Справа № 591/5612/22
Провадження № 1-кп/591/584/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2024 року Зарічний районний суд м.Суми в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження щодо обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Харків, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23.08.2022 близько 15:20 год, знаходячись біля 2-го під`їзду будинку АДРЕСА_2 , у ОСОБА_4 виник словесний конфлікт з її сусідкою ОСОБА_7 з приводу паління останньою цигарок під під`їздом, що завдавало незручностей ОСОБА_4 . Так, ОСОБА_7 , в ході конфлікту, що виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи з прямим умислом, спрямованим на заподіяння шкоди здоров`ю потерпілій ОСОБА_4 , нанесла їй один удар долонями обох рук в область грудної клітини. В результаті чого, своїми діями спричинила тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітини-забій грудної клітини, гематома м`яких тканин, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

У судовому засіданні ОСОБА_7 спочатку свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала частково: не заперечувала, що здійснила поштовх, проте заперечувала, що від таких її дій потерпілій було заподіяно ті тілесні ушкодження, про які йдеться в обвинувальному акті. В подальшому, надаючи пояснення, обвинувачена фактично свою вину у вчиненні кримінального проступку заперечила: стверджувала, що умислу на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій у неї не було та вона не винна у ситуації, що сталась. Зокрема, суду розповіла, що 23.08.2022 року близько 13-30 год. вона була вдома і їй зателефонував ОСОБА_8 , з яким вона на той час проживала у цивільному шлюбі у належній йому на праві власності квартирі, та повідомив, що йому телефонувала ОСОБА_4 та сказала, що їй заважає дим цигарок та щоб він через це вплинув на неї. А, коли ОСОБА_8 сказав, щоб ОСОБА_4 сама поговорила з нею, то остання стала погрожувати викликом поліції, які будуть перевіряти підставу її проживання у квартирі. Після цього, вона вийшла до під`їзду та стояла і спілкувалась зі свідками. В цей час приїхала патрульна поліція та сказала, що приїхали на виклик ОСОБА_4 . Під час спілкування з поліцейськими до під`їзду вибігла ОСОБА_4 і почала кричати на поліцейських, які, на думку останньої, допускали бездіяльність. Поліцейські сказали, що факту паління немає. Після цього, ОСОБА_4 почала кричати та зазначати, що вона безпідставно проживає у квартирі і між ними виникла словесна перепалка, в ході якої ОСОБА_4 наблизилась до неї і поводила себе дуже емоційно, а вона, щоб зберегти свою дистанцію, виставила руки вперед. Тому і відбувся поштовх у плечі ОСОБА_4 . Після цього ОСОБА_4 стала натирати собі груди, кричати, емоційно поводити себе, викликати інших патрульних поліції. Потім патрульна пішла до квартири ОСОБА_4 разом з останньою, а через 15 хвилин вони повернулись і ОСОБА_4 знову продовжила поводити себе емоційно. А через годину, як патрульні поїхали, ОСОБА_4 на таксі поїхала у лікарню. Жодних синців на тілі потерпілої вона ніколи не бачила. Про кримінальну справу дізналась тільки коли через 2 місяці їй оголосили про підозру. Весь цей час, поки розслідувалась справа, потерпіла провокувала її. Вона ж всіляко намагалась залагодити конфлікт між ними, просила пробачення, пропонувала відшкодувати суму коштів, які ОСОБА_4 понесла на лікування. Але ОСОБА_4 бажала, щоб вона просила пробачення у неї на очах мешканців всього будинку. В подальшому ОСОБА_4 просила у неї за вирішення ситуації ту суму грошей, яких вона не мала. На даний час саме через таку поведінку вона змінила місце мешкання, переїхавши в інше місто.

Але, не дивлячись на такі покази обвинуваченої, суд вважає, що її вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена стороною обвинувачення сукупністю належних і допустимих доказів.

Зокрема, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 розповіла суду, що її сусіди, зокрема, і ОСОБА_7 , постійно палять біля під`їзду. Неприємний запах від цигарок потім довго тримається у під`їзді та у її квартирі. Вона має дитину з алергічними реакціями. На її зауваження з приводу цього сусіди ніяк не реагують. 23.08.2022 у неї захворіла дитина, вона пішла до аптеки купити ліки, а коли повернулась, то бачила як ОСОБА_9 , разом з іншим чоловіком, знову палять цигарки, а дим і запах йдуть у під`їзд. Вона звернулась до ОСОБА_8 , з яким на той час проживала ОСОБА_9 , але він нецензурно їй відповів та сказав, щоб вона виходила на вулицю розбиратись. Вона зателефонувала до поліції та вийшла на двір. В цей час ОСОБА_9 почала спілкуватись з нею у грубій формі та нецензурно. Коли працівники поліції відбирали у неї пояснення, то ОСОБА_9 штовхнула її двома руками. Після цього, вона себе дуже погано почувала, у неї боліла голова і відчувався біль саме у тому місці, в яке вона її вдарила. Тому, коли завершили оформлення документів з поліцейськими, вона поїхала до лікарні, де її оглянув лікар. Через 2 дні вона звернулась до сімейного лікаря, бо у неї був сильний біль і синець в області грудної клітини. Повідомила, що на лікування витратила близько 1000 грн. Моральні страждання оцінила у 50 тис грн. Повідомила, що не бачить шляхів примирення з ОСОБА_7 та хотіла б, щоб та понесла покарання за свої дії.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що 23 серпня 2022 року, у другій половині дня, перебуваючи на чергуванні, отримала виклик на планшет з приводу того, що біля під`їзду палять цигарки та дим йде до кімнати заявниці. Вони, разом з напарником виїхали на місце, на АДРЕСА_2 . Під час з`ясування обставин, ОСОБА_7 підійшла до потерпілої та вдарила її у грудну клітину долонями, поштовхом. Після цього, заявниця запросила піднятись її до себе до квартири, щоб написати заяву. Коли відібрали заяву, то поїхали з місця події.

Свідок ОСОБА_11 , який здійснював патрулювання в одному екіпажі поліції разом з ОСОБА_10 , пояснив, що в ході опрацювання виклику, який поступив на лінію «102», вони прибули на АДРЕСА_2 , у подвір`я будинку. Заявниця скаржилась з приводу паління під під`їздом, дим від якого підіймається до неї у квартиру. ОСОБА_4 почала показувати їм відео, потім почала спілкуватись з ОСОБА_7 , між останніми виникла словесна перепалка і ОСОБА_7 нанесла потерпілій долонями удар у грудну клітину. У потерпілої був шок, синців він не бачив, так як вона була в одязі. Всі ці події фіксувались на бодікамеру. Потім ОСОБА_10 пішла разом з ОСОБА_4 до помешкання останньої для відібрання заяви.

Як вбачається з документів, що надані суду, ДОП Сумського РУП в Сумській області 27.08.2022 було прийнято заяву про вчинення кримінального правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_4 пояснила, що 23.08.2022 близько 15-00 год за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 нанесла останній тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин лівої тім`яної ділянки, ЗТКГ, забій м`яких тканин шийного відділу, тулуба. У зв`язку із цим, просила притягнути ОСОБА_7 до відповідальності за вчинені дії (а.с.100 т.1).

Відповідно консультативного висновку спеціаліста та висновку ортопеда-травматолога КНП СОР «СОКЛ» від 23.08.2022, ОСОБА_4 була оглянута спеціалістами та їй постановлено діагноз ЗТКГ, забій м`яких тканин шийного відділу хребта ( а.с.102,103 т.1).

Згідно виписки із медичної картки амбулаторного хворого №010419, ОСОБА_4 спостерігалась у сімейного лікаря з 23.08.2022 по 05.09.2022 з діагнозом: забій м`яких тканини шийного відділу хребта, хлистова травма, закрита травма грудної клітки, забій м`яких тканин грудної клітки, гематома м`яких тканин грудної клітини. Призначене відповідне лікування (а.с.104, 105 т.1).

Згідно даних, що містяться в медичній карті амбулаторного хворого № 010419, та відповідно до висновку експерта №692 від 13.10.2022, ОСОБА_4 з 23.08.2022 по 05.09.2022 перебувала на амбулаторному лікуванні у сімейного лікаря КНП «ЦПМСД №1» СМР, у якої було виявлено наступні тілесні ушкодження: ЗТГК- забій грудної клітини, гематома м`яких тканин. Виявлене ушкодження в ділянці грудної клітини кваліфікується як легкі тілесні ушкодження ( а.с.111, 113-114 т.1).

Крім того, під час проведення слідчого експерименту потерпіла ОСОБА_4 продемонструвала механізм заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень (а.с. 115-118 т.1), а згідно висновку експерта № 693 від 13.10.2022, тілесне ушкодження ОСОБА_4 утворилось внаслідок дії тупих предметів, про що свідчить його характер, та могло утворитись при нанесенні удару рукою (під час поштовху) в ділянку грудної клітинки, як було продемонстровано потерпілою під час проведення слідчого експерименту (а.с.119 т.1).

Згідно відеозапису з бодікамер працівників поліції, в день події, 23.08.2022, о 15-23 год, працівники поліції, які приїхали на виклик ОСОБА_4 , з`ясовують обставини виклику. У потерпілої з ОСОБА_7 починається словесна перепалка, в ході якої ОСОБА_7 робить крок вперед до ОСОБА_4 та обома руками штовхає її в область грудної клітини, від чого остання відштовхується та робить декілька кроків назад. ОСОБА_4 просить працівників поліції зафіксувати це та скласти протокол за нанесення їй тілесних ушкоджень (а.с. 124 т.1).

Тобто, вказані зафіксовані на відео обставини свідчать про умисність дій ОСОБА_7 , а вищевказана сукупність наданих стороною обвинувачення доказів містить достатньо чітких та послідовних відомостей, що доводять поза розумним сумнівом те, що ОСОБА_7 23.08.2022 року заподіяла потерпілій ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень за обставин, як вони зазначені в обвинувальному акті.

Не спростовують зазначених в обвинувальному акті обставин відомості, які містяться у поданих стороною захисту доказах.

Так, свідок ОСОБА_12 -Джумаілі Ахмед Туркі суду показав, що 23.02.2022 він разом з ОСОБА_7 стояв біля під`їзду. ОСОБА_4 викликала працівників поліції та сказала їм, що у квартирі сморід від їх цигарок. При цьому, потерпіла голосно кричала та всіляко провокувала ОСОБА_7 . Остання один раз штовхнула ОСОБА_4 . Весь інший час вони просто сварились. Ніяких тілесних ушкоджень на потерпілій не бачив. На його думку, вони не могли утворитись внаслідок дій ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що наприкінці серпня 2022 року, приблизно 23.08.2022, відбулась сутичка з приводу паління цигарок під вікнами між нею, ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ще двома свідками, які сиділи на лавочці біля під`їзду. ОСОБА_4 викликала працівників поліції та сказала, що її побили. При цьому, ОСОБА_7 не наносила їй удари, а просто один раз відштовхнула її , долонями обох рук. Ніяких забоїв у ОСОБА_4 не було, вона натерла собі місце начебто забою та сказала, що її вдарили. При цьому, після інцидента ОСОБА_4 себе нормально почувала та каталась на велосипеді.

Свідок ОСОБА_8 , який на момент подій проживав разом із ОСОБА_7 у цивільному шлюбі, показав суду, що був очевидцем подій, які стались 23.08.2022. Конфлікт почався з приводу паління та запаху цигарок, якій підіймається до 4 поверху, до квартири ОСОБА_4 . В ході цього конфлікту ОСОБА_7 штовхнула ОСОБА_4 у плечі. Після цього ОСОБА_4 почала кричати та натерла ділянку між грудями. Ніяких синців у неї не було, вона вела активний спосіб життя.

Але, до таких показів свідків, суд відноситься критично, адже їх покази не спростовують всю сукупність відомостей, що містяться в доказах сторони обвинувачення, оцінка яким надана вище. Так, жоден зі свідків не заперечував факт того, що ОСОБА_7 штовхнула ОСОБА_14 , а щодо того, що у ОСОБА_4 були відсутні, на їх думку, будь-які тілесні ушкодження, або що від дій ОСОБА_7 не могли утворитись тілесні ушкодження у ОСОБА_14 , є лише припущеннями свідків, які не є спеціалістами чи експертами. Так, для оцінки тяжкості ушкоджень прописані конкретні критерії кожної з категорій. І визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень належить до компетенції судового експерта та не може бути об`єктивно оцінена свідками. Водночас, вказані ними припущення спростовуються наданими суду доказами, зокрема і висновком експерта щодо можливості походження тілесних ушкоджень у ОСОБА_14 .

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченої доведена в повному обсязі та її дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України, оскільки вона умисно заподіяла потерпілій ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного правопорушення, зокрема, що ОСОБА_7 вчинила кримінальний проступок, особу винної, яка є не судимою особою, на обліку в нарко- та псих- диспансерах не перебуває, позитивно характеризується, має на утриманні малолітню доньку.

Крім того, суд враховує відсутність як пом`якшуючих, так і обтяжуючих покарання обставин.

Враховуючи сукупність зазначених обставин, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченій ОСОБА_7 необхідно призначити у виді штрафу.

По справі представником потерпілого, в інтересах ОСОБА_4 , заявлявся цивільний позов до ОСОБА_7 про стягнення на її користь: завданої матеріальної шкоди в сумі 685 грн; завданої моральної шкоди 50 000,00 грн; витрат на професійну правничу допомогу в сумі 18 000,00 грн.

В судовому засіданні позивачка та її представник вимоги позову підтримали.

Обвинувачена вказаний позов не визнала в повному обсязі.

Суд, вислухавши учасників процесу, дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджено, що ОСОБА_7 заподіяла легкі тілесні ушкодження ОСОБА_4 . У позові представник потерпілого зазначив, що внаслідок дій обвинуваченої ОСОБА_4 було призначено лікування, на яке вона витратила сумарно 685 грн, що підтверджується чеком з аптеки.

Окрім того, просив стягнути з відповідачки моральну шкоду, яку оцінив у 50 000,00грн. Вказував, що замість того, щоб доглядати за хворою дитиною, ОСОБА_4 була вимушена звертатись у лікарню та поліцію, а її хвора донька потребувала материнського догляду. При цьому, обвинувачена так і не принесла їй жодних вибачень, що свідчить про її байдужість. Крім того, своєю протиправною поведінкою ОСОБА_7 принизила ОСОБА_4 на очах великої кількості людей та завдала сильного болю.

До того ж, у зв`язку із тим, що відповідачка в добровільному порядку не відшкодувала шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, позивачка була вимушена звертатись до суду з даним позовом, що тягне за собою покладення додаткових витрат. Так, судові витрати складаються з витрат на професійну правничу допомогу на стадії досудового розслідування у розмірі 8000,00, розмір яких зафіксовано у Договорі про надання правничої (правової) допомоги від 25.08.2022 з АО «Веріта Груп»; та 10000,00 грн на стадії судового розгляду справи, розмір яких зафіксовано у Договорі про надання правничої (правової) допомоги від 04.11.2022 з АО «Веріта Груп».

Суд вважає, що в даному випадку згідно з положеннями п.п.1,2 ч.2 ст. 23 та ст.1167 ЦК України ОСОБА_4 має всі юридичні підстави для стягнення моральної шкоди з обвинуваченої ОСОБА_7 .

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує:

- ступінь та форму вини обвинуваченого, а саме: що ОСОБА_7 вчинила умисно кримінальний проступок стосовно ОСОБА_4 ;

- характер психологічного стресу та душевних страждань, які потерпіла переживала, характер та тривалість вимушених змін в її житті, зумовлені вказаною подією, а також зусилля, які їй необхідно було докласти для відновлення своєї нормальної та здорової життєдіяльності, зокрема, що ОСОБА_4 зверталася до лікаря, перебувала на амбулаторному лікуванні.

Тому, враховуючи вищезазначені обставини, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що в даному випадку розмір моральної шкоди становить 5 000,00 грн.

Тобто, цивільний позов підлягає частковому задоволенню.

До того ж, суд вважає, що з ОСОБА_4 необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1,2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України - Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням того, що судом було позов задоволено частково, з ОСОБА_7 необхідно стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 1800,00 грн (685,00 грн + 5000,00 грн : 50 685,00 грн= 0,112 % від 18 000,00грн).

Відповідно до ст.100 КПК України слід вирішити долю речових доказів (а.с.109, 112).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,370 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити їй покарання за цим законом у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Цивільний позов ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_4 , задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 685,00 грн в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди; 5000,00 грн за спричинену кримінальним правопорушенням моральну шкоду; 1800,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Речові докази:

-консультативний висновок спеціаліста КНП СОР «СОКЛ» від 23.08.2022; висновок ортопеда-травматолога КНП СОР «СОКЛ» від 23.08.2022; виписка з медичної картки амбулаторного ( стаціонарного) хворого №010419 КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» СМР Амбулаторія №4; довідка про перебування на лікарняному доньки Аліси; адвокатський запит від 25.08.2022» відповідь з Департаменту патрульної поліції УПП в Сумській області від 31.08.2022 №122/Аз/41/38/03-2022; оптичний диск з відеозаписом правопорушення з бодікамер працівників поліції ( а.с.102- 108, 125 - т.1), після набрання вироком законної сили залишити зберігатись в матеріалах вказаної справи;

- медичну картку амбулаторного хворого №010419 ( а.с.111 - т.1)- після набрання вироком законної сили повернути до КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» СМР Амбулаторія №4.

Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м.Суми, а для засудженої з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1