Справа № 282/1127/24
Провадження № 1-кп/282/156/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2024 року селище Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в селищі Любар кримінальне провадження №0000088 від 16.08.2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого трактористом у ФГ « ОСОБА_7 », раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

15 серпня 2024 року близько 20 години 40 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , в ході словесної суперечки з ОСОБА_5 , яка виникла на грунті довготривалих особистісних неприязних відносин, реалізуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, стоячи навпроти та скоротивши відстань до ОСОБА_5 , завдав один удар долонею правої руки в ліву виличну ділянку обличчя останньої.

Внаслідок своїх протиправних дій, ОСОБА_4 умисно спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_5 , у вигляді синця лівої виличної ділянки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, без короткочасного розладу здоров`я.

При розгляді справи в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, визнав повністю та дав суду відповідні пояснення по справі, повністю підтвердивши вказані вище обставини викладені у обвинувальному акті. Вказав, що у вчиненому розкаюється, попросив у потерпілої вибачення. Просив суд суворо його не карати. Цивільний позов визнав частково на суму 3000 грн.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила обставини викладені в обвинувальному акті. Щодо міри покарання підтримала думку свого представника, а також просила суд задовольнити заявлений нею цивільний позов в повному об`ємі.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_6 заявлені позовні вимоги підтримала в повному об`ємі. Просила суд призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ст.349 КПК України показами обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального проступку, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо вищевказаних фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, і вважає доведеним пред`явлене обвинувачення, а тому, суд при дослідженні доказів обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 та вивченням документів, які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд, з`ясував правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду, зміст цих обставин, з`ясував, чи немає сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив учасникам розгляду, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Проаналізувавши всі зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, які є належними та допустимими, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному проступку.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України.

Прокурор просив визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Цивільний позов потерпілої просив задовольнити.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що вчинене ним діяння є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які згідно ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які згідно ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч.1 ст.125 КК України, також суд враховує тяжкість скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є кримінальним проступком, думку потерпілої та її представника, які при обранні міри покарання обвинуваченому, просили суд призначити покарання у виді громадських робіт, дані, що характеризують особу винного, який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, усвідомив протиправність скоєного, розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується за місцем роботи та за місцем проживання, а відтак враховуючи викладене суд приходить до переконання, про необхідність призначення йому покарання у виді штрафу.

Що стосується цивільного позову, суд виходить з наступного.

У рамках даного кримінального провадження, потерпілою ОСОБА_5 , заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 , про стягнення з останнього заподіяної кримінальним правопорушенням моральної шкоди в сумі 20000 грн.

Згідно ч.1 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ч.1 ст.1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно п.4 постанови ПВС України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до п.5 даної постанови, суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

У п.9 постанови зазначається, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Саме тому, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що з урахуванням обставин вчинення даного кримінального проступку, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості цивільний позов підлягає частковому задоволенню.

Процесуаьні витрати та речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст.368, 369, 370, 371, 373, 374, 376, 532 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 40 (сорок) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) грн. 00 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов, заявлений ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 моральну (не майнову) шкоду, завдану кримінальним правопорушенням в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ч.2 ст.394 КПК України до Житомирського апеляційного суду через Любарський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1