Дата документу 04.04.2024Справа № 554/2309/24
Провадження № 1-кс/554/3040/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.04.2024 слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві щодо невнесення відомостей до ЄРДР,

встановив:

04.03.2024 року адвокат ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаною скаргою.

21.03.2024 року заявник подав до суду клопотання про залишення скарги без розгляду.

Для прийняття участі в судовому розгляді скарги заявник, слідчий до суду не з`явились.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів судового розгляду даного клопотання не здійснюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Статтями 303-307 КПК України не регламентовано подання скаржником заяви про залишення скарги без розгляду, а також не зазначено, яке саме процесуальне рішення підлягає винесенню слідчим суддею у такому випадку. На наявність такої невизначеності вказує і Апеляційний суд міста Києва в пп.7 п.5 Узагальнення судової практики оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування у порядку Кримінального процесуального кодексу України від 01.06.13 р. При вирішенні цього питання суд керується наступним.

Відповідно до ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Такими передбаченими у ст.7 КПК України засадами кримінального провадження є, крім інших, змагальність сторін та свобода у поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також диспозитивність.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно з положеннями ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Виходячи із засад кримінального провадження, передбачених ст.ст.9, 22, 26 КПК України, суд вбачає підстави для залишення поданої скарги без задоволення, оскільки, як вбачається із змісту заяви заявник не підтримує вимог поданої скарги та не має наміру доводити перед судом її обґрунтованість.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 22, 26, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві щодо невнесення відомостей до ЄРДР - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1