Справа №463/5014/24
Провадження №1-кс/463/5300/24
У Х В А Л А

про арешт майна

12 липня 2024 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна та передачу майна в управління у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000392 від 18 квітня 2024 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України, -

в с т а н о в и в:

слідчий за погодженням прокурора звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000392 від 18 квітня 2024 року на майно підозрюваного ОСОБА_6 (код РНОКПП: НОМЕР_1 ): реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 34196277, нежилі приміщення з № 1 по № 11, балкон 30 % (групи приміщень № 2) (в літ.А) загальною площею 167,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною користування зазначеним майном. Просить передати Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів () в управління для передачі їх згідно договору укладеного за правилами, передбаченими Главою 70 Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, у порядку та на умовах, визначених статтями 19, 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» арештоване майно, а саме: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 34196277, нежилі приміщення з № 1 по № 11, балкон 30 % (групи приміщень № 2) (в літ.А) загальною площею 167,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Також просить заборонити органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстраторам, виконавчим органам, нотаріусам усіх нотаріальних округів, як спеціальним суб`єктам, наділеним функціями державного реєстратора, а також іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні та нотаріальні дії щодо зазначеного майна окрім тих, що пов`язані з передачею його до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів для здійснення заходів з управління ним. При цьому просить розглянути вказане клопотання без участі власника майна або його представника.

Подане клопотання мотивує тим, Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000392 від 18 квітня 2024 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що в період з 21 серпня 2013 року по 1 квітня 2017 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, кінцеві бенефіціарні власники ТОВ «Керамбуд» ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , який діяв також в інтересах свого рідного брата ОСОБА_9 , умисно з корисливих спонукань, будучи обізнаними про обставини господарської та фінансової діяльності ТОВ «Керамбуд», користуючись правами та обов`язками учасників товариства, які дозволяють в силу повноважень зборів учасників, як найвищого органу управління товариством, сприяти усуненню перешкод в реалізації злочинної діяльності, вчиненню та приховуванню такої діяльності через особисту зацікавленість кінцевих бенефіціарних власників у вигляді незаконного збагачення, усвідомлюючи та передбачаючи суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій та їх наслідки, знаходячись у невстановленому слідством місці, заздалегідь домовились про організацію роботи підприємства, яка передбачатиме умисне ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах внаслідок чого вищевказаними особами отримуватимуться поза межами бухгалтерського та податкового обліку доходи (готівкові грошові кошти) від продажу виробленої ТОВ «Керамбуд» необлікованої продукції (цегла рядова порожниста, камінь керамічний рядовий). Зокрема ТОВ «Керамбуд» у порушення вимог пп. 168.1.1., 168.1.2., 168.1.4 п. 168.1 ст. 168; п. 167.1. ст. 167; пп. 171.1., 171.2. «а» ст. 171; пп. 176.1., 176.2 ст. 176; пп. 1.5., 1.6. п. 161 підрозділу 10 розділу XX ПКУ не нараховано, не утримано та не сплачено до бюджету податок на доходи фізичних осіб у розмірі 11 423 644,00 грн. та військовий збір у розмірі 951 970,35 грн внаслідок виплати доходів у вигляді додаткового блага ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 поза межами бухгалтерського обліку. Крім того, у порушення п.п. 14.1.11. п. 14.1 ст. 14; п.п. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134; п. 135.1. ст. 135; п. 137.1. ст. 137; п.138.2. ст. 138; п. 185.1. ст. 185; п. 188.1. ст. 188; п. 189.1. ст.189; п. 198.5. «г» ст. 198; пп. 200.1., 200.2. ст. 200 ПКУ занижено дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку, внаслідок чого не відображено за період з 1 квітня 2017 року по 30 вересня 2023 року у складі доходів вартості необлікованої готової продукції, реалізованої невстановленим особам на суму 158 424 346 грн., та зайво списаної термозбіжної поліетиленової плівки в кількості 122 729 кг. на собівартість реалізованої продукції, у зв`язку з чим ТОВ «Керамбуд» не нараховано та не сплачено до бюджету податок на прибуток у сумі 29 832 607 грн. та податок на додану вартість у сумі 33 147 362,80 грн. Таким чином, внаслідок умисних дій службових осіб ТОВ «Керамбуд» ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не нараховано та не сплачено до бюджету податку на прибуток, податку на додану вартість, податку на доходи фізичних осіб та військового збору на загальну суму 75 355 584,20 грн. Слідчий вказує, що 7 червня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч 3 ст. 212 КК України, обґрунтованість підозри підтверджена матеріалами кримінального провадження. ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення за вчинення якого може бути призначене кримінальне покарання з конфіскацією майна. Зазначає, що 19 червня 2024 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова виніс ухвалу про накладення арешту із забороною відчуження та розпорядження на майно ОСОБА_6 - реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 34196277, нежилі приміщення з № 1 по № 11, балкон 30 % (групи приміщень № 2) (в літ.А) загальною площею 167,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Вказує, що із матеріалів виконаного доручення УСБУ у Львівській області №134/45-45 від 24 червня 2024 року вбачається, що вищевказаний об`єкт нерухомості не використовується та перебуває в аварійному стані, що свідчить про ризик втрати цінності нерухомого майна обґрунтованим. Зазначає, що залишення речового доказу в такому стані може призвести до його пошкодження або ж знищення. При цьому вказує, що 27 червня 2024 року слідчим винесено постанову про визнання речовим доказом майна, що належить ОСОБА_6 - реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 34196277, нежилі приміщення з № 1 по № 11, балкон 30 % (групи приміщень № 2) (в літ.А) загальною площею 167,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначає, що незастосування арешту із встановленням заборони щодо відчуження, розпорядження вищевказаними об`єктами нерухомості може призвести до їх відчуження та унеможливить подальшу їх можливу конфіскацію як вид кримінального покарання або ж повну чи часткову спеціальну конфіскацію за вироком суду. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_6 на праві приватної власності належить реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 34196277, нежилі приміщення з № 1 по № 11, балкон 30 % (групи приміщень № 2) (в літ.А) загальною площею 167,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . З огляду на викладене, враховуючи перебування у власності підозрюваного ОСОБА_6 зокрема нерухомого майна, вважає, що є підстави для накладення арешту на таке відповідно до вимог пунктів 2 та 3 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою конфіскації майна як виду покарання та застосування спеціальної конфіскації. Окрім того наголошує, що основною метою накладення арешту на майно у кримінальному провадженні є забезпечення невідворотності настання негативних наслідків для особи за вчинення кримінальних правопорушень через позбавлення особи економічних переваг, одержаних внаслідок її протиправної поведінки, а також унеможливлення одержання такою особою будь-яких вигод внаслідок вчинення кримінального правопорушення, зокрема, доходів від нього. Зазначає, що відповідно до інформації з Товарної біржі «Українська міжрегіональна» встановлено, що вартість об`єкта нерухомого майна становить 15235000 грн, що, значно перевищує 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у зв`язку з чим, арештоване майно може бути передано Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості без шкоди для кримінального провадження. У зв`язку з наведеним просить подане клопотання задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, розгляд клопотання здійснюється без повідомлення підозрюваного ОСОБА_6 та захисника останнього.

В судове засідання 12 липня 2024 року слідчий ОСОБА_3 не з`явився, подав 11 липня 2024 року до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, згідно з якою клопотання підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Оглянувши представлені матеріали клопотання, приходжу до наступного.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому частинами 11, 12 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Так відповідно до п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою спеціальної конфіскації, а також забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Частиною 5 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Так відповідно до ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

А частиною 5 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

При вирішенні питання про арешт майна, якщо такий накладається у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу, слідчий суддя, суд відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Окрім того абзацом сьомим ч. 6 ст. 100 КПК України визначено, що речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, вбачається, що Перший слідчий відділ (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000392 від 18 квітня 2024 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України.

7 червня 2024 року у вказаному кримінальному провадження складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України, котре скеровано останньому у відповідності до вимог ст.ст. 135, 278 КПК України.

При цьому з клопотання та долучених до такого матеріалів вбачається, що про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України (сукупність наявних на даний час доказів припущення про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення) свідчать, зокрема: результати визначення вологості та щільності зразків породи Городоцького ІІ родовища Львівської області від 13 березня 2024 року, акт «Про результати документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Керамбуд» (31829585) податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотримання якого покладено на органи державного податкової служби за період діяльності з 1 квітня 2017 року по 30 вересня 2023 року та щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період діяльності з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2023 року №14393/13-01-07-04/31829585 від 4 квітня 2024 року, висновок експерта за результатами проведення судово економічної експертизи № 269-274/24-22від 15 квітня 2024 року, висновок експерта за результатами проведення судової експертизи з дослідження об`єктів ґрунтовного походження № 3970 від 20 травня 2024 року, листом ГУ статистики у Львівській області №04-07/715/10-24 від 21 травня 2024 року, протокол тимчасового доступу до речей та документів від 1 травня 2024 року та долучені до такого письмові докази.

При цьому частиною 3 ст. 212 КК України передбачено, що вчинення даного кримінального правопорушення карається штрафом від п`ятнадцяти тисяч до двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Згідно з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що ОСОБА_6 на праві приватної власності належить один об`єкт нерухомості: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 34196277, нежилі приміщення з № 1 по № 11, балкон 30 % (групи приміщень № 2) (в літ.А) загальною площею 167,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 19 червня 2024 року у справі № 463/5014/24, провадження № 1-кс/463/4723/24, було частково задоволено клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_3 та накладено арешт, шляхом заборони відчуження, розпорядження на майно підозрюваного ОСОБА_6 : реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 34196277, нежилі приміщення з № 1 по № 11, балкон 30 % (групи приміщень № 2) (в літ.А) загальною площею 167,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ; автомобіль марки MERCEDES-BENZ G 350 D 2925, 2020 року випуску, номер двигуна НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 ; автомобіль марки TOYOTA LAND CRUISER PRADO 2982, 2015 року випуску, номер двигуна НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_6 , д.н.з. НОМЕР_7 ; заборонено органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстраторам, виконавчим органам, нотаріусам усіх нотаріальних округів, як спеціальним суб`єктам, наділеним функціями державного реєстратора, а також іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні та нотаріальні дії щодо зазначеного майна окрім тих, що пов`язані з передачею його до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів для здійснення заходів з управління ним.

Свою ухвалу слідчий суддя мотивував зокрема тим, що враховуючи викладені в повідомленні про підозру обставини вчинення кримінального правопорушення, а також те, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 протиправну діяльність здійснював протягом тривалого часу, наявні підстави вважати, що належне йому на даний час майно може бути таким, що придбане за кошти, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, а відтак підлягатиме спеціальній конфіскації відповідно до ст. 96-2 КК України.

Водночасслідчий суддя не вбачав підстав для заборони користування вказаним у клопотанні майном, зокрема оскільки всупереч положенням ч. 11 ст. 170 КПК України слідчим не було наведено в клопотанні обставин, які підтверджували б, що незастосування такої заборони призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Окрім того слідчий суддя звернув увагу на те, що хоч з матеріалів клопотання вбачалось, що загальна вартість майна, на яке слідчий просив накласти арешт та передати його в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, перевищувала 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, однак вказане майно не визнавалось речовим доказом у кримінальному провадженні, а відтак таке не могло бути переданим Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Однак звертаючись до слідчого судді з повторним клопотанням про накладення арешту на належне підозрюваному ОСОБА_6 нерухоме майно з забороною користування таким слідчий стверджує, що вказані нежитлові приміщення на даний час перебувають в аварійному стані, що свідчить про ризик втрати цінності нерухомого майна обґрунтованим, та залишення речового доказу в такому стані може призвести до його пошкодження або ж знищення.

Так з долученого листа заступника начальника УСБУ у Львівській області №62/8/6-2322 від 24 червня 2024 року вбачається, що відповідно до отримано оперативної інформації вищевказане нерухоме майно не використовується, відсутні ознаки ведення господарської діяльності, що в подальшому може призвести до пошкодження, псування та, відповідно, до зниження вартості зазначених нежитлових приміщень.

При цьому постановою старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_3 від 27 червня 2024 року нерухоме майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_6 , а саме реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 34196277, нежилі приміщення з № 1 по № 11, балкон 30 % (групи приміщень № 2) (в літ.А) загальною площею 167,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000392 від 18 квітня 2024 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України.

Відтак, сторона обвинувачення довела, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. При цьому санкція статті, за якою підозрюється ОСОБА_6 , передбачає можливість конфіскації майна. Також з матеріалів клопотання вбачається наявність підстав вважати, що належне підозрюваному майно могло бути придбане за кошти одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а відтак підлягатиме спеціальній конфіскації.

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Завдання, для виконання якого слідчий звертається з клопотанням може бути виконане. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

Метою накладення арешту на майно, є забезпечення спеціальної конфіскації,а також забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна, заявленого слідчим у клопотанні.

Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, що перешкоджатимуть збереженню такого, оскільки воно може бути відчужене з метою уникнення спеціальної конфіскації, а також уникнення підозрюваним покарання.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою збереження майна, яке може бути відчужене, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення, та слід накласти арешт на вказане майно шляхом заборон користування таким.

Окрім того, з листа заступника генерального директора Товарної біржі «Українська міжрегіональна» - оцінювача ОСОБА_10 вбачається, що середньо ринкова вартість об`єкта нерухомого майна реєстраційний номер: 34196277, нежилі приміщення з № 1 по № 11, балкон 30 % (групи приміщень № 2) (в літ.А) загальною площею 167,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ,становить 15235000 грн.

Відтак враховуючи мету накладення арешту на майно, характер та загальний обсяг даного майна, те, що з наведеного вище вбачається, що вартість такого суттєво перевищує 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та те, що передання такого майна Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів можливе без шкоди для кримінального провадження, слід передати вказане майно даному агентству в управління відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 236, 395 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони користування, на майно підозрюваного ОСОБА_6 (код РНОКПП: НОМЕР_1 ): реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 34196277, нежилі приміщення з № 1 по № 11, балкон 30 % (групи приміщень № 2) (в літ.А) загальною площею 167,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Передати Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів () в управління для передачі їх згідно договору укладеного за правилами, передбаченими Главою 70 Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, у порядку та на умовах, визначених статтями 19, 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» арештоване майно, а саме: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 34196277, нежилі приміщення з № 1 по № 11, балкон 30 % (групи приміщень № 2) (в літ.А) загальною площею 167,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстраторам, виконавчим органам, нотаріусам усіх нотаріальних округів, як спеціальним суб`єктам, наділеним функціями державного реєстратора, а також іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні та нотаріальні дії щодо зазначеного майна окрім тих, що пов`язані з передачею його до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів для здійснення заходів з управління ним.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Слідчий суддя ОСОБА_1