УХВАЛА

13 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 201/9248/20

провадження № 51-3860ск24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 26 червня 2024 року у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 ,

встановив:

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання пунктів 4, 5ч. 2 цієї статті.

Відповідно до ст. 433 КПКсуд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому наділений повноваженнями лише щодо перевірки правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин.

Необхідно врахувати, що згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Згідно з приписами п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК в касаційній скарзі має бути зазначено правове обґрунтування заявлених вимог, адже суд касаційної інстанції (далі - Суд) є судом права, а не факту. Цей суд уповноважений скасувати чи змінити оспорювані рішення на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК.

За правилами ст. 433 КПК Суд не перевіряє повноти судового розгляду, оцінки доказів із погляду їх достовірності та висновків щодо фактичних обставин кримінального провадження, а при вирішенні справи виходить з обставин, установлених судами попередніх інстанцій. Тому, заперечуючи законність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу має конкретно вказати на порушення, які допустили суди, в чому вони полягають, як ці порушення вплинули на законність і обґрунтованість ухвалених судових рішень та чому їх слід відносити з огляду на положення статей 370, 412-414 КПК, до безумовних підстав для скасування або зміни оскаржуваних судових рішень касаційним судом, відповідно до ст. 438 цього Кодексу.

Виходячи із змісту касаційної скарги, у ній захисник, заперечує обґрунтованість засудження ОСОБА_5 , водночас аналізує докази у справі та доводи апеляційних скарг сторони захисту. Також стверджує про обмеження місцевим судом у праві підготуватися стороні захисту для виступу в судових дебатах.

Слід взяти до уваги, що стверджуючи про незаконність судових рішень й не погоджуючись із оцінкою доказів, захисник не наводить доводів, які би з огляду на статті 84-87, 91, 94, 370, 404, 412, 419 КПК в їх взаємозв`язку свідчили про допущення судами таких порушень вимог КПК, котрі є істотними та зумовлюють обов`язкове скасування оспорюваних рішень.

Разом з цим, захисник в касаційній скарзі не обґрунтовує, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість вироку місцевого суду, які порушення допустив цей суд, як ці порушення вплинули на законність і обґрунтованість прийнятого рішення та чому їх слід відносити з огляду на положення статей 370, 412-414 КПК до безумовних підстав для зміни оскаржуваних судових рішень касаційним судом відповідно до ст. 438 цього Кодексу.

Крім цього, захисник посилається на незаконність висновків апеляційного суду, наведених в ухвалі цього суду на спростування доводів апеляційних скарг сторони захисту, доводи яких є фактично аналогічними доводам касаційної скарги захисника. Водночас захисник не конкретизує, які порушення допустив апеляційний суд з урахуванням приписів статей 404, 409, 419 КПК, відповідно до яких цей суд переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та у своїй ухвалі надає вичерпну відповідь на доводи, наведені в ній.

Також, захисник стверджує про неправильне вирішення долі речових доказів у кримінальному провадженні, зокрема грошових коштів, водночас не вказує, які норми процесуального закону недотримано судами при вирішення цього питання, та чи є це істотним порушення в розумінні процесуального закону. Крім того захисник не вказує чи булі ці кошти взагалі визнані речовими доказами.

Необхідно зауважити, що, посилаючись у касаційній скарзі на практику та правові позиції Верховного Суду, захисник не вказує в чому подібність цих рішень з обставинами цього кримінального провадження.

Також, в касаційній скарзі захисник просить скасувати вирок місцевого суду та ухвалу апеляційного суду та постановити новий, яким справу направити на новий розгляд в суд першої інстанції, що не узгоджуються з повноваженнями суду касаційної інстанції за результатами касаційного розгляду відповідно до ст. 436 КПК, в частині того, що Суд не приймає нове рішення. Таким чином захиснику необхідно визначитися, які судові рішення є предметом оскарження та яке рішення необхідно прийняти за результатами касаційного розгляду.

Згідно зі ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове або судові рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове або судові рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове або судові рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове або судові рішення.

З урахуванням викладеного, захиснику необхідно, обґрунтувати свої доводи, конкретно вказати, які порушення допустили суди першої та апеляційної інстанцій, належно систематизувати доводи касаційної скарги, а також сформулювати вимоги у відповідності до ст. 436 цього Кодексу.

Скаржнику слід взяти до уваги, що встановлені судом недоліки, необхідно усунути шляхом подачі касаційної скаргив новій редакції.

Оскільки касаційна скарга захисника ОСОБА_4 не відповідає приписам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити її без руху та встановити строк, необхідний для усунення зазначених в ухвалі недоліків (захисник повинен підтвердити, що ним не пропущено встановленого за ухвалою суду строку під час повторного звернення до суду).

Керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргузахисника ОСОБА_4 на вирок Жовтневого районного суду

м. Дніпропетровська від 26 квітня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 26 червня 2024 року у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 залишити без рухуі надати для усунення виявлених недоліків п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3