Провадження № 1-кп/679/52/2024
Справа № 679/401/24
У Х В А Л А

про продовження строку дії запобіжного заходу

та призначення судового розгляду

19 березня 2024 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_9 ,,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_10 ,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нетішин Хмельницької області, громадянина України, не одруженого, з професійно-технічною освітою, жителя АДРЕСА_1 , на утриманні неповнолітніх дітей не перебуває, не працюючого, раніше не судимий в порядку ст. 89 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Нетішин Хмельницької області, громадянина України, не одруженого, з професійно-технічною освітою, не працюючого, який на утриманні неповнолітніх дітей не має, жителя АДРЕСА_2 , раніше судимого: 07.02.2024 вироком Нетішинського міського суду Хмельницької області, за ч. 1 ст. 122 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 187 ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України.

ВСТАНОВИВ

14.03.2024 року до Нетішинського міського суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002364 від 22.12.2023, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 187 ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України.

До обвинувального акту додано: реєстр матеріалів досудового розслідування, та розписки підозрюваних та захисників про отримання вказаних документів.

Під час досудового розслідування кримінального провадження 21.01.2024 року ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19.03.2024 року.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.03.2024 року, кримінальне провадження розподілено судді ОСОБА_1 .

Ухвалою судді від 14.03.2024 року призначено підготовче судове засідання.

Прокурор вважав можливим призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, в яке викликати обвинувачених, захисників та потерпілих.

Крім того, заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , оскільки продовжують існувати ризики передбачені ст. 177 КПК України, визначені в ухвалі слідчого судді при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим за скоєння корисливого злочину, судимість за який не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став, висновки для себе не зробив та знову скоїв кримінальне правопорушення.

Окрім того, підозрювані ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , не мають соціально струмуючих факторів, а саме міцних соціальних зв`язків (зокрема, власної сім`ї та дітей).

В діях, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , вбачаються ознаки кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України, найсуворіше з яких, а саме за ч. 4 ст. 187 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та міра покарання передбачена виключно у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років.

Реальна можливість вільної зміни свого місця проживання (перебування) та відсутність стійких соціальних зав`язків за місцем проживання, підвищує ймовірність їх переховування від органів досудового розслідування та/або суду, а в сукупності з іншими обставинами кримінального провадження підтверджує наявність відповідного ризику.

Крім того, підозрювані ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , зможуть незаконно впливати на свідків та потерпілих, з метою можливої зміни ними своїх попередніх показів у суді, оскільки їм були вручені копії матеріалів кримінального провадження та відомі не лише анкетні дані вказаних осіб, але й їх фактичне місце проживання, а також зміст наданих ними показів.

Потерпілий ОСОБА_4 підтримав позицію прокурора.

Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та їх захисники в підготовчому судовому засіданні не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, та заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважали що необхідно призначити більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Під час підготовчого судового засідання підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України, не встановлено.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , запобіжного заходу, суд виходить з наступного.

За змістом ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 та п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України.

Відповідно до ухвал слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду від 23.01.2024 року ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто 19.03.2024 року включно. Підставою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 було наявність обґрунтованої підозри у вчинені ними кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України. Так, як є всі підстави вважати, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , підозрюючись у вчиненні тяжкого злочину, можуть переховуватися від органу досудового розслідування чи суду.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Конституційний Суд України у рішенні від 23 листопада 2017 року № 1-р/2017 висловив позицію про те, що запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом.

Така позиція Конституційного Суду України узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 15 грудня 2016 року у справі «Ігнатов проти України» вказав, що судовий контроль на новій процесуальній стадії при продовженні дії запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, має відбуватися з обґрунтуванням підстав такого продовження (пункт 36).

У пункті 5 цього ж рішення зазначено, що під час судового провадження у суді першої інстанції (проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду) прокурор як сторона обвинувачення має обов`язок підтримувати публічне обвинувачення у суді, доводити винуватість особи та необхідність продовження запобіжного заходу шляхом подання відповідних клопотань щодо цього продовження.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути арештований або утримуватися під вартою інакше як за мотивованим рішенням суду і лише на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25.04.2003 р.(із змінами) «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою на стадії досудового розслідування», тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише за наявності підстав вважати, що інші запобіжні заходи, передбачені законом, не можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, передбачених КПК України.

За змістом ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винуватою, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України про його продовження, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення, необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

Відповідно до ст. 197, 199 КПК України, за клопотанням прокурора строк тримання особи під вартою може бути продовжений за наявності обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.

Згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказував, що необхідність забезпечити належний хід провадження також є достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Оскільки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, можуть переховуватися від суду, не мають соціально струмуючих факторів та не працевлаштовані, у зв`язку з чим є підстави вважати, що заявлені прокурором ризики, які обґрунтовують тримання підозрюваних ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 під вартою, не зменшилися.

Мета та підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначені в ухвалі слідчого судді, яка на час проведення підготовчого судового засідання не скасована, а нових підстав для застосування іншого запобіжного заходу немає.

Судом не встановлено даних про зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави, суду вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваних ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обґрунтоване та підлягає задоволенню, вважає необхідним продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначеним розміром застави.

Клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на більш м`який є необґрунтованим та не підлягає задоволенню, оскільки не наведено переконливих обставин для його зміни.

Потерпілим ОСОБА_4 подано клопотання про повернення йому на відповідальне зберігання, вилученого у нього, посвідчення водія, технічного паспорту на автомобіль, страхового полісу на автомобіль.

У відповідності до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Прокурор не заперечував щодо задоволення даного клопотання.

Судом встановлено, що відповідно до ухвали слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду від 24.01.2024 року накладено арешт на посвідчення водія № НОМЕР_1 КАТ. В на ім`я ОСОБА_4 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , заборонено відчужувати, розпоряджатися та користуватися вищезазначеним майном.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає за можливе призначити судовий розгляд кримінального провадження у відкритому судовому засіданні за участі прокурора, обвинувачених їх захисників та потерпілих.

Керуючись ст.ст. 181-183, 197, 199, 314-316, 372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.12.2023 року за №0002364 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 187 ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України, у відкритому судовому засіданні в залі Нетішинського міського суду на 03.04.2024 року о 14 годині 00 хвилин, суддею одноособово.

Визначити склад осіб, які будуть брати участь у судовому розгляді: прокурор, обвинувачені, захисники, потерпілі.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 - задовольнити.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, продовжити на строк 60 днів до 18.05.2024 року включно.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у виді тримання під вартою, продовжити на строк 60 днів до 18.05.2024 року включно.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , у виді тримання під вартою, продовжити на строк 60 днів до 18.05.2024 року включно.

Ухвала діє до 18.05. 2024 року включно.

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченим запобіжного заходу та застосування більш м`якого запобіжного заходу - відмовити.

Клопотання потерпілого ОСОБА_4 про повернення йому на відповідальне зберігання, вилученого у нього, посвідчення водія, технічного паспорту на автомобіль, страхового полісу на автомобіль задовольнити частково.

Скасувати арешт на посвідчення водія № НОМЕР_1 КАТ. В на ім`я ОСОБА_4 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , що накладений ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 24.01.2024 року у виді заборони відчуження, користування та розпорядження вказаним майном.

В решті клопотання відмовити.

Ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором.

Копію ухвали негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Хмельницький слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню, в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її винесення безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду, обвинуваченими, які тримаються під вартою - в той же строк з дня вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1