Справа № 592/9231/24
Провадження № 1-кс/592/3784/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника володільця майна адвоката ОСОБА_3 , розглянула у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

у с т а н о в и л а:

Суть питання, що вирішується ухвалою.

03.06.2024 адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням і просить скасувати арешт, накладений ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.09.2023 (справа № 592/13564/23, провадження № 1-кс/592/5814/23) по кримінальному провадженню № 0000099 від 30.09.2022 на мобільний телефон марки «iPhone» сірого кольору з силіконовим прозорим чохлом у заблокованому вигляді, який належить ОСОБА_4 .

Клопотання мотивує тим, що 06.09.2023 на підставі ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми в рамках кримінального провадження № 0000099 від 30.09.2022 за місцем проживання ОСОБА_4 проведено обшук, в ході якого вилучено мобільний телефон марки «iPhone» сірого кольору з силіконовим прозорим чохлом у заблокованому вигляді, який ймовірно належить ОСОБА_4 , на який у подальшому накладено арешт ухвалою слідчого судді від 06.09.2023, у якій слідчий суддя дійшов висновку, що арешт накладається з метою збереження речових доказів. Будь-яких інших підстав для застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження в ухвалі не наведено. Незважаючи на те, що досудове розслідування здійснюється на протязі тривалого проміжку часу, підозра ОСОБА_4 не пред`явлена, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. З моменту проведення обшуку пройшли всі розумні строки у які орган досудового розслідування мав би провести з вказаним доказом всі необхідні дії, спрямовані на збирання доказів. Вважає, що версія органу досудового розслідування, що майно, на яке накладено арешт, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні № 0000099 від 30.09.2022 належним чином не досліджена та не підтверджена.

Позиція сторін.

Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити. Вказував, що з моменту вилучення мобільного телефону пройшли всі розумні строки, однак будь-яких дій спрямованих на збирання доказів з ним не проводилось. При цьому ОСОБА_4 було надано доступ до мобільного телефону.

Прокурор ОСОБА_5 , згідно поданої заяви просив відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту мобільного телефону. Зазначив, що за наслідками проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000099 від 30.09.2022 виділено в окреме провадження, разом з матеріалами проведеного обшуку та речовими доказами, у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , матеріали кримінального провадження № 0004810 від 13.12.2023 щодо привласнення керівниками низки суб`єктів господарської діяльності бюджетних коштів виділених на ремонт навчальних закладів розташованих на території Сумського району та м. Суми. Вказував, що у кримінальному провадженні № 0004810 від 13.12.2023 заплановано проведення необхідних експертиз, в тому числі із зазначеним мобільним телефоном.

Встановлені судом обставини.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.09.2023 в рамках кримінального провадження № 0000099 від 30.09.2022 за ч. 4 ст. 191, ч. 1, 3 ст. 368, ч. 1, 2 ст. 369, ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 369 КК України накладено арешт на мобільний телефон марки «iPhone» сірого кольору з силіконовим прозорим чохлом у заблокованому вигляді, який ймовірно належить ОСОБА_4 .

Ухвалою слідчого судді від 14.03.2024 клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна залишено без задоволення з підстав того, що клопотання не містить будь-яких доказів на підтвердження тих обставин, що на даній стадії досудового розслідування не доведено, що арешт на мобільний телефон накладено необґрунтовано та в подальшому застосуванні заходу арешту відпала потреба.

При цьому під час розгляду даного клопотання прокурор заперечуючи проти скасування арешту з мобільного телефону посилався на аналогічні обставини та вказував про необхідність проведення запланованих експертиз із мобільним телефоном.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали.

Відповідно до частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, його захисника, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно частини 1 статті 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.

При цьому, чинним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

Відповідно до частини 1 статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Слідчим суддею встановлено, що в рамках кримінального провадження № 0000099 від 30.09.2022 за ч. 4 ст. 191, ч. 1, 3 ст. 368, ч. 1, 2 ст. 369, ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 369 КК України ухвалою слідчого судді від 08.09.2023 накладено арешт на мобільний телефон марки «iPhone» сірого кольору з силіконовим прозорим чохлом у заблокованому вигляді.

Ухвалою слідчого судді від 14.03.2024 клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна залишено без задоволення з підстав того, що клопотання не містить будь-яких доказів на підтвердження тих обставин, що на даній стадії досудового розслідування не доведено, що арешт на мобільний телефон накладено необґрунтовано та в подальшому застосуванні заходу арешту відпала потреба.

Заперечуючи проти скасування арешту з мобільного телефону прокурор подав аналогічну заяву, яку подавав під час розгляду клопотання про скасування арешту у березні 2024 року, у якій зазначив, що у кримінальному провадженні заплановано проведення необхідних експертиз, в тому числі із зазначеним мобільним телефоном.

З моменту вилучення мобільного телефону минуло більше дев`яти місяців, однак прокурором не надано відповідної постанови про призначення експертизи з мобільним телефоном у кримінальному провадженні та підстави її не проведення протягом такого тривалого часу, станом на момент розгляду даного клопотання.

Згідно частини 3 та частини 4 статті 99 КПК України, оригіналом електронного документа є його відображення, якому надається таке ж значення, як документу, а копії інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах, виготовлені слідчим, прокурором із залученням спеціаліста, визнаються судом як оригінал документа.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», у випадку зберігання інформації на кількох електронних носіях, кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.

За змістом вказаних положень, електронний документ не має жорсткої прив`язки до певного матеріального носія, тому один і той же документ (файл) може існувати у ідентичному вигляді на різних носіях. При цьому, всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення (аналогічна позиція міститься у постановах ККС ВС у справі № 490/10025/17 від 19.05.2020 та у справі № 677/2040/16-к від 22.10.2020).

З огляду на вказане, електронні документи є самостійними джерелами доказів, а тому, у випадку їх копіювання на інший матеріальний носій і за умови належного фіксування результатів такої дії, немає необхідності у збереженні матеріальних носіїв інформації, на яких такі електронні документи початково містились.

За твердженням представника володільця майна ОСОБА_4 було надано доступ до мобільного телефону.

Таким чином, враховуючи тривалий строк утримання мобільного телефону протягом якого він перебуває у розпорядження сторони обвинувачення, який має бути об`єктивно виправданий завданнями кримінального провадження та збалансований з правами та інтересами володільця відповідного майна, а також те, що сам по собі мобільний телефон у кримінальному провадженні доказового значення не має, тому слідчий суддя дійшла висновку, що у подальшому арешті мобільного телефону відпала потреба.

Враховуючи викладене, наслідки арешту майна розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає доведеним, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, що відповідно до частини 1 статті 174 КПК України є підставою для скасування арешту майна.

З огляду на викладене клопотання про скасування арешту з майна підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у разі скасування арешту.

Керуючись статтями 98, 131 - 132, 174, 309, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и л а:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду міста Суми від 08.09.2023 (справа № 592/13564/23, провадження № 1-кс/592/5814/23) на мобільний телефон марки «iPhone» сірого кольору з силіконовим прозорим чохлом у заблокованому вигляді.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Час проголошення повного тексту ухвали 08:45 година 10 червня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1