Справа № 496/1215/24
Провадження № 1-кс/496/1736/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

повний текст

09 липня 2024 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка клопотання слідчого слідчого відділу Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Біляївської окружної прокуратури ОСОБА_7 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Криве Озеро Кривоозерського району Миколаївської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, на утримані малолітніх та неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

за матеріалами кримінального провадження №0000159 від 14.02.2024 року за ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з зазначеним клопотанням про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 в межах строків досудового розслідування, до 14.08.2024 року.

Клопотання мотивує тим, що в період дії воєнного стану в Україні 14.02.2024 року о 13:30 год., ОСОБА_4 , не пізніше 13.02.2024р., перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, не маючи передбаченого законом дозволу, діючи умисно усвідомлюючи протиправний, суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, всупереч вимог п. 1 «Переліку видів майна, що може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою ВР України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471-XII, п.п. 9,11,15, «Положення про дозвільну систему» затвердженого Постановою КМУ від 12 жовтня 1992 р. № 576 з наступними змінами, п. 11.7 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 21.08.1998 № 662, незаконно придбав невстановленим способом: ручну короткоствольну нарізну бойову вогнепальну зброю - 9-мм. самозарядний пістолет Макарова (ПМ), серії/№ НОМЕР_1 випуску (магазин НОМЕР_13), виробництва Іжевського механічного заводу, м. Іжевськ, СРСР (далі - пістолет); 8 боєприпасів - 9-мм. патрони до пістолета Макарова (ПМ) (9x18) (далі - патрони).

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою вчинення розбійного нападу на ОСОБА_8 умисно, без передбаченого законом дозволу, став зберігати та носити безпосередньо при собі вищевказаний пістолет, який був спорядженим 8-ма патронами.

14 лютого 2024 року, приблизно о 13 год. 30 хв., в період дії воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», ОСОБА_4 , з метою протиправного вилучення чужого майна, шляхом вчинення нападу, поєднаного із насильством, небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу, діючи умисно, заздалегідь підготувавши для вчинення злочину ручну короткоствольну нарізну бойову вогнепальну зброю - 9-мм. самозарядний пістолет Макарова (ПМ), серії/№ НОМЕР_1 випуску (магазин НОМЕР_13), виробництва Іжевського механічного заводу, м. Іжевськ, СРСР (далі - пістолет), який був споряджений 9-мм. патронами до пістолета Макарова (ПМ) (9x18) (далі - патрони) та транспортний засіб, у вигляді мопеду марки «Suzuki» моделі «UG110SW» темно-сірого кольору, направився до магазину «Comfy», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Перебуваючи за вищевказаною адресою, продовжуючи реалізацію свого злочинного задуму, направленого на вчинення нападу, поєднаного із насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, дочекався, поки ОСОБА_8 з рюкзаком на плечі вийшов з обмінного пункту, розташованого в будівлі магазину «Comfy» та направлявся до свого автомобіля.

ОСОБА_4 , залишивши мопед на стоянці вказаного магазину, підійшов з заду до ОСОБА_8 та за допомогою о пістолету який був споряджений патронами, здійснив 3 постріли в ОСОБА_8 , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді вогнепального кульового поранення ділянки лівого кулькового суглобу, закритого перелому голівки лівого стегна та лівої вертлюжної западини, стороннє тіло (куля) у голівці лівого стегна.

Після цього, ОСОБА_4 , діючи умисно, відкрито заволодів рюкзаком ОСОБА_8 , в якому знаходилися грошові кошти у сумі 18 250 (вісімнадцять тисяч двісті п`ятдесят) гривень, банківські картки, відкриті в AT КБ «ПРИВАТБАНК» на ім`я ОСОБА_8 за наступними номерами НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , банку «ПУМБ» за наступними номерами НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , планшет марки «IPAD», вартістю 5000 гривень1, всього на загальну суму 23 250 (двадцять три тисячі двісті п`ятдесят) гривень.

З протиправно вилученим майном та грошовими коштами, ОСОБА_4 на мопеді марки «Suzuki» моделі «UG110SW» темно-сірого кольору залишив місце події, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 23 250 (двадцять три тисячі двісті п`ятдесят) гривень.

Враховуючи вищезазначене, було встановлено достатньо підстав підозрювати у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 КК України за кваліфікуючими ознаками - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений в умовах воєнного стану, а також ч. 1 ст. 263 КК України, за кваліфікуючими ознаками - носіння, придбання та зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

15.02.2024 р. повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України та в подальшому. 30.05.2024 р. повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 України.

Крім цього, 20.02.2024 р. слідчим суддею Біляївського районного суду Одеської області підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, котрий припиняє свою дію 19.04.2024 р. 10.04.2024 р. керівником Біляївської окружної прокуратури задоволено клопотання слідчого та продовжено строк досудового розслідування у кримінальному проваджені до 3-х місяців, тобто до 15.05.2024 р. 12.04.2024 р. ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області задоволено клопотання слідчого СВ Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області про продовження строку застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 15.05.2024 р. 13.05.2024 р. ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області задоволено клопотання слідчого та продовжено строк досудового розслідування у кримінальному проваджені до 5-ти місяців, тобто до 14.07.2024 р. 13.05.2024 р. ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області задоволено клопотання слідчого про продовження строку застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 11.07.2024 р.

У межах кримінального провадження проведено значний обсяг слідчих та процесуальних дій, спрямованих на отримання та перевірку здобутих доказів, водночас закінчити досудове розслідування з урахуванням у 5-ти місячний строк, який спливає 14.07.2024 р. не надається можливим.

Так, до теперішнього час не проведено усіх необхідних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення усіх обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадження, згідно положень ст. 91 КПК України.

З урахуванням відомостей, які будуть отримані в результаті проведення процесуальних дій, існує необхідність вирішення питання щодо можливої зміни підозри, при наявності відповідних підстав. Завершити вказані процесуальні дії у п`ятимісяний строк досудового розслідування є неможливим, у зв`язку із складністю провадження, як наслідок чисельністю слідчих дій.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

1. Протоколами огляду місця події від 14.02.2024, в ході якого було виявлено та вилучено змиви плям бурого кольору, три гільзи калібром 9 мм;

2. Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 14.02.2024, який вказав, що 14.02.2024 він на своєму автомобілі приїхав за адресою: АДРЕСА_2 . Із метою обміняти грошові кошти. Він знаходячись в автомобілі почув один хлопок, а потім ще один та обернувшись він побачив автомобіль «Тесла» червоного кольору біля якого знаходилися двоє чоловіків, один з яких лежав на землі, а інший нібито сидів на ньому. Потім він почув ще два хлопки та побачив, як чоловік одягнутий в темний одяг з шоломом на голові закритого типу, намагався вирвати сумку у чоловіка, який лежав на землі. Також він помітив мопед темного кольору, на який сів чоловік в темному одязі та шоломом на голові та поїхав в невідомому напрямку;

3. Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 14.02.2024, який пояснив, що 14.02.2024 він направлявся до свого автомобіля та побачив раніше незнайомого йому чоловіка, на якого він не звернув увагу та коли він став до нього спиною, то почув постріли в свій бік та відчув біль в нозі та після чого впав на землю. Після цього раніше незнайомий йому чоловік підійшов до нього та намагався вирвати сумку, в якій знаходилися грошові кошти. Він намагався чинити опір, але невідомий йому чоловік здійснив постріл йому в ногу. Після чого невідомий чоловік вирвав сумку та сівши на мопед зник у невідомому напрямку;

4. Протоколом затримання на підставі ст. 208 КПК України від 14.02.2024, в ході якого у підозрюваного ОСОБА_4 було вилучено пару черевиків чорного кольору, штани чорного кольору, штани зеленого кольору, светр чорного кольору з біркою з надписом «М-ТАС», наручний годинник чорного кольору «8КМЕІ»;

5. Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 14.02.2024, який вказав, що 14.02.2024 він знаходився на роботі в екіпажі охорони КУ «Муніципальна варта». Перебував він на зміні разом з напарниками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . В цей же день приблизно об 13.30 годині йому на рацію надійшло повідомлення про те, що за адресою АДРЕСА_2 знаходиться чоловік з вогнепальним пораненням. Присутні на місці громадяни надали прикмети особи, яка здійснила постріл. За прикметами він проїхав до гаражного кооперативу «Прибой», що розташований за адресою АДРЕСА_2 де на території помітив чоловіка в темному одязі та шоломі на голові. Він помітив, що даний чоловік сів на мопед та почав їхати на мопеді в сторону виїзду з гаражного кооперативу. Він поїхав за ним. Коли він помітив, що чоловік на мопеді впав, та підвівшись почав тікати, він наздогнав його та почав затримувати, але чоловік в темному одязі вирвався та знову втік. Коли він його наздогнав, то він застосував фізичну силу затримав його;

6. Постановою про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 15.02.2024;

7. Протоколом обшуку гаражного приміщення, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 ряд, гараж № НОМЕР_7 від 19.02.2024, в ході якого було виявлено та вилучено 50 об`єктів ззовні схожі на набої із маркуванням, калібром 9мм; ОР8-трекер у кількості 2 одиниць в коробках з трьома тримачами сім-карт; ніж чорного кольору; зарядний пристрій до радіостанції у кількості 5 одиниць та З радіостанції; колодка чорного кольору, коробка та 28 предметів ззовні схожих на набої; металевий предмет, циліндричної форми, коричневого кольору; портативна станція радіоелектронної боротьби; предмет ззовні схожий на пістолет у розібраному стані, перебуває у коробці із маркуванням «Сафарі РФ 420 РФ 430, револьвер калібру 4мм для відстрілу патронів «Флобера»; металевий предмет ззовні схожий на глушник, чорного кольору; військовий квиток на ім`я ОСОБА_14 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_14 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_15 ; коробка в якій міститься диктофон марки «Олімпус»; предмет, ззовні схожий на страйкбольну гранату у пластиковому корпусі; порожня коробка від рації «РОПЛ^Ю»; три комплекти з гарнітурою (навушної); предмет, ззовні схожий на пістолет із маркуванням НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , два магазину № НОМЕР_10 та № НОМЕР_11 та дозвіл на ім`я ОСОБА_4 № НОМЕР_12 ; предмет циліндричної форми, коричневого кольору; 12 пластикових стяжок, білого кольору; три мобільних телефони марки «Самсунг», мобільний телефон марки «LG»; п`ять сім-карт; трекер чорного кольору «ТОВ ВЮСТ»; ганчірка синього кольору в яку/замотано металевий предмет чорного кольору та рукоятку чорного кольору; мобільний телефон марки «Samsung» білого кольору, та іншими матеріалами кримінального провадження.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, метою продовження застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є унеможливлення останнім переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Даний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 не може не усвідомлювати імовірність засудження за інкримінованими злочинами, передбачені ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, та призначення безальтернативної, реальної міри покарання у виді позбавлення до 15 років з конфіскацією майна.

Крім цього, у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжує існувати ризик, що пов`язаний із можливим незаконним впливом підозрюваного на потерпілу сторону, свідків, експертів, спеціалістів у вказаному кримінальному провадженні з метою викривлення фактичних обставин вчиненого злочину. Досудове розслідування на даний момент триває, а процесуальні дії зі свідками, очевидцями проведені не в повному обсязі, не завершено проведення необхідних експертиз, призначених в рамках даного кримінального провадження.

Крім цього, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжує існувати ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення. Згідно ст. 3 Конституції України - людина, її життя та здоров`я визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Разом з тим, ОСОБА_4 обґрунтовано та об`єктивно підозрюється у вчиненні злочину, що перекреслює будь-яку повагу до охоронюваних державою цінностей життя та здоров`я, котрі є фундаментальними. Разом з тим, просить врахувати дані, що характеризують особу підозрюваного ОСОБА_4 , ступінь суспільної небезпеки та ризиків летальності його поведінки, як під час вчинення злочину так і після вчинення злочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, є необхідним продовжити застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів (домашній арешт, особисте зобов`язання, особиста порука чи застава), не здатен забезпечити виконання ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, а саме, своєчасне його з`явлення до слідчого та суду на виклик для проведення слідчих та інших процесуальних дій, виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків. Крім цього, жоден з інших більш м`яких запобіжних заходів не здатен попередити ризики, зазначені вище.

Прокурор у судовому засіданні на задоволенні клопотання наполягав, посилаючись на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому пояснив, що обґрунтованість підозри підтверджена матеріалами, доданими до клопотання. Вважає, що наявні підстави для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому, пояснив, що строк кримінального провадження було продовжено до шести місяців, а саме до 14.08.2024 року.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою. Заперечення ґрунтуються на тому що, у судове засідання призначене слідчим суддею Іллічівського міського суду Одеської області ОСОБА_4 прибув самостійно, не будучи затриманим. Так само, ОСОБА_4 прибув до зали суду Біляївського районного суду Одеської області, де йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Таким чином, з 16 по 20 число, що минули між судовими засіданнями, ОСОБА_4 не переховувався від суду, не здійснив дії щодо переховування від суду та слідства. Також, не підтверджено ризику пов`язаного з впливом на потерпілого, свідків чи експертів, оскільки ОСОБА_4 за станом здоров`я немає можливості самостійно пересуватися, він перебуває під вартою, без належного лікування, яке потребує. Ухвала суду, якою було зобов`язано надати ОСОБА_4 медичне обслуговування, не виконується. Враховуючи вказане, просить застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, або визначити розмір застави, після сплати якої, підозрюваний буде мати можливість звільнитись з-під варти та отримувати належне медичне обслуговування.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора, та підтримав заперечення свого адвоката.

Вислухавши пояснення прокурора, заперечення підозрюваного та його захисника, вивчивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Крім того, відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, тобто до 14.08.2024 року та ухвалою слідчого судді від 09.07.2024 року було продовжено досудове розслідування до 14.08.2024 року.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно п.5 ч.1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

За змістом ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Ознайомившись із матеріалами клопотання, слідчий суддя вважає, що слідчим виконано вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, а саме він довів, що ризики, які виправдовують тримання під вартою не змінились, та об`єктивно існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування у короткі строки.

Так, обґрунтованість підозри на даній стадії підтверджена матеріалами, доданими до клопотання, а саме: заявою потерпілого ОСОБА_8 , протоколами огляду місця події від 14.02.2024 р., відповідно яких на ділянці місцевості, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , а саме поблизу приміщення обмінника валют, розміщений автомобіль марки «Tesla» червоного кольору, біля якого на асфальті наявні сліди речовини бурого кольору, далі біля бордюру наявні гільзи. Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 14.02.2024 р. який пояснив, що приблизно 13-14 год. 14.02.2024 р. на нього скоєно напад невідомим чоловіком та додатковим допитом 15.02.2024 року. Протокол огляду місця події під час якого виявлено предмет в корпусі чорного кольору зовні схожий на рацію з навушниками. Протоколом огляду, під час якого було оглянуто металевий гараж, де виявлено мопед марки Suzuki, пістолет та набої. Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що 14.02.2024 р. заступив на чергування, о 13-30 год. отримав виклик про вогнепальне поранення чоловіка. По приїзду на місце події, свідок надав інформацію про чоловіка, який можливо скоїв вказаний злочин, а також свідченнями його напарників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 14.02.2024 р., який пояснив, що почув декілька хлопків, знаходячись біля обмінника валют, де сталась вказана пригода, та обернувшись побачив червоний автомобіль марки «Tesla» червоного кольору біля якого один чоловік наче сидить над іншим та намагається вирвати його сумку. 15.02.2024 р. повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України та в подальшому. Постановою слідчого від 15.02.2024 р. про визнання речовими доказами. Протоколом огляду предметів від 15.02.2024 р. Протоколом обшуку гаражного приміщення, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 від 19.02.2024 р. повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри від 31.05.2024 р.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за вчинення яких йому загрожує покарання до семи та до п`ятнадцяти років позбавленням волі відповідно. Офіційно не працевлаштований, не одружений, раніше не судимий.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи питання щодо існування ризиків переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду, суд враховує відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного та суворість покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину у разі визнання його винним, втеча від працівників КУ «Муніципальна варта», яка є незрозумілою у випадку, якщо ОСОБА_4 вважав себе ні в чому не виним.

Таким чином, обставини даного кримінального провадження, в тому числі і дані про особу підозрюваного, на думку суду, дають достатні підстави припускати, що ОСОБА_4 , який на теперішній час підозрюється у скоєнні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину, розуміючи можливість призначення суворого покарання, яке йому загрожує у разі доведеності його вини за результатами розгляду кримінального провадження, може здійснити спроби переховування від органу досудового розслідування чи суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, що свідчить про існування ризику визначеного п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, наразі триває досудове розслідування, яке ухвалою слідчого судді продовжено до 14.08.2024 року, проводяться експертизи, у такому разі, у суду є підстави вважати, що при обранні запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, підозрюваний може вчинити дії, направленні на вплив свідків, експертів чи потерпілого, а отже існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Інкримінований ОСОБА_4 злочин за ч. 4 ст. 187 КК України, характеризується поєднанням із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, що дає обґрунтовані підозри для суду, вважати поведінку підозрюваного на стільки зухвалою, що не виключає існування такого ризику, як можливість скоєння іншого кримінального правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), у разі не обрання йому запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Вказані обставини в сукупності свідчать, про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного, які не забезпечать виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання зазначеним ризикам.

Так, особисте зобов`язання, не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, про який просила сторона захисту, недоцільно, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження в цілому не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Посилання захисника на погане самопочуття ОСОБА_4 та недостатність медичного догляду за ним у межах ДУ «Одеський слідчий ізолятор», є твердженням, які не підтвердженні належним доказом.

При цьому, слід зазначити, що належне медичне обслуговування в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор», передбачено законодавчо.

Так, згідно пункту 2 глави 2 розділу X наказу Міністерства юстиції «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України» від 14.06.2019 року №1769/5, надання ув`язненим і засудженим медичної допомоги, у тому числі екстреної медичної допомоги, що не може бути надана у медичній частині, здійснюється відповідно до статті 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення», статей 8, 107, 116 КВК, Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 року №239/5/104, Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року №1348/5/572.

Відповідно до пункту 3 глави 2 розділу X зазначеного наказу, у СІЗО здійснюються медичний контроль за станом здоров`я ув`язнених і засуджених шляхом проведення медичних оглядів та обстежень, виявлення осіб, які потребують лікування та постійного медичного нагляду, проведення щодо них лікувально-оздоровчих заходів з метою збереження здоров`я і працездатності, амбулаторне і стаціонарне лікування відповідно до системи стандартів у сфері охорони здоров`я, клінічних протоколів надання медичної допомоги в порядку, передбаченому законодавством.

Надання медичної допомоги, особам взятим під варту здійснюється відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я від 10.02.2012 №239/5/104, відповідно до якого, у разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах СІЗО (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного перелік та керівництво СІЗО забезпечує своєчасне направлення особи, узятої під варту, на обстеження до обраного лікарем медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Керівництво слідчого ізолятору забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку. Особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. Керівництво слідчого ізолятору забезпечує допуск обраного особою лікаря-фахівця.

Таким чином, лікування обвинуваченого у разі наявності у нього медичних захворювань можливо в умовах ДУ «Одеській слідчий ізолятор» та не може бути підставою неможливості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, враховуючи, додані до клопотання докази щодо обґрунтованої підозри у вчиненні саме ОСОБА_4 даних злочинів, існують достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують та не змінились ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою.

Прокурором в порядку ч. 3 ст. 199 КПК України, доведено факт того, що існують обставини, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою та ухвалою слідчого судді від 09.07.2024 року було продовжено строк досудового розслідування до шести місяців.

Відповідно п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, з застосуванням насильства.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. Разом з цим, запобіжний захід може бути застосований в межах строку досудового розслідування.

Враховуючи, що ухвалою слідчого судді від 09.07.2024 року було продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадження до 14.08.2024 року, а отже запобіжний захід слід застосувати строком 60 днів, однак в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 176-178,182-184, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого слідчого відділу Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ Одеський слідчий ізолятор.

Встановити строк дії ухвали - 60 днів з 09 липня 2024 року до 14 серпня 2024 року, включно, в межах строк досудового розслідування.

Розмір застави, як запобіжного заходу, не застосовувати.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору та уповноваженій службовій особі - начальнику ДУ «Одеській слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 12 липня 2024 року о 12:00 годинні у приміщенні Біляївського районного суду Одеської області, в залі судових засідань № 13.

Слідчий суддя ОСОБА_1