ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/9559/24 Номер провадження 11-сс/814/675/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 09 вересня 2024 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини.

Ухвалою слідчого судді у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000627 від 07.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо підозрюваної

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Травневе, Коросташівського району, Житомирської області, українки, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. строком на 2 місяці до 07.11.2024, в межах строку досудового розслідування, із покладенням на неї наступних обов`язків:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-не залишати місце постійного проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду в нічний час доби з 22 год .00 хв. до 07 год. 00 хв.;

-повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання;

- утриматися від спілкування зі свідками кримінального провадження, за виключенням як за ініціативою слідчого чи прокурора і в їх присутності.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя послався на те, що прокурор та слідчий не довели в судовому засіданні того, що інший більш м`який захід, не пов`язаний з обмеженням волі, не може бути обраний відносно підозрюваної ОСОБА_7 , окрім того не доведено наявність ризиків, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, твердження прокурора та слідчого про існування вказаних ризиків є непідтвердженими та передчасними, також таким, що ґрунтуються в своїй переважній більшості на припущеннях.

Крім того, вирішуючи питання про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчий суддя врахував її належну процесуальну поведінку, відсутність зауважень зі сторони органів досудового розслідування, її бажання співпрацювати з органом досудового розслідування, визнання вини та щире каяття, вчинення заходів щодо відшкодування шкоди потерпілим у цьому кримінальному провадженні.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В поданій апеляційній скарзі прокурор відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовільнити клопотання слідчого СУ ГУНП в Полтавській області та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави до ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, строком на 60 днів.

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що слідчим суддею не враховано суспільний резонанс даного злочину, який вчинено у першій половині дня, у центрі населеного пункту, у вихідний день де завжди людно. Стосовно даного ДТП деякі телеграм-канали вже публікують інформацію щодо обставин даного злочину та неоднозначну реакцію на винуватицю даної пригоди.

Вказує, що суспільство очікує як на справедливе покарання за результатами розслідування так і на справедливе очікування застосування обмеження волі до винуватиці під час проведення досудового розслідування.

Також зазначає, що в рішенні слідчий суддя за надуманих обставин зазначила відшкодування шкоди потерпілим, при цьому жодних підтверджень стороною захисту суду надано не було.

Таким чином вказує, що оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до 8 років, враховуючи наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, для запобігання вищевказаним ризикам, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а також особу підозрюваної ОСОБА_7 , обставини вчинення злочину та матеріали кримінального провадження в цілому, вважає, що достатнім запобіжний заходом є тримання під вартою без можливості внесення застави.

Позиції інших учасників судового провадження.

Прокурор в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу з підстав у ній наведених та просив задовольнити. Підозрювана та її захисник заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора та додатково повідомили, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні направлений до суду першої інстанції, де проведено підготовче судове засідання та обрано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Мотиви суду.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Рішення слідчого судді має чітко відповідати вимогам КПК України, у відповідності до яких воно постановлюється. В протилежному випадку рішення слідчого судді є незаконним.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що відділом розслідування злочинів, скоєних у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000627 від 07.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.09.2024 приблизно о 10.00 год. ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки «CHEVROLET CRUZE» реєстраційний номер НОМЕР_1 рухалася по вулиці Незалежності в селищі Машівка Полтавського району, де в районі будівлі № 115, не переконавшись в тому, що поза межами проїжджої частини дороги немає перешкод, в тому числі і пішоходів, які перебували на тротуарі, не впоралася з керуванням автомобіля, змінила свій напрямок руху праворуч виїхала на бордюрний камінь та тротуар, де здійснила наїзд на ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . У наслідок вказаного наїзду ОСОБА_9 загинула у КНП «Машівська лікарня» від отриманих травм, а ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження та була госпіталізована до лікарні.

Причиною дорожньо-транспортної пригоди та наслідків, що настали є порушення вимог пункту 10.1., 11.13. ПДР України водієм ОСОБА_7 , а саме:

-п. 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

-п. 11.13. Забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1-26.3 цих Правил.

Порушення вказаних вимог ПДР водієм ОСОБА_7 з технічної точки зору знаходилися у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події.

ОСОБА_7 мала технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди, а саме уникнути наїзду на пішоходів, для чого у неї не було будь-яких перешкод технічного характеру, які б не дозволили їй виконати вимоги вищевказаних правил.

Таким чином, своїми діями, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого, ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

07.09.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

08.09.2024 слідчий відділу розслідування злочинів, скоєних у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Полтавській ОСОБА_11 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави, в задоволенні якого 09.09.2024 слідчим суддею відмовлено та обрано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. The United Kingdom), п. 32, SeriesA, № 182).

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_7 , слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яка доводиться зібраними органом досудового розслідування доказами та учасниками не оспорюється.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Колегія суддів враховує доводи клопотання слідчого про існування ризиків переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, проте вважає, що ймовірність їх настання не є такою, що виправдовує застосування у даному випадку найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Більше того, слідчим та прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігти існуючим ризикам.

При вирішення питання про те, який запобіжний захід слід обрати щодо підозрюваної ОСОБА_7 , слід врахувати як обставини вчиненого злочину так і дані про особу підозрюваної.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_7 вчинено тяжкий злочин, є слушними, однак інкримінований підозрюваній злочин не є умисним та вчинений з необережності.

Як вбачається із протоколу допиту підозрюваної ОСОБА_7 від 08.09.2024, остання провину у скоєному визнала та вказала про своє каяття з цього приводу, надала показання щодо обставин ДТП.

ОСОБА_7 є раніше не судимою, має міцні соціальні зв`язки, а доказів того, що вона ухиляється від своїх процесуальних обов`язки або неналежно їх виконує, стороною обвинувачення не надано.

Отже, на переконання колегії суддів, запобіжний захід у виді домашнього арешту цілком відповідає меті його застосування, зможе запобігти існуючим ризиками та забезпечити виконання підозрюваною ОСОБА_7 покладених на неї обов`язків, а тому рішення слідчого судді є законним та вмотивованим.

Обставин, які б переконали у протилежному висновку ніж той, до якого дійшов слідчий суддя, прокурором в апеляційній скарзі не наведено.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 09 вересня 2024 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4