ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/14666/24

Провадження № 11-сс/4820/247/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

скаржника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 травня 2024 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 травня 2024 року відмовлено у відкритті провадження за клопотанням ОСОБА_5 на незаконне затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що у даному випадку належним способом реагування на незаконне, за твердженням заявника, позбавлення особи волі, про що зазначає ОСОБА_5 , є звернення до працівників правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою негайно звільнити з - під незаконного утримання її чоловіка ОСОБА_6 .

Вказує, що її чоловіка ОСОБА_6 незаконно тримають під вартою без будь - яких законних рішень суду.

Зазначає, що слідчий суддя не встановив місце перебування її чоловіка, під віданням якої установи він перебуває, причетність працівників поліції до викрадення її чоловіка, чи перебуває під віданням озброєних чоловіків, чи відносяться вони до ТЦК та СП та чи наданні їм повноваження на викрадення людини, що є порушенням права на доступ до суду.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_5 на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає за таких підстав.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Європейський суд з прав людини у справі «Мельник проти України» зазначив, що право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Параграфом першим Глави 26 КПК України передбачений порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органу досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, передбачений ч.1 ст.303 КПК України.

Згідно з ч.2 ст.303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

З матеріалів провадження вбачається, що 23.05.2024 ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду зі клопотанням, поданим в порядку ст. 206 КПК України, на незаконне затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що 22.05.2024 працівники ІНФОРМАЦІЯ_3 спільно з працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 , викрали, незаконно позбавили волі і утримують ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, заявниці відомо, що чоловіка викрали з автомобіля військовослужбовці близько 11:30, 22.05.2024 року та доставили у приміщення ІНФОРМАЦІЯ_4 , на вечір мали доставити до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Телефон в чоловіка відібрали, зв`язку з ним немає, чи він живий і яка доля не відомо.

Будь-який запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для ОСОБА_6 не обирався. Строк тримання під вартою судом не встановлювався.

Так, відповідно до змісту оскарженої ухвали слідчий суддя зазначив, що у слідчого судді відсутні повноваження, визначенні КПК України для з`ясування підстав позбавлення волі особи у інших випадках, не пов`язаних із досудовим розслідуванням конкретного кримінального провадження та розгляду клопотання у порядку ст.206 КПК України.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком слідчого судді.

Кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Стаття 206 КПК України надає слідчому судді специфічні повноваження щодо перевірки наявності підстав позбавлення особи свободи (зокрема наявності судового рішення та ін.) та звільнення такої особи, якщо за результатами такої перевірки відповідних підстав не буде встановлено, або забезпечення проведення у найкоротший строк розгляду клопотання прокурора, слідчого про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про попереднє ув`язнення» підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального-процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Таким чином, відповідно до ч.1 ст. 206 КПК України та Законом України «Про попереднє ув`язнення» вбачається, що слідчий суддя може зобов`язати орган державної влади чи службову особу додержатися прав такої особи, якщо вона тримається під вартою в слідчому ізоляторі Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано вказав на те, що із змісту поданої скарги убачається, що ОСОБА_6 не є особою, яка тримається під вартою, в тому числі й у зв`язку з застосованим відносно нього запобіжним заходом, не є затриманим у порядку ст. 208 КПК України та не є особою, затриманою не уповноваженою службовою особою, у порядку ст. 207 КПК України, не утримається правоохоронними органами у зв`язку із розслідуваним ними кримінальним правопорушенням у межах жодного порушеного кримінального провадження.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про відсутність у нього повноважень, визначених КПК України для з`ясування підстав позбавлення волі особи у інших випадках, не пов`язаних із досудовим розслідуванням конкретного кримінального провадження та розгляду у порядку ст. 206 КПК України скарги, поданої не в рамках кримінального провадження.

Наведені вище положення ст.206 КПК України мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, та застосовуються саме в таких випадках. При цьому вказаний механізм не включає процедур оскарження рішень, дій чи бездіяльності працівників правоохоронних органів, пов`язаних із затриманням особи в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, «post factum», оскільки відповідні заперечення особа може висловити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу та/або під час підготовчого судового засідання й судового розгляду кримінального провадження по суті.

Крім того, положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

ОСОБА_5 до скарги не надано доказів того, що ОСОБА_6 був затриманий уповноваженою службовою особою без ухвали слідчого судді, що дана особа утримується на території на яку поширюється юрисдикція Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, що позбавляє суд здійснити перевірку наявності підстав позбавлення особи свободи (зокрема наявності судового рішення та ін.) та звільнення такої особи, якщо за результатами такої перевірки відповідних підстав не буде встановлено.

За таких обставин, апеляційний суд зазначає, що КПК України не передбачено право слідчого судді з`ясовувати підстави позбавлення волі особи у інших випадках, не пов`язаних із досудовим розслідуванням конкретного кримінального провадження та розгляду у порядку ст. 206 КПК України скарги, поданої не в рамках кримінального провадження.

Відповідно до ч.4 ст.304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 подала скаргу, яка не може бути предметом розгляду у порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження за цією скаргою, у зв`язку з чим не знаходить підстав для задоволення поданої апеляційної скарги та скасування оскарженої ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 травня 2024 року, якою відмовлено у відкритті провадження за клопотанням ОСОБА_5 на незаконне затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3