УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/1582/23

Провадження № 1-в/568/56/24

16 жовтня 2024 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

Суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

прокурор ОСОБА_3

представник пробації ОСОБА_4

розглянувши подання Дубенського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області про вирішення питання про приведення вироку Радивилівського районного суду Рівненської області від 08.11.2023 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 стосовно засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживає АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

До Радивилівського районного суду Рівненської області надійшло подання Дубенського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області про вирішення питання про приведення вироку Радивилівського районного суду Рівненської області від 08.11.2023 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 стосовно засудженої ОСОБА_5 ..

Вказане подання обґрунтовано тим, що на обліку Дубенського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області знаходиться ОСОБА_5 , засуджена вироком Радивилівського районного суду Рівненської області від 08.11.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком один рік.

Законом України №3886-ІХ від 18.07.2024 внесено зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення та скасовано кримінальну відповідальність за правопорушення, передбачені ст. 185 КК України, якщо на момент вчинення таких діянь вартість викраденого майна складає менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2684 грн. на 2023 рік.

На підставі вказаного, зважаючи на те, що ОСОБА_5 здійснила крадіжку майна вартістю 900 грн., орган пробації, посилаючись на положення ст. 58 Конституції України, ст. 5 КК України, п. 13 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, просив вирішити питання про приведення вироку стосовно ОСОБА_5 у відповідність до закону.

В судовому засіданні представник органу пробації просив застосувати відносно засудженої положення ч. 2 ст. 74 КК України та звільнити її від призначеного вироком Радивилівського районного суду Рівненської області від 08.11.2023 року покарання.

Прокурор підтримав подання та просив звільнити ОСОБА_5 від призначеного вироком суду покарання.

В судове засідання ОСОБА_5 не з`явилася. Суд вважає, що неявка засудженої, яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду подання, відповідно до положень ч. 5 ст. 539 КПК України не перешкоджає розгляду подання без її участі.

Дослідивши подання органу пробації та матеріали додані до нього, судом встановлено наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, зокрема про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Частиною 2 ст.74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч.1 ст.5 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності (постанова Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12).

09.08.2024 р. набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024, статтю 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладено у новій редакції, зокрема вказано «Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

З урахуванням вказаних змін, встановленого у 2023 році прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також положень підпункту 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV, пункту 5 розділу ХХ Податкового кодексу України, кримінальна відповідальність за викрадення майна настає лише у тому разі, коли вартість майна перевищує 2684 гривень.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Судом встановлено, що вироком Радивилівського районного суду Рівненської області від 08.11.2023 року ОСОБА_5 , засуджена за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком один рік з покладенням обов`язків визначених ст. 76 КК України. Вказаний вирок набрав законної сили.

З вказаного вироку вбачається, що вартість викраденого ОСОБА_5 майна становить 900 грн.

Тобто, на момент вчинення кримінального правопорушення, сума завданої потерпілому матеріальної шкоди є меншою ніж два неоподаткованих мінімумів доходів громадян, встановлених у 2023 році.

А відтак, вчинення ОСОБА_5 таємного викрадення чужого майна за, що її засуджено вироком Радивилівського районного суду Рівненської області від 08.11.2023 року, на цей час не може вважатись кримінально караними правопорушеннями, оскільки вартість майна, за викрадення якого вона засуджена, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого передбачено кримінальну відповідальність 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Оскільки, кримінальна караність діяння, за вчинення якого засуджено ОСОБА_5 усунута законом, суд дійшов висновку, що на підставі ч.2 ст.74 КК України її слід звільнити від призначеного вироком Радивилівського районного суду Рівненської області від 08.11.2023 року покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 58 Конституції України, статтями 5, 74 КК України, статтями 372, 395, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Подання Дубенського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області про приведення вироку Радивилівського районного суду Рівненської області від 08.11.2023 року у відповідність до вимог закону - задовільнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного вироком Радивилівського районного суду Рівненської області від 08.11.2023 року покарання, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1