Справа №705/2903/22
1-кп/705/498/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових

заходів медичного характеру ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань кримінальне провадження за клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеса, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 21.11.2021 близько 19 години 30 хвилин в м. Умань, Черкаської області, правомірно перебуваючи в житловому будинку за місцем проживання ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , що по АДРЕСА_2 , під час спільного розпиття спиртних напоїв із останнім, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно повторно викрав бувший у використанні ноутбук «SONY PCG-71312M», вартість якого, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-21/14934-ТВ від 29.12.2021 становить 2833 гривні 00 копійок та який належить ОСОБА_7 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану вище суму, після чого залишив вказаний будинок, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Такі дії ОСОБА_4 містять ознаки суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

За результатом проведеного досудового розслідування у кримінальному провадженні прокурором надіслано до суду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, оскільки у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наявні клінічні ознаки пасивного типу суспільної небезпеки, є усі підстави вважати, що він є суспільно-небезпечним для суспільства, а тому відносно нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, передбачені ст. 94 КК України, у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом, так як за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно-небезпечного діяння, він потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 подала до суду клопотання про закриття кримінального провадження, посилаючись на те, що відповідно до ухвали від 30.07.2024 по справі № 705/3177/24 суддею Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_9 ухвалено подання директора Комунального некомерційного підприємства «Уманська психіатрична лікарня» Уманської міської ради задовольнити. Припинити застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ухвали суду встановлено, що за висновком комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, № 91 від 23.05.2024 комісія дійшла висновку про припинення відносно ОСОБА_4 , примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. У висновку зазначено, що ОСОБА_4 пройшов повний курс амбулаторного психіатричного лікування в примусовому порядку з 04.09.2023 по 07.03.2024. За даний період до дільничного лікаря-психіатра в КНП «Уманська психіатрична лікарня» з`являвся 8 разів. Призначене лікування приймав у повному обсязі. Лікаря відвідував своєчасно. Порушень режиму не було. В даний час активної продуктивної симптоматики не виявляє, загрози для себе та оточуючих не представляє, суспільно-небезпечних дій не вчиняє. Налаштований при необхідності на подальший прийом ліків у добровільному порядку, тому потреба в застосуванні примусових заходів медичного характеру згідно ухвали Подільського районного суду міста Києва від 28.08.2023 відпала.

У зв`язку із зазначеним, та враховуючи вимоги чинного законодавства, в тому числі ч. 5 ст. 513 КПК України, просить закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 .

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 підтримала подане клопотання та просила суд його задовольнити, оскільки на даний час внаслідок змін у стані здоров`я ОСОБА_4 , що підтверджено відповідним медичним висновком, відпала потреба в застосуванні примусових заходів медичного характеру відносно її підзахисного. Крім того, застосовані до її підзахисного в іншому кримінальному провадженні заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку припинені на підставі ухвали суду, а тому наявні підстави, передбачені ст. 513 КПК України, для закриття кримінального провадження.

Законний представник особи відносно якої вирішується питання щодо застосування заходів медичного характеру ОСОБА_10 в судовому засіданні підтримала клопотання захисника та просила закрити кримінальне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника та просив кримінальне провадження закрити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання захисника та закриття кримінального провадження в зв`язку з тим, що внаслідок змін у стані здоров`я ОСОБА_4 , що підтверджено відповідним медичним висновком та судовим рішенням, відпала потреба в застосуванні примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 .

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, дійшов до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст. 503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що: особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності; особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Як встановлено ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Згідно зі ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 513 КПК України, під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Якщо буде встановлено, що суспільно небезпечне діяння особа вчинила у стані неосудності, а на момент судового розгляду видужала або внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в застосуванні примусових заходів медичного характеру, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру.

У відповідності до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

Так, ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30.07.2024 було розглянуто подання директора Комунального некомерційного підприємства «Уманська психіатрична лікарня» Уманської міської ради про припинення надання ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у виглядів надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, яке задоволено, та припинено застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При розгляді зазначеного подання суд встановив, що за висновком комісії лікарів - психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, № 91 від 23.05.2024 комісія дійшла висновку про припинення відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

У висновку зазначено, що ОСОБА_4 пройшов повний курс амбулаторного психіатричного лікування в примусовому порядку з 04.09.2023 по 07.03.2024. За даний період до дільничного лікаря-психіатра в КНП «Уманська психіатрична лікарня» з`являвся 8 разів. Призначене лікування приймав у повному обсязі. Лікаря відвідував своєчасно. Порушень режиму не було. В даний час активної продуктивної симптоматики не виявляє, загрози для себе та оточуючих не представляє, суспільно-небезпечних дій не вчиняє. Налаштований при необхідності на подальший прийом ліків у добровільному порядку, тому потреба в застосуванні примусових заходів медичного характеру згідно ухвали Подільського районного суду м. Києва від 28.08.2023 відпала.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння у стані неосудності та на момент судового розгляду внаслідок змін у стані його здоров`я відпала потреба в застосуванні примусових заходів медичного характеру.

За вказаних обставин, суд вважає, що відсутні підстави для застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_4 , а тому кримінальне провадження підлягає закриттю.

Вирішуючи питання процесуальних витрат у кримінальному провадженні, суд враховує правову позицію, викладену в постанові Верховного суду від 01.03.2021 у справі № 266/3090/18, згідно якої з огляду на положення ч. 1 ст. 122 КПК України процесуальні витрати сторони обвинувачення на проведення експертиз у певному кримінальному провадженні здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України без окремого судового рішення, а їх покладення на обвинуваченого здійснюється лише у разі ухвалення обвинувального вироку за умови належного документального підтвердження.

Оскільки в даному випадку судом вирішується питання про закриття провадження у справі про застосування заходів медичного характеру та обвинувальний вирок не ухвалюється, то суд вважає, що понесені стороною обвинувачення у кримінальному провадженні витрати на залучення експертів, а саме на проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-21/14934-ТВ від 29.12.2021 в розмірі 686,48 грн., слід віднести на рахунок держави.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання про долю речових доказів слід вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 284, 369-372, 395, 503, 512, 513 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника про закриття кримінального провадження задовольнити.

Кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 за ознаками вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України закрити.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирався.

Процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 686,48 грн. - віднести за рахунок держави.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази: ноутбук «SONY PCG-71312М» з упаковкою-коробкою повернути ОСОБА_7 .

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду або через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1