Провадження № 1-кп/761/1013/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003147 від 02.04.2014 року, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, військовослужбовця, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України,

за участю:

секретаря - ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 , представника ТОВ «Селена» - ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ :

Шевченківським районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003147 від 02.04.2014, стосовно ОСОБА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України.

В рамках даного провадження представником ТОВ «Селена» - адвокатом ОСОБА_7 заявлено клопотання про скасування арешту нерухомого майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05 листопада 2014 року у справі №761/32571/14-к та ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 вересня 2017 року у справі №761/34134/17, на нежитлове приміщення ТОВ «Компанія Селена» () загальною площею 8,7 м2 за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 9-В.

Дане клопотання обґрунтоване тим, що 05.11.2014 з метою запобігти втраті майна або його відчуження третім особам ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва (справа №761/32571/14-к) накладено арешт на майно, зокрема ТОВ «Компанія Селена» (). У подальшому ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 вересня 2017 року у справі №761/34134/17, на нежитлове приміщення ТОВ «Компанія Селена» () загальною площею 8,7 м2 за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 9-В.

Відтак, вказані арешти були накладені різними ухвалами Шевченківського районного суду м. Києва на майно, належне ТОВ «Компанія Селена», в рамках одного кримінального провадження - №0003147 від 02.04.2014 року. Разом з тим, наразі потреба у подальшому арешті відпала, а товариство не має жодного відношення до обставин, що встановлюються в рамках даного провадження, так само не є потерпілою особою. Більше того, досудове розслідування, в рамках якого накладався арешт, завершено, обвинувальні акти стосовно винних осіб скеровані для судового розгляду по суті.

Разом з тим, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва у цивільній справі №761/10501/17 визнано недійсність раніше укладених договорів купівлі-продажу часток та скасовані державні реєстрації цих правочинів, а відтак, потерпілому ОСОБА_6 повернуто його право на спадкування та останній отримав відповідне свідоцтво. Однак повною мірою реалізувати своє право власності останній не може, враховуючи обмеження, застосовані у формі арешту майна ТОВ «Компанія Селена».

Також у своєму клопотання адвокат ОСОБА_7 звертає увагу, що такий арешт суттєво ускладнює процес здійснення підприємницької діяльності ТОВ «Компанія Селена», унеможливлює реконструкцію належного товариству нежитлового приміщення.

У судовому засіданні представник ТОВ «Селена» - адвокат ОСОБА_7 подане раніше клопотання підтримав та просив задовольнити із зазначених у ньому підстав. Додав, що він є представником і потерпілого ОСОБА_6 , і ТОВ «Компанія Селена», оскільки інтереси обох пов`язані між собою. На підтвердження наведеного просив долучити договір, укладений із потерпілим у м. Варшава, Республіка Польща, який на даний час є чинним. Також зазначив, що вказане нежитлове приміщення не має окремих входів, вхід до нього можливий лише через інший офіс, при цьому здійснити реконструкцію такого приміщення неможливо, оскільки діє арешт на це майно. Відтак, фактично неможливо користуватися приміщенням без окремого входу, однак і здійснити реконструкцію за наявності арешту не вбачається за можливе. Таким чином, такий арешт суттєво порушує право власності ТОВ «Компанія Селена», а враховуючи неспівмірність такого обмеження наявні підстави для скасування арешту.

Прокурор ОСОБА_4 заперечувала щодо задоволення клопотання представника ТОВ «Компанія Селена», вказуючи на те, що наразі розгляд даного кримінального провадження не завершено, не досліджено всі докази, яким суду ще не надана оцінка, більше того, провадження лише на початковій стадії, а відтак, потреба у подальшому арешті не відпала.

Захисник ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 , вважаючи таке клопотання передчасним.

Обвинувачений ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився. При цьому, 29 березня 2023 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва судове провадження стосовно ОСОБА_2 зупинено у зв`язку з мобілізацією обвинуваченого до лав Збройних сил України.

Разом з тим, 16 лютого 2024 року надійшла заява представника потерпілого громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , щодо дійсності перебування обвинуваченого ОСОБА_2 на військовій службі в лавах ЗСУ, а також про скасування арешту, після чого з метою перевірки доводів, викладених у заяві представника потерпілого, ухвалою суду від 22 лютого 2024 року провадження у справі було відновлено.

У той же час, 04 жовтня 2024 року на адресу суду надійшов лист начальника штабу - заступника командира військової частини НОМЕР_1 бригадного генерала ОСОБА_8 №116/1/47723 від 20.09.2024, з якого вбачається, що на даний час обвинувачений ОСОБА_2 проходить військову службу в лавах ЗСУ у складі військової частини НОМЕР_1 та не має можливості брати участь у судових засіданнях.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи, що учасники кримінального провадження, зокрема і обвинувачений ОСОБА_2 , неодноразово повідомлялись про розгляд вказаного клопотання про скасування арешту майна завчасно та належним чином, при цьому, клопотань про відкладення від вказаних осіб не надходило, суд вважає за можливе розглянути клопотання про скасування арешту майна за відсутності обвинуваченого.

Вислухавши думку учасників провадження, ретельно дослідивши клопотання про скасування арешту майна та долучені до них матеріали, а також наявні у розпорядженні суду матеріали кримінального провадження №0003147 від 02.04.2014, суд приходить до таких висновків.

Згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, ч. 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Із мотивувальної частини ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.11.2014 вбачається, що матеріалами клопотання доведено достатність підстав слідчому судді для накладення арешту з метою розслідування даного кримінального провадження, зборони відчуження даного майна.

У свою чергу, із мотивувальної частини ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29.09.2017 вбачається, що майно, зазначене у клопотанні, відповідає критеріям ст. 98 КПК України, а тому, з метою його збереження підлягає арешту. При цьому, обставини, щодо яких здійснюється досудове розслідування, підтверджують, що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження призведе до втрати майна чи відчуження третім особам.

Так, відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Положення ч. 11 ст. 170 КПК України встановлюють, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Разом з тим, ст. 174 КПК України закріплює, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Так, згідно з ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, суд не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Так, у судовому засіданні встановлено, що 05.11.2014 з метою запобігти втраті майна або його відчуження третім особам ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва (справа №761/32571/14-к) накладено арешт на майно, зокрема ТОВ «Компанія Селена» (). У подальшому ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 вересня 2017 року у справі №761/34134/17, на нежитлове приміщення ТОВ «Компанія Селена» () загальною площею 8,7 м2 за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 9-В.

Крім того, зі змісту ухвал вбачається, що слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання про арешт майна потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а сукупність отриманих судом даних, відповідно до ст. 170 КПК України, була достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.

У той же час, суд звертає увагу, що такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, в рамках даного кримінального провадження стосовно нежитлового приміщення ТОВ «Компанія Селена» () загальною площею 8,7 м2 за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 9-В, наразі втратив свою актуальність, більше того, істотно порушує права ТОВ «Компанія Селена» в частині реалізації законного права на здійснення підприємницької діяльності.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

При цьому, суд звертає увагу, що заперечення прокурора та доводи щодо передчасності такого клопотання та необхідності вирішення даного питання на стадії прийняття судом остаточного рішення у справі не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду, а відтак, є безпідставними.

Таким чином, суд, розглянувши клопотання в межах питань, які були винесені на його розгляд, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного, прийшов до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання адвоката ОСОБА_7 , поданого в інтересах ТОВ «Компанія Селена», про скасування арешту нерухомого майна, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 05 листопада 2014 року у справі №761/32571/14-к та ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 вересня 2017 року у справі №761/34134/17, на нежитлове приміщення ТОВ «Компанія Селена» () загальною площею 8,7 м2 за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 9-В.

Керуючись вимогами ст.ст. 98, 170-173, 174, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Клопотання адвоката ОСОБА_7 , подане в інтересах ТОВ «Компанія Селена», - задовольнити.

Скасувати арешт нерухомого майна, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 05 листопада 2014 року у справі №761/32571/14-к та ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 вересня 2017 року у справі №761/34134/17, на нежитлове приміщення ТОВ «Компанія Селена» () загальною площею 8,7 м2 за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 9-В.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 24 жовтня 2024 року о 10 год. 30 хв.

Суддя ОСОБА_1