Справа № 333/500/24
Провадження № 1-кс/333/1046/24
УХВАЛА

Іменем України

29 березня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя заяву скаржника ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №333/500/24 за скаргою ОСОБА_3 на рішення слідчого ТУ ДБР у м. Мелітополі про часткову відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій,-

В С Т А Н О В И В:

27 березня 2024 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява скаржника ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №333/500/24 за скаргою ОСОБА_3 на рішення слідчого ТУ ДБР у м. Мелітополі про часткову відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій.

В обґрунтування заяви вказано, що суддя ОСОБА_4 безпідставно не розглядає скаргу ОСОБА_3 , яка надійшла в її провадження 16 січня 2024 року, у зв`язку з чим, на думку скаржника, наявний сумнів в неупередженості судді.

В судове засідання призначене на 29 березня 2024 року скаржниця ОСОБА_3 , повідомлена своєчасно та належним чином, не з`явилась в заяві про відвід просила розгляд справи проводити за її відсутності.

Слідчий ТУ ДБР у м. Мелітополі, повідомлений своєчасно та належним чином не прибув, причини його неявки суду не відомі.

Слідча суддя ОСОБА_4 надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вказала, що підстав для задоволення відводу не вбачає.

У відповідності до ст. 81 КПК України з врахуванням викладеного судом визнано можливим здійснення розгляду заяви про відвід у відсутності особи, якій заявлено відвід.

Дослідивши заяву про відвід, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Частиною 1,3 ст. 81 КПК України передбачено, що у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду). Заява про відвід, що розглядається судом колегіально, вирішується простою більшістю голосів.

Відповідно до ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Оскільки кримінальне процесуальне законодавство містить загальні вимоги до вмотивованості відводу, суд в оцінці вмотивованості відводу звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Так, Європейським судом з прав людини у п. 66 у рішенні по справі «Мироненко і Мартенко проти України» зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див.,зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі «Фей проти Австрії» Європейський суд з прав людини зауважив, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

У справі «Хаушильд проти Данії» Європейський суд з прав людини зазначив про необхідність доказів фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення Європейського суду з прав людини у справі Веттштайн проти Швейцарії, п. 43).

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Сумніви у неупередженості судді ОСОБА_4 скаржниця ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що суддя діє з порушенням норм чинного законодавства та не розглянула її скаргу на бездіяльність слідчого у встановлений законодавством 72 годинний строк.

В даному випадку основною та єдиною підставою для відводу судді стала суб`єктивна думка скаржниці щодо неупередженості судді. Скаржником не надано доказів того, що суддя умисно затягує розгляд скарги, що могло стати підставою для наявності неупередженості судді.

Таким чином, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання скаржника та вважає, що вони зводяться до незгоди скаржника з процесуальними рішеннями судді.

Слідчий суддя приходить до висновку, що в неупередженості судді ОСОБА_4 відсутні правомірні сумніви, оскільки заява та додані до неї матеріали не містять доказів безсторонність розгляду справи, а тому вона не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 80, 81, 234-235 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви скаржника ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №333/500/24 за скаргою ОСОБА_3 на рішення слідчого ТУ ДБР у м. Мелітополі про часткову відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 29 березня 2024 року.

Слідчий суддя

Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1