Справа №463/2568/24
Провадження №1-кс/463/2553/24
У Х В А Л А

26 березня 2024 року м. Львів

Слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю скаржника ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо нерозгляду клопотань ОСОБА_3 від 27.02.2024, 05.03.2024 та 11.03.2024 року, поданих в кримінальному провадженні № 0000089 від 23.02.2024,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо нерозгляду клопотань ОСОБА_3 від 27.02.2024, 05.03.2024 та 11.03.2024 року, поданих в кримінальному провадженні № 0000089 від 23.02.2024,, яку в подальшому уточнено заявою від 26.03.2024 року, відповідно до якої просить:

-зобов`язати начальника Першого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_4 забезпечити наручне надання йому рішень щодо поданих йому клопотань від 27.02.2024, 05.03.2024, 11.03.2024 та 21.03.2024 у к/п №0000089 від 23.02.2024.

Скарга обґрунтована тим, що Першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000089 від 23.02.2024.

27.02.2024 ОСОБА_3 подав начальникові Першого СВ ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_4 клопотання потерпілого в порядку ст.ст. 55,220 КПК України, однак про виготовлення рішення його протиправно не повідомляється до сьогоднішнього дня.

05.03.2024 року повторно подав начальникові Першого СВ ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_4 аналогічне клопотання, в якому просив, як це було ще 26.01.2024 у згаданій заяві, розпочати досудове розслідування відповідно до вимог 214 КПК України та вручити йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого відповідно до вимог ч.2 ст. 55 КПК України, при цьому - письмову відповідь надати йому виключно наручно, попередньо повідомивши про виготовлення такого рішення за вказаним засобом зв`язку, однак про виготовлення рішення його протиправно також не повідомляється до сьогоднішнього дня.

11.03.2024 він повторно в черговий раз, як це було 27.02.2024 та 05.03.2024, знову подав начальникові Першого СВ ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_4 аналогічне клопотання в порядку ст.ст. 55,220 КПК України в якому знову просив розпочати досудове розслідування відповідно до вимог 214 КПК України та вручити йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого відповідно до вимог ч.2 ст. 55 КПК України, при цьому - письмову відповідь надати йому виключно наручно, попередньо повідомивши про виготовлення такого рішення за вказаним засобом зв`язку, однак про виготовлення рішення його протиправно також не повідомляється до сьогоднішнього дня.

21.03.2024, з огляду на відсутність будь-яких повідомлень, щодо його клопотань від 27.02.2024, 05.03.2024, 11.03.2024, ним було подано аналогічне клопотання в порядку ст.ст. 55,220 КПК України начальникові Першого СВ ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_4 , як керівнику органу досудового розслідування у к/п № 0000089 від 23.02.2024.

Однак до цього часу, начальник Першого СВ ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_4 не забезпечив йому повідомлень про рішень щодо поданих ним клопотань потерпілого.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 25.03.2024 року відкрито провадження за скаргою, розгляд скарги призначено на 26.03.2024 року 14-00 год.

26.03.2024 року до суду поступило заперечення на скаргу ОСОБА_3 , подане старшим слідчим першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) ОСОБА_5 , відповідно до якого просить відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 щодо розгляду його звернень. До заперечення долучено листи адресовані ОСОБА_3 №12-11-8003вих-24 від 12.03.2024, №12-11-9647вих-24 від 21.03.2024, №12-11-8344вих-24 від 14.03.2024, №12-11-9648вих-24 від 12.03.2024. В запереченні слідчий зазначає, що Першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000089 від 23.02.2024 за заявою ОСОБА_3 від 26.01.2024. 27.02.2024 ОСОБА_3 подано заяву щодо визнання потерпілим та з інших питань, на яку йому листом №12-11-8003вих-24 від 12.03.2024 скеровано постанову про відмову у визнанні потерпілим. Крім цього, Першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові розглянуто заяви ОСОБА_3 від 04.03.2024, від 05.03.2024, від 07.03.2024 та від 11.03.2024, щодо розгляду попередніх звернень та неправомірних, на його думку, дій працівників ТУ ДБР у м. Львові, які полягають у неналежному, на його думку, розгляді його заяв та з інших питань про що, ОСОБА_3 листом від 14.03.2024 вих.№12-11-8344вих-24 скеровано відповідь. Додатково, повторно на виконання ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 11.03.2024 у справі №463/2083/24 розглянуто заяву ОСОБА_3 від 27.02.2024 щодо визнання потерпілим в кримінальному провадженні № 0000089 від 23.02.2024. За результатами розгляду заяви, слідчим Першого СВ ТУ ДБР у м. Львові повторно винесена постанова про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000089 від 23.02.2024. Скаргу вважає безпідставною, оскільки в кримінальному провадженні останньому на його заяви надавались відповіді шляхом скерування останньому на адресу зазначену у його заявах, про що є відповідні підтверджуючі листи.

26.03.2024 року, перед судовим засіданням, ОСОБА_3 наручно отримано копію заперечення та долучені до такого листи, що підтверджується розпискою останнього від 26.03.2024 року.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги скарги та заяви про уточнення скарги підтримав, просить таку задоволити. Крім цього, зазначив що у відповідності до диспозитивності слід зобов`язати саме начальника Першого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_4 забезпечити наручне надання йому рішень щодо поданих йому клопотань від 27.02.2024, 05.03.2024, 11.03.2024 та 21.03.2024 у к/п №0000089 від 23.02.2024, а не будь-яку іншу уповноважену особу.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином.

У зв`язку із наведеним, враховуючи скорочені процесуальні строки для розгляду скарги, вважаю за можливе розглянути скаргу у відсутності суб`єкта оскарження на підставі наявних доказів. Крім того, в силу ч.3 ст. 306 КПК України його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як встановлено матеріалами скарги Першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000089 від 23.02.2024. Відомості внесено на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 у справі №463/895/24, провадження №1-кс/463/1182/24 від 07.02.2024, якою зобов`язано уповноважену особу ТУ ДБР у м. Львові внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 26.01.2024.

ОСОБА_3 звертався до начальника Першого СВ ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_4 з клопотаннями від 27.02.2024, 05.03.2024, 11.03.2024.

Постановою слідчого відмовлено останньому у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні № 0000089 від 23.02.2024.

Згідно поданого до суду заперечення ОСОБА_3 , скеровано відповіді на адресу зазначену в його зверненнях, крім цього копії таких останнім отримано перед судовим засіданням.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Скаржником не надано доказів на підтвердження подачі до ТУ ДБР розташованого у м. Львові клопотання від 21.03.2024 року.

Встановивши обставини скарги, приходжу до наступного.

Вичерпний перелік рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні міститься в ч. 1ст. 303 КПК України. Частина друга ст. 303 КПК України передбачає, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Зі змісту поданої скаржником скарги слідчим суддею встановлено, що звертаючись до суду із такою скаржник, як на підставу звернення, покликається на положення статтей 39,55,220, 303 КПК України. При цьому, скаржник не покликається на конкретний пункт частини першої вказаної статті, яка передбачає можливість оскарження описаної ним у скарзі бездіяльності начальника Першого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження на досудовому провадженні бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій (крім внесення відомостей до ЄРДР та повернення тимчасово вилученого майна), є третім, комплексним видом бездіяльності, оскарження якої допускається відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Так, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, аналіз вказаного положення дає підстави стверджувати про те, що наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Зі змісту скарги не вбачається, що ОСОБА_3 оскаржує рішення, дії чи бездіяльність слідчого, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні та які перебачені ч.1 ст. 303 КПК України, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись статтями 303-307,308, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо нерозгляду клопотань ОСОБА_3 від 27.02.2024, 05.03.2024 та 11.03.2024 року, поданих в кримінальному провадженні № 0000089 від 23.02.2024, відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга у випадку передбаченому ст.309 КПК України, в порядку та строки передбачені ст. 395 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1