Справа № 206/2410/23
Провадження № 1-кс/206/798/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши в закритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання прокурора Лисичанської окружної прокуратури ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000889, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 жовтня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

24 липня 2024 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання прокурора Лисичанської окружної прокуратури ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 10 серпня 2018 року приблизно о 17 годині 00 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 , неповнолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, діючи з корисливих мотивів, прийшли до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_7 .

Впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, та достовірно знаючи про те, що на території домоволодіння відсутній власник та інші особи, що можуть завадити їх протиправним діям, продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу через незачинену хвіртку зайшли на територію внутрішнього двору вказаного домоволодіння. Після чого неповнолітній ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та неповнолітній ОСОБА_4 підійшли до дверей будинку, двері якого були зачинені на навісний замок. За допомогою металевого лому вони зірвали замок з вхідних дверей будинку, відчинили двері та проникли до його внутрішнього приміщення. Не припиняючи протиправних дій, реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, руками демонтували з вугільної печі та таємно викрали майно, що належить потерпілому ОСОБА_7 , а саме: 8 металевих глухих пічних плит, вартість яких згідно висновку експерта № 19/113/9-1110е від 02.10.2018 складає 1186 грн. 64 коп.; топочну дверку з вугільної печі, вартість якої згідно висновку експерта № 19/113/9-1110е від 02.10.2018 складає 151 грн. 67 коп.; пральну машину « Еврика-3», вартість якої згідно висновку експерта № 19/113/9-1110е від 02.10.2018 складає 700 грн.; пральну машину «Карпати-3», вартість якої згідно довідки від 09.10.2018 року складає 600 грн.

Після цього неповнолітній ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та неповнолітній ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 2638 грн. 31 коп.

Органом досудового розслідування вказані дії неповнолітнього ОСОБА_4 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжки), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 оголошено у розшук та його місцезнаходження невідоме, у зв`язку із чим прокурор просить надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, прокурор наводить підстави вважати, що підозрюваний одержавши відомості про звернення слідчого до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу до початку розгляду клопотання вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу, зокрема, підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, про що свідчить та обставина, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримніального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання повністю підтримав, посилаючись на викладені в ньому доводи, просив задовольнити.

Заслухавши думку прокурора в обґрунтування доводів і вимог клопотання, приходжу до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні ГУНП в Луганській області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР №0000889 від 30 листопада 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

25 жовтня 2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Повідомлення про підозру 26 жовтня 2018 року вручено бабусі ОСОБА_4 ОСОБА_8 .

Постановою старшого слідчого СВ Попаснянського ВП ГУНП в Луганській області майора поліції ОСОБА_9 від 06 листопада 2018 року підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у розшук, а досудове розслідування по кримінальному провадженню зупинено.

09 січня 2024 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_10 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Визначено строк дії ухвали протягом шести місяців з дати її постановлення.

09 січня 2024 року постановою Лисичанської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 відновлено досудове розслідування у кримінальному провадженні.

Статтею 131 КПК України визначені види заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких затримання особи.

Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Отже, метою застосування заходів забезпечення кримінального провадження є досягнення дієвості цього провадження, тобто забезпечення ефективності реалізації завдань кримінального провадження, закріплених ст. 2 КПК України та завдань окремих стадій кримінального провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 187 КПК України, якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 171 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2011 року зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Під час досудового розслідування вживалися заходи до встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 , зокрема, отримано відповідь від Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України від 16 квітня 2020 року з якої вбачається, що відомостей про перетинання державного кордону останнім у період з 06 листопада 2018 року по 14 квітня 2020 року в базі даних не виявлено.

Відповідно до положень ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, має право звернутись із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких передумов, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи вважає, що наявні у провадженні докази свідчать про наявність обставин зазначених у пунктах 1, 2 частини 4 статті 189 КПК України, особа об`єктивно підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, а ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України є реальними і такими, що підтверджуються наявними матеріалами, а тому клопотання про надання дозволу на затримання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 188, 371, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Лисичанської окружної прокуратури ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000889, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 жовтня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, Луганської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора; відкликання ухвали прокурором.

В силу ч. 2 ст. 190 КПК України, слідчий суддя зазначає дані прокурора: ОСОБА_3 (засоби зв`язку НОМЕР_1 ).

Затримана на підставі ухвали слідчого судді особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити йому копію зазначеної ухвали.

Визначити строк дії ухвали шість місяців з дати її постановлення, тобто до 24 січня 2025 року, але в рамках строків досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000889.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1