Справа № 946/9237/24
Провадження № 1-кс/946/2885/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

слідчого - ОСОБА_3 , прокурора - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 , захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУ Національної поліції в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Броска Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, одруженого, маючого на утримання неповнолітню дитину, працюючого ТОВ «Дунайсудосервіс», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 369, ч. 3 ст. 332 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в державній установі "Ізмаїльський слідчий ізолятор", з визначенням застави у розмірі 137 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, мотивуючи тим, що слідчим відділом Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеські області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000101 від 26.09.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 369 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Законом України «Про державний кордон України» встановлено, що Державний кордон України визначається Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 1, 2), а перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку (ст. 9).

Крім того, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, термін дії воєнного стану Указами Президента України № 133, 259, 341, 573, 757, 58, 254, 451, 734 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» неодноразово продовжувався та діє по теперішній час.

Так, відповідно до п. 2 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Крім того, п. 3 вказаного Указу зазначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені зокрема статтею 33 Конституції України, тобто право кожному хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57 (зі змінами внесеними після запровадження воєнного стану), право перетинання державного кордону України військовозобов`язаними надано особам лише з окремих документально підтверджених підстав.

Так, згідно з листом Адміністрації Державної прикордонної служби України № 23-6122/0/6-22-вих від 24.02.2022, з метою забезпечення оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності, проведення своєчасної та повної мобілізації, на період дії правового режиму воєнного стану виїзд за межі України громадянам України чоловічої статі віком від 18 до 60 років заборонений (за виключеннями)

Так, у вересні 2024 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_5 виник прямий злочинний умисел, направлений на організацію незаконного переправлення осіб чоловічої статті, призовного віку за межі України в умовах воєнного стану, поза пунктами пропуску, шляхом надання порад та вказівок з цього приводу, надання засобів та усунення перешкод.

З цією метою, ОСОБА_5 11.09.2024 за допомогою власного мобільного телефону з номеру телефону НОМЕР_1 зателефонував інспектору прикордонної служби І категорії відділення моніторингу обстановки ОСОБА_8 та запропонував зустрітися.

В подальшому, ОСОБА_5 , 11.09.2024 року о 12 годині 00 хвилин зустрівся з ОСОБА_8 в Ізмаїл та підтвердив пропозицію щодо надання йому неправомірної вигоди, при цьому зазначив її розмір - 5000 доларів США за забезпечення безперешкодного перетину державного кордону України поза пунктами пропуску п`ятьом особам чоловічої статті на маломірних плавучих засобах через річку Дунай, при цьому ОСОБА_5 зазначив, що особисто їх підвезе на своєму транспорті до конкретного місця на узбережжя р. Дунай.

В свою чергу, ОСОБА_8 усвідомлюючи протиправність дій ОСОБА_5 звернувся із відповідною заявою до правоохоронних органів та надалі діяв під їх контролем.

Далі, вже діючи під контролем, 23.09.2024 близько 20 години 00 хвилин, ОСОБА_8 зустрівся із ОСОБА_5 та погодився на його пропозицію щодо сприяння в переправленні державного кордону України особам чоловічої статті.

В подальшому, 13.11.2024 ОСОБА_5 під час зустрічі із ОСОБА_8 обговорив деталі та узгодив маршрут незаконного перетину державного кордону біля АДРЕСА_2 за що ОСОБА_8 , мав отримати грошову винагороду у розмірі 4000 дол. США

Далі, ОСОБА_5 з метою реалізації незаконного переправлення через державний кордон України до Республіки Молдова ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ., біля 16 години 00 хвилин 14.11.2024 року на автомобілі «Citroen C4» реєстраційний номер НОМЕР_2 , прибув разом з ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 до узбережжя річки Дунай, біля с. Матроска Ізмаїльського району Одеської області для переправлення через державний кордон України, де вже заздалегідь було підготовлено маломірний плавзасіб, за допомогою якого вищевказані особи повинні були перетнути державний кордон України повз пунктів пропуску.

Крім того, ОСОБА_5 з метою належного розрахунку за сприяння у переправленні осіб надав ОСОБА_10 , який не був обізнаний, грошову суму у розмірі 2000 дол. США щоб останній передав ОСОБА_8 , який відповідно до наказу начальника 17 прикордонного загону ДПСУ № 666-ОС від 07.10.2024, призначено на посаду інспектора прикордонної служби І категорії відділення моніторингу обстановки відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за його сприяння у перетині вказаних вище осіб державного кордону України.

Після передачі грошових коштів, ОСОБА_5 14.11.2024 затриманий у порядку ст. 208 КПК України та 15.11.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 369, ч. 3 ст. 332 КК України.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні підтримали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні підозрюваний та захисник заперечували проти задоволення клопотання слідчого та просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, вказували, що підозра є необґрунтована та розмір застави неспівмірний вчиненому кримінальному правопорушенню.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного, а також вислухавши думку слідчого, прокурора, захисника, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В провадженні слідчого відділу Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0000101 від 26.09.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 369 КК України.

14 листопада 2024 року ОСОБА_5 о 21 год. 00 хв. затримано в порядку ст. 208 КПК України.

15 листопада 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч.1 ст. 369 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у інкримінованому йому діянні підтверджується зібраними на даний час в кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 28.09.2024;

-протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 13.11.2024;

-протоколом затримання, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 14.11.2024;

-протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 14.11.2024;

-протоколом огляду предмету від 14.11.2024;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 14.11.2024;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 14.11.2024;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 14.11.2024;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 14.11.2024;

-протоколом огляду місця події від 14.11.2024;

-протоколом обшуку від 14.11.2024 та іншими доказами у сукупності.

Сукупність отриманих доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку свідчить про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до чотирьох років та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк віл семи до дев`яти років позбавлення волі.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, також враховую, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання (кримінальне правопорушення є тяжким), має право на законних підставах, у період дії воєнного стану, виїжджати за межі України.

Крім того, будучи обізнаним про тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винним, підозрюваний може здійснити спроби переховуватись від органу досудового розслідування та судута вчинити інше кримінальне правопорушення. Також наявний ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків.

Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують вищезазначені ризики.

Вважаю, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного та клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі ч. 4 ст. 183 КПК України злочини за ч. 3 ст. 332, ч.1 ст. 369 КК України не входять до переліку злочинів щодо яких слідчий суддя має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Таким чином, максимальний розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину становить вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий у клопотанні просив визначити заставу у розмірі 137 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 400 040 грн., при цьому слідчий у клопотанні не обґрунтував виключність випадку, для визначення застави у розмірі 137 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя, вважає, що застава у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 242 240 гривень, здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється покладених на неї обов`язків.

Керуючись ст. ст. 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі "Ізмаїльський слідчий ізолятор".

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 242 240 гривень (80 х 3028 грн. = 242 240 гривень).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки до закінчення строку досудового розслідування, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися за межі Ізмаїльського району без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватись від спілкування зі свідками по кримінальному провадженню;

5) здати на зберігання до органів Держаної міграційної служби свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

В задоволенні решти вимог клопотання - відмовити.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з 14 листопада 2024 року. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 12 січня 2025 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст судового рішення проголошено о 15 годині 00 хвилин 20 листопада 2024 року в залі судових засідань № 1 Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області.

Слідчий суддя: ОСОБА_1