Справа №295/46/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 , захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Вознесенськ Миколаївської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, військовослужбовця В/Ч НОМЕР_1 , раніше несудимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України, в кримінальному провадженні № 0000006 від 01.01.2024, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з указаним клопотанням, посилаючись на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 01.01.2024 близько 07-45 год. водій ОСОБА_5 у порушення вимог пункту 2.1. а) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі ПДР України), не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та в порушення вимог пункту 2.9. а) ПДР України, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував технічно-справним автомобілем Kia Sorento, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та рухався ним по проїзній частині вулиці Перемоги зі сторони проспекту Незалежності в напрямку вулиці Лесі Українки в м. Житомирі. Рухаючись у вказаний день, час, місці та за вказаних обставин зазначеним транспортним засобом по проїзній частині вказаної вулиці, в умовах достатньої видимості, водій ОСОБА_5 у порушення вимог пунктів 2.1. а), 2.3. б), 2.9.а), 12.3., 18.1. ПДР України, проїжджаючи перехрестя вулиць Перемоги та проспекту Незалежності в м. Житомирі, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, що розташовується поблизу будинку № 11 по майдану Визволення та позначений дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2 ПДР України «Пішохідний перехід» і горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР України, на якому перебувала пішохід ОСОБА_7 , проявив безпечність і неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не враховував дорожню обстановку та не вжив заходів для зменшення швидкості руху керованого ним транспортного засобу, а в разі потреби не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу, для якого була створена небезпека, внаслідок чого передньою частиною керованого ним автомобіля марки Kia Sorento, реєстраційний номер НОМЕР_2 , допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка перетинала проїзну частину вул. Перемоги в межах пішохідного переходу з ліва на право відносно руху автомобіля, та не зупинив транспортний засіб, не залишився на місці пригоди, не вжив заходів для надання медичної допомоги потерпілому та не повідомив про дорожню-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національно поліції. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, від яких загинула на місці події

За змістом клопотання, водій ОСОБА_5 порушив вимоги п. п. 2.1.а), 2.3. б), 12.3, 18.1 Правил дорожнього руху при керуванні транспортним засобом, що знаходиться у причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками. Після вчинення вказаної дорожньо-транспортної пригоди, поставивши пішохода ОСОБА_7 в небезпечний для життя стан, водій ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своєї бездіяльності, залишив без допомоги пішохода ОСОБА_7 , яка внаслідок отриманих тілесних ушкоджень перебувала в небезпечному для життя стані й була позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, та на керованому ним транспортному засобі з місця пригоди зник, залишивши потерпілу на проїзній частині вулиці Перемоги без допомоги, при цьому маючи реальну можливість надати їй допомогу. Необережні дії ОСОБА_5 , які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілій ОСОБА_7 , органом досудового розслідування кваліфіковано як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 286-1 КК України. Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебувала у небезпечному для житті стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, особою, яка мала змогу надати допомогу та сама поставила потерпілу в небезпечний для життя стан, органом досудового розслідування кваліфіковано як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 135 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України, а також наявністю ризиків передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Як зазначено в клопотанні, 02.01.2024 ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира підозрюваному ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. 30.01.2024 Житомирським апеляційним судом було розглянуто апеляційну скаргу прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону та винесено ухвалу про задоволення скарги та застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, на строк до 29.02.2024 включно. 22.02.2024 слідчим за дорученням прокурора сторонам відкрито матеріали кримінального провадження № 0000006 від 01.01.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України, для ознайомлення.

Тому слідчий за погодженням із прокурором просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 строком на 60 діб.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання з викладених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання. Підозрюваний пояснив, що він не порушував запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, визнає свою провину та готовий відшкодовувати потерпілим завдану шкоду. Захисник вказав на недоведеність стороною обвинувачення існування ризиків, якими обґрунтовані вимоги клопотання, дотримання підозрюваним умов перебування під домашнім арештом, погіршення стану здоров`я підозрюваного під час перебування під вартою, оскільки внаслідок безпосередньої участі в бойових діях має поранення кінцівки.

Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню частково.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора (ч. 4 ст. 176 КПК України).

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Частиною 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, ніж до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Порядок продовження строку тримання під вартою визначений ст. 199 КПК України, частиною 3 якої передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Окрім того, згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав, а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Вирішуючи клопотання, слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Варто зауважити, що існують усталені правові позиції ЄСПЛ, згідно з якими сама лише тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа, не може виправдовувати застосування найбільш суворого запобіжного заходу. Поряд із тим, згідно з позицією ЄСПЛ, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, однак тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваної переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Подане до суду клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України та в ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, зокрема: рапортом інспектора-чергового Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області від 01.01.2024, протоколом огляду місця ДТП від 01.01.2024; протоколом огляду місця події від 01.01.2024, протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 від 01.01.2024, протоколом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_11 від 01.01.2024, висновком експерта № 3 від 01.01.2024, протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 01.01.2024, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 01.01.2024.

Органом досудового розслідування 01.01.2024 о 08-10 год. фактично ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 02.01.2024 в справі № 295/46/24 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 29.02.2024 включно.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 30.01.2024 скасоввно ухвалу слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 02.01.2024 в справі № 295/46/24 та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, на строк до 29.02.2024 включно.

22.02.2024 слідчим за дорученням прокурора сторонам відкрито матеріали кримінального провадження № 0000006 від 01.01.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України, для ознайомлення.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, одне з яких відноситься до тяжких та за нього передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

При вирішенні клопотання щодо продовження строку тримання під вартою слідчий суддя враховує суть та характер кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , який є одруженим, військовослужбовцем, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

Наразі кримінальне провадження перебуває на стадії завершення, так як сторони отримали повідомлення слідчого про завершення досудового розслідування від 22.02.2024 та їм відкриті матеріали кримінального провадження 26.02.2024 й оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризикам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, тому слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 до 25.03.2024 включно, що є достатнім терміном з огляду на завершення досудового розслідування, а також враховуючи положення ч. 4 ст. 176 КПК України про можливість застосування слідчим суддею запобіжних заходів під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 184, 197, 199, 219 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 до 25 березня 2024 року включно.

Строк дії ухвали - до 25 березня 2024 року включно.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали о 15-30 год. 29.02.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1