоволенні клопотання сторони захисту не ґрунтується на законі, тому рішення слідчого підлягає скасуванню.

Отже, за відсутності в оскаржуваній постанові належних висновків слідчого, заявлені по скарзі вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Виходячи з вимог частини п`ятої статі 40 КПК України, слідчий суддя, позбавлений змоги надати конкретні вказівки слідчому щодо проведення конкретних слідчих дій, так як слідчій є самостійним у своїй процесуальній діяльність.

Однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що орган досудового розслідування зобов`язаний провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Керуючись статтями 303-307, 309, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити.

Постанову про відмову у задоволенні клопотання від 07 жовтня 2024 року, яка винесена слідчою СВ ВП №4 МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 - скасувати.

Зобов`язати слідчу СВ ВП №4 МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 повторно розглянути клопотання сторони захисту від 03 жовтня 2024 року про проведення слідчих дій.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_7