Справа № 513/648/24
Провадження № 1-кп/513/119/24
Саратський районний суд Одеської області

У Х В А Л А

04 листопада 2024 року Саратський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засіданні ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області кримінальне провадження №0000634, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 травня 2024 року, щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Плахтіївка Саратського району Одеської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 26 квітня 2024 року приблизно о 10 годині 30 хвилин під час дії воєнного стану на території держави, який був введений з 07.03.2022 відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, з 26.03.2022 Указ Президента України від 14.03.2022 року №133/2022, затверджений Законом України від 15.03.2022 №2119- ІХ, з 25.04.2022 Указ Президента України від 18.04.2022 року №259/2022, затверджений Законом України від 21.04.2022 №2212- ІХ, з 22.05.2022 Указ Президента України від 17.05.2022 року №341/2022, затверджений Законом України від 22.05.2022 №2263- ІХ, з 23.08.2022 Указ Президента України від 18.08.2022 року №573/2022, затверджений Законом України від 15.08.2022 №2500-ІХ, з 21.11.2022 Указ Президента України від 07.11.2022 року №757/2022, затверджений Законом України від 16.11.2022 №2738- ІХ, з 19.02.2023 Указ Президента України від 06.02.2023 року №58/2023, затверджений Законом України від 11.02.2023 №2915- ІХ, з 20.05.2023 Указ Президента України від 01.05.2023 №254/2023, затверджений Законом України від 02.05.2023 №3057- ІХ, з 18.08.2023 Указ Президента України від 26.07.2023 №457/2023, затверджений Законом України від 27.07.2023 №3275 ІХ, з 16.11.2023 Указ Президента України від 06.11.2023 №734/2023, затверджений Законом України від 09.11.2023 №3429-ІХ, з 06.02.2024 Указ Президента України від 05.02.2024 №49/2023, затверджений Законом України від 06.02.2024 №3564-ІХ, переслідуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та особистого збагачення, з корисливих мотивів, перестрибнувши через металеву сітку «Рябиця», проник на територію городу будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_6 , потім шляхом розбиття скла у вікні проник у приміщення гаражу, звідки умисно викрав брухт міді, загальною вагою 3,5 кг, вартістю 787,50 грн та брухт латуні, вагою 0,3 кг, вартістю 42,09 грн, належні потерпілій, чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 829,59 грн. З місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду кримінального провадження була повідомленою, в порядку та строки визначені ст. 135 КПК України, до суду подала заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності. Претензій морального та матеріального характеру не має, просить міру покарання призначити за законом.

З урахуванням положень ст. 325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд заслухавши думку учасників судового провадження, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого.

Суд визнав за можливе розглянути кримінальне провадження за відсутності потерпілої.

01 жовтня 2024 року захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 підтримав клопотання, просив закрити кримінальне провадження щодо обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника ОСОБА_5 та просив його задовільнити.

Прокурор вважав наявними підстави для закриття кримінального провадження.

Вивчивши мотиви поданого захисником обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 клопотання, суд прийшов до такого.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ч.1 ст.2 КПК).

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX, відповідно до якого ст.51 КУпАП (дрібне викрадення майна) викладено у новій редакції.

Так, положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП, настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року - для будь-якого платника податку.

Отже, чинним законом встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що станом на 01 січня 2024 року становить 3 028 грн (податкова соціальна пільга станом на 01 січня 2024 року 1 514 х 2).

Згідно з ч. 2 ст. 4 КК кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Положеннями ч.1 ст.5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні майна, належному ОСОБА_7 на загальну суму 829,59 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення, в умовах воєнного стану.

Відповідно до п.4-1 ч.1 ст.284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з абз. 4 ч. 7 ст. 284 КПК ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої, зокрема, пунктом 4-1 частини першої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст. 479-2 цього Кодексу.

Згідно із ст.479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Обвинувачений ОСОБА_4 в особі захисника ОСОБА_5 , заявив клопотання про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, розуміє наслідки вчинення таких дій, що тягнене за собою закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, вину у вчиненому визнає.

Таким чином, суд встановив, що у зв`язку з внесенням змін до ст.51 КУпАП, має місце декриміналізація діяння, вчиненого ОСОБА_4 , яке полягає у викраденні чужого майна вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а відтак втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого ОСОБА_4 діяння, що покращує його становище.

За таких обставин, клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 підлягає задоволенню, а кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Керуючись п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження - задовільнити.

Кримінальне провадження № 0000634, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 травня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 КК України - закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Роз`яснити зазначеним особам право пред`явити цивільні позови у порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1