ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2497/24 Справа № 203/299/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27 червня 2024 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.2 ст.190, ч.3 ст.27 ч.3 ст.190, ч.3 ст.27 ч.4 ст.190, ч.4 ст.190, ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ч.3 ст.358, ч.3 ст.28 ч.4 ст.358, ч.3 ст.146 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27 червня 2024 року було продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.2 ст.190, ч.3 ст.27 ч.3 ст.190, ч.3 ст.27 ч.4 ст.190, ч.4 ст.190, ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ч.3 ст.358, ч.3 ст.28 ч.4 ст.358, ч.3 ст.146 КК України, строком до 25 серпня 2024 року, із визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави у розмірі 90 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 272 520 (двісті сімдесят дві тисячі п`ятсот двадцять) гривен 00 копійок

Ухвала суду першої інстанції обгрунтована тим, що прокурором доведено, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив звільнити його з-під варти та застосувати до нього запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту.

Вказав, що він перебуває під вартою більше 4 років, а визначена судом першої інстанції застава є для нього непомірною.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників провадження, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 , відповідно до положень ст.12 КК України, обвинувачується в тому числі у скоєнні особливо тяжких злочинів , тому колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, оскільки такий запобіжний захід не відповідає ступеню тяжкості злочинів, у яких він обвинувачується.

Колегія суддів вважає, що з метою ухилення від кримінальної відповідальності, враховуючи суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини обвинуваченого, він може вдатись до спроб переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тому ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, є цілком обґрунтованими і реально існують.

Посилання обвинуваченого на те, що він чотири роки перебуває під вартою колегія суддів вважає таким, що не є підставою для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу або скасування запобіжного заходу, оскільки розгляд провадження триває, встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України.

Колегія суддів погоджується з визначеним розміром застави, та зазначає, що застава у меншому розмірі не забезпечить запобігання ризикам і забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, виходячи з тяжкості та виду кримінальних правопорушень, інкримінованих ОСОБА_6 , відомостей про його особу, позиції Європейського суду з прав людини, є необхідною та достатньою для запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 ПК України, а тому не приймає доводи обвинуваченого в цій частині.

Колегія суддів зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому.

Колегія суддів не вбачає істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали, тому вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27 червня 2024 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.2 ст.190, ч.3 ст.27 ч.3 ст.190, ч.3 ст.27 ч.4 ст.190, ч.4 ст.190, ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ч.3 ст.358, ч.3 ст.28 ч.4 ст.358, ч.3 ст.146 КК України залишити без задоволення.

Ухвалу Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27 червня 2024 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.2 ст.190, ч.3 ст.27 ч.3 ст.190, ч.3 ст.27 ч.4 ст.190, ч.4 ст.190, ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ч.3 ст.358, ч.3 ст.28 ч.4 ст.358, ч.3 ст.146 КК України залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3