Справа № 204/6934/24
Провадження № 1-кс/204/1916/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше не судимого, працюючого на посаді директора Комунального підприємства «Міськи активи» Дніпровської міської ради, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 2 ст. 364 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

22 липня 2024 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що слідчим відділенням відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000168 від 27.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України. Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Розпорядження № 1-/11-рк від 01.11.2022 ОСОБА_5 призначений на посаду директора Комунального підприємства «Міські Активи» Дніпровської міської ради. Відповідно до пункту 4.12. Статуту комунального підприємства «Міські активи» Дніпровської міської ради затверджений Рішенням міської ради №89/14 від 24.02.2021 року до компетенції керівника підприємства належить: організація діяльності підприємства відповідно до вимог чинного законодавства України, повна відповідальність за стан і діяльність Підприємства; у встановленому порядку здійснення поточного (оперативного) управління Підприємством, забезпечення виконання завдань Підприємства; виконання рішень Власника та уповноваженого органу; прийняття на роботу, звільнення, заохочення працівників Підприємства і накладення стягнення відповідно до чинного законодавства; укладання угод, надання доручень, відкриття в установах банків поточних та інших рахунків Підприємства; у межах своєї компетенції видавати накази, розпорядження тощо, що стосуються діяльності Підприємства; забезпечення для всіх працівників Підприємства належних і безпечних умов праці; відповідальність в установленому законом порядку за шкоду, завдану здоров`ю та працездатності його працівників; забезпечення складання звітів (квартальних, річних) про результати господарської діяльності Підприємства в установленому чинним законодавства порядку та Статутом Підприємства; забезпечення підготовки річного фінансового плану Підприємства та подання його на погодження Уповноваженого органу; щоквартальне проведення оперативного економічного аналізу діяльності підприємства для вивчення його господарсько-фінансового стану з подальшим наданням Уповноваженим органу з метою оцінки діяльності керівництва його ефективних управлінських рішень та погодження прогнозованих показників діяльності на рік і результатів фінансової діяльності на рік Підприємства. Таким чином, ОСОБА_5 , будучи директором комунального підприємства «Міські активи» з 01.11.2022 по теперішній час обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України та примітки 1 ст. 364 КК України, є службовою особою. Досудовим розслідуванням встановлено, що між Департаментом капітального будівництва ДМР та ПП «ДНЕПРОГОРСТРОЙ» укладено ряд договорів з поточного ремонту захисних споруд цивільного захисту, а саме: «Поточний ремонт захисної споруди цивільного захисту №13027 по вул. Автотранспортна, буд. 2 у м. Дніпрі», договір з надання послуг №19/09-5 від 19.09.2023; загальною вартістю 2 549 166,63 грн. На підставі додаткової угоди № 1 від 20.12.2023 до договору №19/09-5 від 19.09.2023 зменшено ціну договору на 658 272,71 грн., Таким чином ціна Договору складає 1 795 160,04 грн. в тому числі ПДВ 299 193,34 грн.; «Поточний ремонт захисної споруди цивільного захисту №13186 по вул. Автотранспортна, буд. 2 у м. Дніпрі», договір з надання послуг №19/09-4 від 19.09.2023; загальною вартістю 2 091 720,53 грн. На підставі додаткової угоди № 1 від 20.12.2023 до договору №19/09-4 від 19.09.2023 зменшено ціну договору на 450 193,38 грн., Таким чином ціна Договору складає 1 561 076,36 грн. в тому числі ПДВ 260 179,39 грн.; «Поточний ремонт захисної споруди цивільного захисту №13137 по просп. Богдана Хмельницького, буд. 34 у м. Дніпрі», договір з надання послуг №18/09-1 від 18.09.2023; загальною вартістю 2 083 644,68 грн. На підставі додаткової угоди № 1 від 20.12.2023 до договору №18/09-1 від 18.09.2023 зменшено ціну договору на 367 521,35 грн., Таким чином ціна Договору складає 1 655 434,65 грн. в тому числі ПДВ 275 905,78 грн.; «Поточний ремонт захисної споруди цивільного захисту №13182 по вул. Макарова, буд. 20 у м. Дніпрі», договір з надання послуг №18/09-2 від 18.09.2023; загальною вартістю 1 435 022,78 грн. На підставі додаткової угоди № 1 від 20.12.2023 до договору №18/09-2 від 18.09.2023 зменшено ціну договору на 411 031.47 грн., Таким чином ціна Договору складає 982 194,53 грн. в тому числі ПДВ 163.699,09 грн. Однією з підстав проведення поточного ремонту зазначених вище захисних споруд цивільного захисту населення, є складання акту оцінки стану готовності захисної споруди складний співробітниками Головного управління Державної служби з надзвичайний ситуації України, за період 26.08.2022 за адресою АДРЕСА_2 , в якому зазначено про незадовільний санітарний стан та загальний стан приміщення затоплений, Акту оцінки стану готовності захисної споруди № 13137а від 16.03.2023 за адресою АДРЕСА_3 в якому зазначено про незадовільний санітарний стан та загальний стан приміщення затоплений; Акту оцінки стану готовності захисної споруди № 13182 від 16.03.2023 за адресою АДРЕСА_4 в якому зазначено про незадовільний санітарний стан та загальний стан приміщення з ознаками підтоплення, та які складені в присутності директора КП «Міськи активи» ОСОБА_5 . Таким чином, за результатами вказаних вище актів обстеження встановлено, що споруди цивільного захисту населення №13182, № 13137а перебувають в підтопленому стані. Достовірно знаючи про вказану обставину, балансоутримувач, в особі директора КП «Міські Активи» ОСОБА_5 , та усвідомлюючи про факт підтоплення, у невстановлений в ході проведення досудового розслідування місці та часі, але не пізніше 21.07.2023, діючи за попередньою змовою групою осіб з заступником директора департаменту-начальником управління проектування Департаменту капітального будівництва Дніпровської міської ради ОСОБА_8 та начальником відділу проектування об`єктів з капітального ремонту Департаменту капітального будівництва Дніпровської міської ради ОСОБА_9 , скерував лист на ім`я міського голови Дніпровської міської ради № 942 з проханням доручити Департаменту капітального будівництва Дніпровської міської ради, заступником директора якого є ОСОБА_8 , проведення поточного ремонту по об`єктам захисних споруд цивільного захисту які перебувають на балансі комунального підприємства, в тому числі: захисна споруда цивільного захисту населення № 13186 розташована за адресою: АДРЕСА_5 ; захисна споруда цивільного захисту населення № 13027 розташована за адресою: АДРЕСА_5 ; захисна споруда цивільного захисту населення № 13182 розташована за адресою: АДРЕСА_4 ; захисна споруда цивільного захисту населення № 13137а розташована за адресою: АДРЕСА_3 . У подальшому, за результатами проведених обстежень уповноваженою особою Департаменту капітального будівництва Дніпровської міської ради, - ОСОБА_9 , який діє за попередньою змовою з заступником директора департаменту-начальником управління проектування Департаменту капітального будівництва Дніпровської міської ради ОСОБА_8 разом з директором КП «Міські активи» ОСОБА_5 , у невстановлений в ході проведення досудового розслідування час та місці але не пізніше 13.09.2023, складено дефектні акти зазначених вище споруд цивільного захисту населення які були погоджені власним підписом заступника директора департаменту-начальником управління проектування Департаменту капітального будівництва Дніпровської міської ради ОСОБА_8 та затверджені власним підписом директора комунального підприємства «Міські активи» Дніпровської міської ради ОСОБА_5 . Питання обладнання зазначених споруд гідроізоляцією та проведення саме капітального ремонту споруд цивільного захисту населення не вирішувалось. За результатами проведених обстежень та складених дефектних актів, на підставі листа Комунального підприємства «Міські активи» Дніпровської міської ради від 21.07.2023 N? 942 про надання доручення на виконання Програми щодо сприяння територіальній обороні міста Дніпра на 2022-2026 роки, затвердженої рішенням міської ради від 23.02.2022 № 28/16 для забезпечення життєдіяльності населення і функціонування об?єктів міської інфраструктури на період воєнного стану, заступником директора департаменту-начальником управління проектування Департаменту капітального будівництва Дніпровської міської ради ОСОБА_8 на керівника Департаменту капітального будівництва ДМР скеровано службові записки щодо надання доручення на укладання договору з поточного ремонту захисних споруд: №13186 розташована за адресою: АДРЕСА_5 ; №13027 розташована за адресою: АДРЕСА_5 ; №13182 розташована за адресою: АДРЕСА_4 ; № 13137а розташована за адресою: АДРЕСА_3 , та в подальшому, оголошено процедуру закупівлі та укладено договори на проведення поточного ремонту зазначених вище споруд цивільного захисту населення переможцем якої стало приватне підприємство «ДНЕПРОГОРСТРОЙ». В ході проведення вказаних ремонтних робіт, на адресу Департаменту капітального будівництва Дніпровської міської ради, надійшов лист від директора приватного підприємства «ДНЕПРОГОРСТРОЙ», зі змісту якого встановлено, що у зв`язку із суттєвими опадами у період з 24.11.2023 по 29.11.2023, сталось масштабне затікання у всіх приміщеннях захисної споруди цивільного захисту населення №13027, середнім шаром води 70 мм. Факт підтоплення споруд цивільного захисту населення №13027, №13186, №13182, № 13137а також підтверджується проведеним оглядом приміщень вказаних споруд цивільного захисту після завершення ремонтних робіт за результатом яких було встановлено, що приміщення перебувають у вологому стані, на підлозі, стелі та стінах приміщень виступає вода, у зв`язку з чим конструкція будівлі та той об`єм робот, який був виконана в ході проведення поточного ремонту само-руйнується внаслідок дії вологи. За результатами судово будівельно-технічної експертизи № 29-24 від 08 квітня 2024 року, за результатами якої було встановлено, що споруди цивільного захисту населення №13027, №13186, №13182, № 13137а не відповідають нормам - ДБН В.2.2-5:2023, а саме: п. 6.3 (Окремо розташовані захисні споруди та СПП відносно планувальної позначки землі проєктуються заглибленими або частково заглибленими (за умови забезпечення встановлених показників їх захисних властивостей). При виборі способу розміщення відносно планувальної позначки землі слід враховувати геологічні, гідрогеологічні та інші умови. Споруда заглиблена відносно позначки землі, гідрогеологічні вимоги не враховувались, приміщення підтоплено рідиною.); п. 6.7 (захисні споруди та СПП повинні бути захищені від можливого затоплення дощовими водами, а також іншими рідинами при руйнуванні ємностей, розташованих на поверхні землі або на вищих поверхах будівель або споруд. Споруда не захищена від затоплення, в приміщеннях спостерігаються мокрі плями, патьоки, вологи стіни, стелі, грибкові утворення); п. 7.1.1 (Проєктні рішення захисних споруд та СПП повинні забезпечувати доступність та безпеку МГН, у тому числі, з урахуванням мобільності осіб з інвалідністю різних категорій та їхньої чисельності, вхід має бути обладнаний відкидним або переносним пандусом. Споруда не захищена забезпечена засобами для мало мобільних груп населення); п. 7.1.3 (В приміщеннях захисних споруд та СПП повинні бути передбачені засоби безпеки, орієнтування, отримання інформації згідно. Системи візуальної навігації на стінах, повинні містити інформацію щодо призначень приміщень, необхідних шляхів руху. В захисних спорудах та СПП необхідно передбачити тактильну навігацію, у тому числі за допомогою тактильних інформаційних табличок, контрастного маркування на сходах, порогах, дверних отворах, а також звужених відносно ширини коридору, проходах тощо. Не становлено); п. 7.4 (Санітарно-гігієнічні приміщення. Не влаштовані, сантехприлади відсутні, мережа каналізації відсутня, біотуалети або будь які засоби для санітарно-гігієнічних приміщень відсутні); п.11.3.2 При відсутності у захисній споруді або СПП місткістю 20 осіб і менше водопроводу, необхiдно передбачати мiсця для розташування переносних ємностей (баків, резервуарів) для питної води з розрахунку 2 л/доб на одну особу, яка підлягає укриттю. Не влаштовані, запасів води не виявлено); п.11.4.1 (Каналізацію захисних споруд та СПП слід проєктувати прямоточною з виводом до об`єктової та/або міської системи каналізації з урахуванням вимог ДБН В.2.5-75 та ОСОБА_10 .2.5-64. За неможливості виконати прямоточну каналізацію вищезазначених споруд мають передбачатися локальні насосні станції водовідведення. Не влаштовані); п.15.1 Гідроізоляція повинна витримувати без розриву деформації конструкцій, які допускаються проєктом. Шви між елементами будівельних конструкцій необхідно заповнювати герметизуючими матеріалами з високою еластичністю та адгезією до основи, що забезпечують суцільність гідроізоляції при деформаціях та переміщеннях конструкцій будівлі. Не влаштовані, рідина просочується крізь зовнішні конструкції стель, стін та підлог). Таким чином, споруди цивільного захисту населення №13027, №13186, №13182, № 13137а не відповідають нормам ДБН В.2.2-5:2023 «Захисні споруди цивільного захисту» та не придатні для використання та находження людей тривалий час. Згідно ч. 3 ст. 7-2 Закону України «Про будівельні норми» будівлі і споруди у цілому та їх окремі частини повинні бути придатними для використання за призначенням з урахуванням, зокрема, безпеки для здоров`я людей, які задіяні протягом усього життєвого циклу споруди. При належному технічному обслуговуванні будівлі і споруди мають відповідати основним вимогам протягом їх економічно обґрунтованого строку експлуатації. Згідно ст. 11 Закону України «Про будівельні норми» застосування будівельних норм або їх окремих положень є обов`язковим для всіх суб`єктів містобудування. У разі якщо будівельні норми містять посилання на національні стандарти, що стосуються вимог до виготовлення містобудівної, проектної, науково-проектної та робочої документації, методів проектування, процесів виконання будівельних робіт, методів випробувань, конструктивних та інженерних систем, такі стандарти є обов`язковими до застосування. Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України № 1883 від 19.08.2023 внесено зміни до Порядку створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту, виключення таких споруд із фонду та ведення його обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 № 138 та визначено, що об`єкти фонду захисних споруд мають стратегічне значення для забезпечення захисту населення. Також, за результатами акту обстеження складеного співробітниками Головного управління державної служби з надзвичайних ситуацій України в Дніпропетровській області від 08.02.2024 року, після проведення ремонтних робіт, виявлено, що споруди цивільного захисту населення все ще перебувають у підтопленому стані та не відповідають вимогам та нормам ДБН. Таким чином, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді директора комунального підприємства «Міські активи» Дніпровської міської ради, будучи балансоутримувачем зазначених споруд цивільного захисту, достовірно знаючи про перелік питань визначених на об`єктах та необхідність проведення яких зазначено у дефектних актах не відповідають нормам та вимогам ДБН, у зв`язку із необхідністю проведення ремонтних робіт пов`язаних із гідроізоляцією споруд, у невстановлений в ході проведення досудового розслідування час та місці, але не пізніше 13.09.2023 затвердив своїм підписом складені уповноваженою особою Департаменту капітального будівництва Дніпровської міської ради ОСОБА_9 дефектні акти, без улаштування гідроізоляційного покриття, тим самим затвердив дефектний акт, про проведення поточного ремонту, оскільки фактично виконані на об`єктах споруд цивільного захисту населення АДРЕСА_6 ; АДРЕСА_7 ; № 13137 по АДРЕСА_3 ; № 13182 по АДРЕСА_4 роботи відносяться до капітального ремонту. Так як проведені (нова, або технічно модернізована) мережі електропостачання та вентиляції, улаштовані бетонні східці та виконана бетонна армована стяжка, що змінила показники по висоті приміщення. Отже, ОСОБА_5 зловживаючи службовим становищем, діючи умисно з метою одержання неправомірної вигоди для приватного підприємства «ДНЕПРОГОРСТРОЙ», використав своє службове становище всупереч інтересам служби, чим спричинив шкоду інтересам територіальної громади у вигляді сплачених із місцевого бюджету коштів у сумі 3 921 509,18 грн. задля проведення поточних ремонтів за результатами яких споруди цивільного захисту населення не відповідають вимогам для укривання людей протягом тривалого часу, що відповідно до примітки 4 статті 364 КК України, є тяжкими наслідками, оскільки вказана майнова шкода у 250 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян станом на 2023 рік. З урахуванням викладеного, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, за ознаками зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої юридичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки громадським інтересам, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

19.07.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України

Підозра відносно ОСОБА_5 підтверджується та обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 22.11.2023; матеріали виконання доручення прокурора УСБУ у Дніпропетровській області від 06.12.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 10.01.2024; договором про надання послуг № 19/09-4; договором про надання послуг №18/09-2; договором про надання послуг №18/09-1; договором про надання послуг № 19/09-5; відповідь КП «ДМБТІ» на запит прокурора від 28.02.2024;протоколами огляду місця подій від 13.02.2024; актом оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту сховища, протирадіаційного укриття від №13182; протоколами огляду місця подій від 23.02.2024; довідкою КП «Міські активи» ДМР; відповіді ОСОБА_5 на запит прокурора від 22.03.2024 №366; висновком експерта № 29-24 від 08.04.2024; протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 12.03.2024; актом про результати проведених заходів від 09.04.2024; відповідь КП «ДМБТІ» на запит прокурора від 28.02.2024; матеріали виконання доручення прокурора УСБУ у Дніпропетровській області від 18.07.2024; повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 19.07.2024; протоколом обшуку в порядку ст. 234 КПК України від 19.07.2024; іншими наявними в матеріалах доказами, зібраними під час проведення досудового розслідування.

В обгрунтування доцільності обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий зазначає, що матеріали кримінального провадження містять вагомі докази про вчинення останньою тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також, слідчий у клопотанні, просить застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі спричинених збитків, що становить 3 921 509,18 грн., враховуючи, майновий стан підозрюваного, отриману ним заробітну плату, свідчить про те, що ОСОБА_5 має можливість сплатити посильний для неї розмір застави, із врахуванням його майнового стану. Тому, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначив що підозра повністю не обгрунтована належними доказами, він не має відношення до оплати та тендеру ремонтних робіт, будь-яких документів не підписував, на вимоги прокурора надавав всі необхідні документи добровільно, ризики не доведені, а тому просив повністю відмовити у задоволенні клопотання.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив не обирати жоден з запобіжних заходів, оскільки підозра жодним чином не обґрунтована, а зазначені в клопотанні ризики належним чином не вмотивовані. Надані стороною обвинувачення докази для підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_5 не містять жодних фактичних даних, які б вказували або підтверджували наявність між ОСОБА_5 та заступником директора департаменту начальником управління проектування департаменту капітального будівництва ДМР ОСОБА_8 та уповноваженою особою цього департаменту ОСОБА_9 попередньої змови на вчинення інкримінованого злочину, а також вчинення зазначених дій в інтересах ПП «ДНЕПРОГОРСТРОЙ». У документах доданих до клопотання та у повідомленні про підозру відсутнє підтверджене належним чином обчислення розміру наслідків, що виявляються у завданні істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб. Крім того, у повідомленій підозрі не встановлено, що саме його дії стали причиною відповідних наслідків, оскільки замовником ремонтних робіт був департамент капітального будівництва ДМР, ним же була підготовлена тендерна документація та проведені торги, ним же були укладені договори на надання послуг договорами у КП «Міські активи» ДМР не було жодних прав та обов`язків. Підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки, займає офіційну свою посаду та заробітна платає єдиним джерелом його доходу. Він не має впливового статусу, не володіє нерухомістю за кордоном, а тому не має можливості покинути межі країни. Він займається волонтерською діяльністю та неодноразово їздив у прифронтові міста, за час досудового розслідування не вчинив жодної дії спрямованої на переховування від органу досудового розслідування. Тому, вважає, що клопотання про обрання найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає правового обґрунтування, а тому просив відмовити в його задоволенні або ж обрати особисте зобов`язання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані матеріали, якими слідчий, прокурор обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує положення ст. 178 КПК України, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, роботи.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Відповідно до приписів ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Так, слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні зазначено, що існують ризики, передбачені п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У судовому засіданні знайшов своє підтвердження зазначений слідчим та прокурором ризик переховування підозрюваного від слідства та суду, оскільки ОСОБА_5 дійсно враховуючи наявність повідомленої йому підозри про вчинення тяжкого кримінального правопорушення та тяжкості покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним у скоєнні інкримінованого правопорушення, з метою уникнення такої відповідальності, дійсно може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Що стосується зазначених органом досудового розслідування ризиків можливого впливу на свідків та перешкоджання підозрюваним ОСОБА_5 кримінальному провадженню іншим чином, то слід зазначити, що їх наявність не була підтверджена у судовому засіданні, оскільки не зазначено на яких саме свідків він може здійснювати незаконний вплив, та не зазначено яким саме чином підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню.

Таким чином, у судовому засіданні було встановлено наявність лише одного ризику, що підозрюваний ОСОБА_5 дійсно може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому, в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедов проти Росії» від 01 червня 2006 року, зазначено, що «суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Відповідно до конвенції та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії» та «Ігнатов проти України», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, враховую вимоги п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Однак, в обґрунтування того, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризику, підтвердженому у судовому засіданні, прокурором не наведено переконливих мотивів та не надано суду жодних належних доказів.

Що стосується посилань підозрюваного та його захисника на необґрунтованість повідомленої підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, то варто зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи критерії обґрунтованості підозри викладені у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кавала проти Туреччини» (заява №28749/18) для того, щоб арешт за обґрунтованою підозрою був виправданий не потрібно, щоб поліція отримала достатньо доказів для пред`явлення обвинувачення або для арешту, або під час перебування заявника під вартою.

Метою затримання є подальше розслідування кримінального провадження шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Виходячи з наданих доказів, слідчий суддя приходить до висновку, що додані до матеріалів клопотання докази у їх сукупності, дають всі підстави стверджувати про вірогідну причетність підозрюваного до вчинення названого кримінального правопорушення.

Слідчий суддя зазначає, що на вказаному етапі досудового розслідування він не в праві вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Зважаючи на усталену практику Європейського суду з прав людини, де у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», зазначено термін «Обгрунтована підозра», який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпьелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A? N182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У зв`язку з викладеним, доводи підозрюваного та його захисника про необґрунтовану підозру є безпідставними.

Відповідно до ст. 181 КК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт застосовується до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, стійких соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, а також враховуючи, що існує ризик, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, та враховуючи недоведеність прокурором, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вказаному вище ризику, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, що буде достатнім для запобігання ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановленому у судовому засіданні.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 182-186, 193-197, 205 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю, в межах строку досудового розслідування, тобто до 19 вересня 2024 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-не залишати в період часу з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. без дозволу слідчого, прокурора або суду місце постійного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , за винятком випадків переміщення до найближчого укриття на час дії сигналу «Повітряна тривога», надання невідкладної медичної допомоги підозрюваному та подальшого невідкладного повернення до житла;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на працівників СУ ГУНП в Дніпропетровській області за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення.

Суддя ОСОБА_1