Справа №333/3187/24
Провадження №1-кс/333/1114/24
УХВАЛА

Іменем України

05 квітня 2024 року м.Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м.Запоріжжя - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_4 , погоджене процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором Кам`янець-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0003036 від 04.04.2024 року та додані до нього матеріали відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницький, громадянина України, одруженого, освіта вища, який проходить військову службу за мобілізацією на посаді оператора 1 відділення радіоелектронної боротьби взводу радіоелектронної боротьби 2 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.402 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_4 звернулась до суду із клопотанням про продовження застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0003036 від 04.04.2024 рокувідносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що наказом №40 командира військової частини НОМЕР_1 від 09.02.2024 солдата ОСОБА_6 було призначено на посаду оператора 1 відділення радіоелектронної боротьби взводу радіоелектронної боротьби 2 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Указом Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України ОСОБА_8 від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ введено воєнний стан на всій території України. В подальшому, відповідними Указами Президента України ОСОБА_8 , правовий режим воєнного стану в Україні продовжувався та діє до теперішнього часу.

Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, солдат ОСОБА_6 , згідно з вимогами ст.ст. 9, 11, 16, 28, 30, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та виявляти повагу до командирів (начальників), беззастережно, неухильно точно та у встановлений строк виконувати їх накази, знати та виконувати свої обов`язки, додержуватися вимог військових статутів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків

Солдат ОСОБА_6 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

04 квітня 2024 року, о 10:00 год., заступник командира 2 десантно-штурмової батальйону з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_9 , знаходячись в місці тимчасової дислокації підрозділу в районі населеного пункту АДРЕСА_2 , зачитав ОСОБА_6 бойове розпорядження командира 2 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_10 , щодо підготовки та висування для оборонних дій на позиції в район АДРЕСА_3 , зайняття у вказаному районі панівних висот для відбиття атак противника, утримання позиції та рубежів, та надав наказ про його виконання.

Після цього, солдат ОСОБА_6 , діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом та з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби, з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, вирішив стати на злочинний шлях та у порушення зазначених вище статутних вимог, відкрито відмовитися виконувати наказ начальника.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел солдат ОСОБА_6 , в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України ст.ст. 9, 11, 16, 28, 29, 30, 31, 32, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відкрито, у присутності заступника командира 2 десантно-штурмової батальйону з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_9 , який відповідно до вимог ст. ст. 29, 31, 32 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України є для нього начальником за службовим становищем та військовим званням, та інших військовослужбовців зазначеної військової частини, відкрито відмовився виконувати бойове розпорядження командира 2 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_10 та наказ наданий на його виконання майором ОСОБА_9 , щодо підготовки та висування для оборонних дій на позиції в район АДРЕСА_3 , зайняття у вказаному районі панівних висот для відбиття атак противника, утримання позиції та рубежів, хоча об`єктивно міг та зобов`язаний був виконати цей наказ.

Таким чином, ОСОБА_6 , за викладених вище обставин, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України - непокорі, тобто у відкритій відмові виконати наказ начальника, вчинений в умовах воєнного стану.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_6 може:переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначені обставини свідчать про необхідність ізоляції ОСОБА_6 задля нівелювання ризику можливості переховуватися від суду і слідства, впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, що є вагомою підставою вважати, що єдиним дієвим у даному випадку запобіжним заходом котрий зможе гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 буде саме тримання під вартою.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 при ухваленні вироку, наслідки злочину, а саме, зниження бойової готовності підрозділу, в умовах воєнного стану та обороноздатності України, підрив військової дисципліни та надання негативного прикладу протиправної поведінки військовому підрозділу, в цілому, в час протистояння відкритій агресії російської федерації, внаслідок відкритої умисної відмови виконувати наказ начальника, сторона обвинувачення вважає, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків та дасть можливості запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КК України.

Застосувати більш м`які запобіжні заходи до ОСОБА_6 не можливо, оскільки, відповідно до ч. 7 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються у вчиненні злочину, передбаченого статтею 402 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою

Слідчий у судовому засіданні підтримав клопотання з підстав викладених в ньому, просив суд задовольнити його та обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання вважає його обґрунтованим. Просив обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засідання пояснив, що минулого року, у листопаді, співробітники ТЦК у незаконний спосіб його забрали з вулиці, додому не відпустили. ВЛК пройшов за пару годин, там і ночував, а на другий день його направили у навчальний центр. Вдома залишилась дружина, що не працює та дитина інвалід. Це дитина дружини. Він перебуває із нею у зареєстрованому шлюбі 5 років. Проте що дитину необхідно було усиновити він не знав, бо вважав, що якщо вони перебувають у шлюбі офіційно це вже покладає на нього обов`язок по вихованню та утриманню дитини. Адже це б було б для відстрочки від військової служби. Зараз це доводиться у суді, цим займається адвокат, але це займе ще декілька місяців. ОСОБА_6 зазначив, що саме це і було підставою для відмови від виконання бойового розпорядження, що він і намагався довести командуванню. Крім того зазначив, що він ніколи в житті не брав зброю в руки, за фахом є вчителем англійської мови, але через певні обставини вимушений був покинути місце своєї роботи та піти працювати на завод. Від служби не відмовлявся, після відмови був згоден на будь-яку роботу, власне цим він і займався 1,5 місяці, хоча зарплату йому не платили, проте він все одно виконував роботу. Колеги по службі неодноразово пропонували йому покинути місце служби, але він відмовлявся.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти клопотання, вважає викладених фактів та доказів обґрунтування підозри недостатньо. Зазначив, що посилання слідчого на тяжкість кримінального правопорушення та можливістю переховування підозрівання від органів слідства та суду є неправомірним відповідно до практики ЄСПЛ. Також ризик щодо впливу на свідків є необґрунтованим, свідки вже допитані а матеріали їх допиту знаходяться в матеріалах справи, впливати на них підозрюваний не може через специфіку несення служби. Крім того, зазначив, що посилання на те, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення нічим не обґрунтоване, а є лише припущенням слідчого. Підозрюваний має дружину та дитину інваліда, не відмовлявся від несення служби, не дивлячись на пропозиції залишити місце несення служби. ОСОБА_6 згоден і надалі нести службу, але в альтернативному вигляді не використовуючи зброю. Захисник просив відмовити у задоволенні клопотання, проте якщо судом буде обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, просив суд визначити мінімальний розмір застави.

Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши письмові матеріали, приходжу до таких висновків.

Клопотання слідчого, погодженого із прокурором, оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України.

Судом встановлено, 04.04.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 0003036 за ч. 4 ст. 402 КК України

04.04.2024 слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, затримано ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України

05 квітня 2024 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Хмельницький, громадянину України, одруженому, який має вищу освіту, проживаючому за адресом: АДРЕСА_1 , який проходить військову службу за мобілізацією на посаді оператора 1 відділення радіоелектронної боротьби взводу радіоелектронної боротьби 2 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше не судимому - повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, яке вручено останньому та його захиснику під підпис.

Обґрунтованість повідомленої підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (злочину), повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколах допиту свідків - військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які пояснили обставини вчинення кримінального правопорушення; повідомленням про злочин та наданих до нього матеріалів; іншими матеріалами кримінального провадження.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України - непокорі, тобто у відкритій відмові виконати наказ начальника, вчиненій в умовах воєнного стану.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Зібрані слідством докази по кримінальному провадженню є достатніми вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення

Про вказані наміри підозрюваного вже свідчить його поведінка, оскільки достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин, а саме непокору - тобто відкриту відмову виконати наказ начальника, в умовах воєнного стану, яке по своїй суті являється ухиленням від виконання військового обов`язку

З матеріалів кримінального провадження можна зробити висновок, що вказане кримінальне правопорушення має підвищений суспільно небезпечний характер, оскільки впливає бойову готовність підрозділу, в умовах воєнного стану та обороноздатності України, здійснюється підрив військової дисципліни та надання негативного прикладу протиправної поведінки військовому підрозділу.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

Приймаючи рішення про обрання запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, дані про особу підозрюваного та характер висунутої підозри, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, суд вважає, що не має ґрунтовних підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою.

Зважаючи на дані про особистість підозрюваного, який його вік, посаду, репутацію, стан здоров`я, стійких соціальних зв`язків, суд вважає, що для забезпечення належної процесуальної поведінки під час досудового розслідування та судового розгляду більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам.

Неможливість застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту та особистої поруки відносно підозрюваного пов`язана з тим, що вказані запобіжні заході будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризиками та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крім того, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину

Відповідно до п. 7 ст. 176 КПК України - під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Отже, враховуючи доведеність на цій стадії провадження обґрунтованості підозри, пред`явленої ОСОБА_6 та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК, застосування до останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою є безальтернативним.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи особу підозрюваного та конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає можливим визначити розмір застави - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з урахуванням вимог ст. 182 КПК України та ЗУ «Про державний бюджет на 2024 рік», складає 60560 грн.

У разі внесення вказаної застави на підозрюваного ОСОБА_6 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, суду, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, у час та день, визначений слідчим, судом, уповноваженим здійснювати досудове розслідування або судове провадження у цьому кримінальному провадженні;

- не відлучатися з населеного пункту, де несе службу підозрюваний, без дозволу слідчого, який проводе досудове розслідування, або суду, у провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження;

- повідомляти слідчого, який проводить досудове розслідування, або суду, у провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання або служби;

Згідно ч. 8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору

Керуючись 2, 176, 177, 183, 194, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити в повному обсязі.

Застосувати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у ДП «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України - арештному домі строком на 60 (шістдесят) діб до 02 червня 2024 року включно.

Строк дії ухвали рахувати з 19-20 год. 04.04.2024 р.

Виконання ухвали доручити начальнику ДП «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

ОСОБА_6 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 20-ти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60560 грн.

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_6 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, суду, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, у час та день, визначений слідчим, судом, уповноваженим здійснювати досудове розслідування або судове провадження у цьому кримінальному провадженні;

- не відлучатися з населеного пункту, де несе службу підозрюваний, без дозволу слідчого, який проводе досудове розслідування, або суду, у провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження;

- повідомляти слідчого, який проводить досудове розслідування, або суд, у провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання або служби.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя ОСОБА_1