Справа № 303/3549/20
Провадження № 1-кп/303/325/24
ряд. стат. звіту № 227
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мукачево кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.10.2019 року за № 0000295, по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

22 жовтня 2019 року, близько 16 години 40 хвилин, ОСОБА_4 керуючи технічно-справним квадроциклом марки «BOMBARDIER», моделі «RENEGADE саn-am», без державного номерного знаку, рухаючись по вул. Фрідяшівській в смт.Кольчино, Мукачівського району у напрямку з міста Мукачева в село Кленовець Мукачівського району біля автобусної зупинки, що навпроти будинку АДРЕСА_2 , діючи всупереч вимогам п.п. 2.3, 12.3, 12.4 та 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, не забезпечив безпеку дорожнього руху та проявив неуважність до дорожньої обстановки, і в момент здійснення маневру розвороту маршрутним автобусом марки «ПАЗ 32051-110 СПГ», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 , не вжив заходів до зменшення швидкості шляхом застосування гальмування, а навпаки продовжив рух, чим заздалегідь поставив себе в ситуацію, у якій під час об`їзду автобуса, покинув дорожнє полотно, виїхав на праве узбіччя по ходу свого руху та скоїв наїзд на пішоходів, які в той час перебували на узбіччі автобусної зупинки.

У результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 , згідно висновку експерта отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритого уламкового перелому верхньої третини діалізів обох кісток, лівої гомілки зі зміщенням, закритого перелому нижньої третини діафіза правої стегнової кістки зі зміщенням, ЗЧМТ, струсу головного мозку, множинних забійних ран волосистої частини голови, забійної рани правої кисті, травматичний шок. Вказані тілесні ушкодження відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя потерпілого в момент їх спричинення.

З технічної точки зору, причиною даної дорожньо-транспортної пригоди

стали дії водія квадроцикла, ОСОБА_4 , який, діючи всупереч вимогам пунктів 2.3, 12.3, 12.4 та 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, з моменту виникнення небезпеки для його руху, несвоєчасно застосував гальмування та виїхав на узбіччя, де

здійснив наїзд на ОСОБА_6 .

Невиконання водієм ОСОБА_4 зазначених вище Правил дорожнього руху України, знаходиться в прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками, зокрема отриманням потерпілою ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому розкаявся та пояснив, що точно часу не пам`ятає, в після обідній час, так як вказано в обвинувальному акті, він їхав з м. Мукачево в смт. Кольчино Мукачівського району, на квадроциклі марки «BOMBARDIER», моделі «RENEGADE саn-am», без державного номерного знаку. Рухаючись по вул. Фрідяшівській в смт.Кольчино, під мостом, він раптом побачив, що перед ним на дорозі розвертається автобус ПАЗ, тому почав гальмувати. Однак на квадроциклі знаходилась шипована гума, гальмувати різко було неможливо, тому він виїхав на узбіччя, де перебували люди. Частина з тих людей, які там перебували і побачили, що в їх напрямку наближається квадро цикл, розбіглися, а потерпіла залишилася на місці, тому він наїхав на неї. Відразу після даної події він зупинився, викликав швидку медичну допомогу. В подальшому надавав потерпілій матеріальну допомогу, оплатив весь курс лікування і реабілітацію.

Визнаючи свою вину у вчиненні кримінального правопорушення обвинувачений просить не досліджувати всі обставини справи, обмежитись його допитом, допитом потерпілої та дослідженням характеризуючи даних.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 показала, що 22 жовтня 2019 року, біля 16 год. 40-45 хв. вона йшла з роботи, чекала на автобусній зупинці біля заводу «Кіров» в смт. Кольчино автобус. В той час з нею там знаходилися ще декілька осіб, які побачили квадроцикл і те, що розвертається автобус, відскочили, а вона перелякалася, не змогла зрушити з місця, тому обвинувачений на неї наїхав, спричинивши їй тілесні ушкодження.

В лікарні їй зробили операцію, обвинувачений ОСОБА_4 все оплатив, жодних претензій до нього вона немає і просить суворо не карати.

У відповідності до ст.349 КПК України, суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В зв`язку з цим суд визнав недоцільним дослідження всіх доказів щодо обставин вчинення обвинуваченим правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, оскільки всі ці обставини ним визнаються, ніким не оспорюються, а обмежився тільки допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням письмових документів, що характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили тяжкі тілесні ушкодження потерпілому, доведена повністю. Дії ОСОБА_4 кваліфіковано вірно за ч.2 ст.286 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про його особу, зокрема, що вчинений ним злочин відносяться до категорії тяжкого злочину, обвинувачений є раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в психіатра, нарколога не перебуває, повністю відшкодував завдану потерпілій матеріальну шкоду і остання не має до нього жодних претензій.

Також суд враховує висновок органу пробації про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження його волі на певних строк та не становить високої небезпеки для суспільства (в тому числі для окремих осіб), зазначений в досудовій доповіді.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, надання потерпілій допомоги безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданої потерпілій матеріальної шкоди, .

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства, а тому обвинуваченому слід призначити основне покарання, передбачене санкцією ч.2 ст. 286 КК України, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.

Судові витрати по справі складають за проведення експертних досліджень в сумі 4183,19 гривень, і дані витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо долі речових доказів у справі суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 жовтня 2019 року, слід скасувати відповідно до ч.4 ст.174 КПК України.

Керуючись ст. 94, 370, 371, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування основного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та з покладенням відповідно до п.1,2 ч.1 ст.76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати по справі за проведення експертних досліджень в сумі 4183,19 гривень.

Речові докази по справі: DVD-R, диск із записом обставин дорожньо-транспортної пригоди, який знаходиться при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження (в прокурора); транспортний засіб марки «ПАЗ 32051-110 СПГ», білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_10 , але перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_11 та транспортний засіб (квадроцикл) марки «BOMBARDIER», моделі «RENEGADE сап-am», без державного номерного знаку, власником якого є ОСОБА_4 - повернути власникам, яким вони передані на відповідальне зберігання.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України арешт, накладений ухвалами Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.10.2019 року на вказані транспортні засоби скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Іван КОТУБЕЙ