Справа № 199/2978/24
ВИРОК

іменем України

22.04.2024 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань №0000562 від 28.12.2023 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/чА3036,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 3692 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань вказане кримінальне провадження з угодою про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим від 22.04.2024

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді заступника командира 1-го патрульного батальйону по роботі з особовим складом військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України у військовому званні «майор», діючи умисно, з корисливим мотивом, всупереч вимог ст.ст. 3, 8, 19, 29, 68 Конституції України, ст.ст. 22, 24, 38, 42 Закону України «Про запобігання корупції», ст.ст. 11, 16, 103, 104 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, з метою особистого збагачення за рахунок підлеглого за військовим званням та посадою військовослужбовця стрільцю-санітару 3-го відділення 1-го патрульного взводу 2-ї патрульної роти НОМЕР_2 патрульного батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України солдата ОСОБА_7 , на початку грудня 2023 року, більш точного часу встановити не виявилось можливим, перебуваючи у місці тимчасового розташування підрозділу 1-го патрульного батальйону військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 в АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, під час особистої бесіди висловив стрільцю-санітару 3-го відділення 1-го патрульного взводу 2-ї патрульної роти НОМЕР_2 патрульного батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_7 . обіцянку здійснити вплив на особу, уповноважену на виконання функцій держави, а саме командира НОМЕР_2 патрульного батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, щодо включення ОСОБА_7 до списку військовослужбовців, задіяних у здійсненні бойових (спеціальних) завдань у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, у разі надання йому, ОСОБА_3 , неправомірної вигоди у виді грошових коштів в розмірі 10 000,00 гривень, на що ОСОБА_7 надав згоду.

У подальшому, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді заступника командира НОМЕР_2 патрульного батальйону по роботі з особовим складом військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, у військовому званні «майор», діючи умисно, з корисливим мотивом, всупереч вимог ст.ст.3, 8, 19, 29, 68 Конституції України, ст.ст. 22, 24, 38, 42 Закону України «Про запобігання корупції», ст.ст. 11, 16, 103, 104 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, з метою особистого збагачення за рахунок підлеглого за військовим званням та посадою військовослужбовця стрільцю-санітару 3-го відділення 1-го патрульного взводу 2-ї патрульної роти НОМЕР_2 патрульного батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України солдата ОСОБА_7 , 25.01.2024 приблизно о 16:00 годині, перебуваючи у місці тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України в АДРЕСА_2 , отримав від солдата ОСОБА_7 неправомірну вигоду у виді грошових коштів в сумі 7 000,00 гривень за здійснення впливу на особу, уповноважену на виконання функцій держави, а саме командира НОМЕР_2 патрульного батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, щодо включення ОСОБА_7 до списку військовослужбовців, задіяних у здійсненні бойових (спеціальних) завдань у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що є підставою для отримання в подальшому ОСОБА_7 додаткової винагороди. Отримавши неправомірну вигоду, ОСОБА_3 вищевказаними грошовими коштами надалі розпорядився на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 3692 КК України, як такі, що виразились в обіцянці здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави за надання собі неправомірної вигоди та одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

22.04.2024 була укладена угода про визнання винуватості між заступником керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_6 .

Відповідно до даної угоди прокурор ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_6 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правильності кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 3692 КК України. Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання за ч. 2 ст. 3692 КК України у виді штрафу в розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000,00 (п`ятдесят одну тисячу) гривень. В угоді передбачені наслідки її укладання та затвердження, невиконання яких роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_3 та прокурору.

Розглядаючи в порядку п. 1) ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, вислухавши позицію учасників підготовчого судового провадження, які наполягали на затвердженні судом угоди про визнання винуватості, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим підлягає затвердженню з наступних підстав.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що він повністю визнає свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, цілком розуміє характер його обвинувачення ч. 2 ст. 3692 КК України, тяжкість кримінального правопорушення. ОСОБА_3 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468, п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України за ініціативою прокурора або обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

При цьому, відповідно до абз. 5 частини 4 та абз. 2 частини 8 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Суд, шляхом опитування сторін кримінального провадження в судовому засіданні, переконався, що укладання сторонами угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України. Міра покарання, узгоджена обвинуваченим та прокурором, визначена у межах санкції інкримінованої статті. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін.

Підстав для відмови в затверджені угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, не встановлено. Угода відповідає вимогам закону і є всі правові підстави для затвердження цієї угоди.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 та правильної кваліфікації його умисних дій за ч. 2 ст. 3692 КК України, як такі, що виразилися в обіцянці здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави за надання собі неправомірної вигоди та одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Вивчивши зміст угоди, обвинувального акту з додатками, заслухавши думки сторін судового провадження, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, суд дійшов висновку про відповідність угоди вимогам ст. 472 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення ОСОБА_3 узгодженого покарання за ч. 2 ст. 3692 КК України у виді штрафу в розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000,00 (п`ятдесят одну тисячу) гривень.

До набрання вироком законної сили залишити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Підстави для застосування спеціальної конфіскації відповідно до ст. 96-1 КК України відсутні.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку, суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст.ст. 369, 371-374, 475, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Угоду від 22.04.2024 про визнання винуватості між заступником керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , укладену за участі захисника ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0000562 від 28.12.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 3692 КК України затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 3692 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 22.04.2024 покарання у виді штрафу в розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000,00 (п`ятдесят одну тисячу) гривень.

До набрання вироком законної сили залишити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Речовий доказ (постанова слідчого від 25.03.2024):

- мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note» 11S imei1: НОМЕР_3 ; imei2: НОМЕР_4 - повернути за належністю власнику ОСОБА_3 .

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська, з урахуванням обмежень прав прокурора та обвинуваченого на оскарження вироку в апеляційному порядку згідно з положеннями ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, повний текст вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1