У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 24 червня 2021 року, якою відмовлено у відкритті провадження за заявою засудженого ОСОБА_5 про перегляд ухвали Апеляційного суду Одеської області від 15.03.2010 р. за нововиявленими обставинами.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,

засуджений ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_7 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24 червня 2021 року відмовлено у відкритті провадження за заявою засудженого ОСОБА_5 про перегляд ухвали Апеляційного суду Одеської області від 15.03.2010 р. за нововиявленими обставинами.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Засуджений ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити його заяву від 10.11.2014 р.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї зазначає, що ухвала суду першої інстанції незаконна, необґрунтована та постановлена з порушенням норм КПК України, судді судів Одеської області, які виносили рішення в кримінальному провадженні, за його обвинуваченням, некомпетентні, приймають рішення без врахування вимог діючого законодавства та раніше постановлених у справі рішень.

Зазначає, що суд безпідставно послався на протокол огляду місця події від 22.12.2000 р., оскільки він не має відношення до його затримання та лише фіксує хід відповідної процесуальної дії.

Вимагає повідомити про момент його затримання та надати оцінку даним, які містяться в протоколах огляду місця події і протоколі його затримання від 22.12.2000 р.

Наголошує на тому, що суддями Одеського апеляційного суду знищено матеріали кримінальної справи № 2-80/01, а саме: протокол його допиту як підозрюваного за п. з ст. 93 КК України 1960 року, у якому він власноручно зазначив про те, що його безпідставно підозрюють у вбивстві ОСОБА_8 22.12.2000 р., оскільки він перебував у камері ІТТ Березовського ВП з 21.12.2000 р.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду в порядку ст. 459 КПК України із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Апеляційного суду Одеської області від 15.03.2010 р. по справі № 508/353/16к.

Відповідно матеріалам кримінальної справи, ОСОБА_5 засуджений Одеським обласним судом 05.07.2001 р. за п. п. «б», «з» ст. 93, ст. 17, п. п. «б», «ж», «з» ст. 93, ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 143, ч. 3 ст. 141 КК України, на підставі ст. 42 цього ж Кодексу, до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного його майна, з відбуванням у колонії суворого режиму, яким визначено початок відбуття строку покарання з 22.12.2000 р.

Ухвалою Верховного Суду України від 13.12.2001 р., вирок Одеського обласного суду від 05.07.2001 р., стосовно ОСОБА_5 , приведений у відповідність з КК України від 05.04.2001 р., та, із зазначеного вироку, виключено рішення суду про визнання вказаного засудженого особливо небезпечним рецидивістом, дії останнього перекваліфіковані з ч. 2 ст. 143 КК України на ч. 2 ст. 190 КК України (в редакції від 05.04.2001 р.), за яким аостаточно й сукупністю злочинів визначено основне покарання призначене судом довічне позбавлення волі.

В подальшому, ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 15.03.2010 р., в порядку ст. 409 КПК України (в редакції 1960 року), скаргу засудженого ОСОБА_5 про перерахування строку відбуття ним покарання з 21.12.2000 року залишено без задоволення, з підстав спростування доводів скаржника матеріалами кримінальної справи.

В заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, ОСОБА_5 просить суд скасувати вказану ухвалу, оскільки колегії Апеляційного суду Одеської області не було відомо те, що протокол огляду місця події від 22.12.2000 р. складено з порушенням норм КПК України (в редакції 1960 року), а також те, що він звертався із зауваженнями на протокол судового засідання.

Ознайомившись із поданою в порядку ст. 459 КПК України заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Апеляційного суду Одеської області від 15.03.2010 р., заявою від 31.03.2020 р., перевіривши матеріали кримінальної справи № 8 та судового провадження в 9 томах, суд першої інстанції дійшов висновку, що обставини, на які посилається засуджений ОСОБА_5 перевірялися та їм була надана відповідна оцінка Одеським обласним судом при ухваленні вироку від 05.07.2001 р., Верховним Судом України при постановленні ухвали від 13.12.2001 р. та Апеляційним судом Одеської області при постановленні ухвали від 15.03.2010 р., тому в розумінні норм КПК України не є нововиявленими.

Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого та його захисника на підтримку апеляційної скарги засудженого, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами врегульований главою 34 КПК України, у якій наведений вичерпний перелік нововиявлених обставин, за наявності яких можуть бути переглянуті судові рішення, що набрали законної сили.

Відповідно до ст. 459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, якими є: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Тобто, обставини, що не були відомі суду на час судового розгляду, повинні бути настільки суттєвими та неспростовними, щоб мати можливість вплинути на законність прийнятого судом рішення по суті.

У той же час відповідно до п. п. 4, 5 ст. 462 КПК України, у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.

Крім того, тлумачення термінів «нововиявлені обставини», «обставини», що вживаються у ст. 459 КПК України, має здійснюватися в системному зв`язку і з іншими положеннями КПК України, у першу чергу з положеннями ст. 91 цього Кодексу, яка визначає обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Таким чином, системне тлумачення положень ст. 459, п. п. 4, 5 ст. 462, ст. 91 КПК України вказує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень, що має місце у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки:

1) вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження, і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення;

2) вони знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони можуть мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення;

3) вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Необхідним при цьому є дотримання принципу юридичної визначеності, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема у справах «Желтяков проти України» (заява № 4994/04, пункт 43) та «Рябих проти Росії», заява № 52854/39, пункт 52).Вказаний принцип вимагає не ставити під сумнів остаточне судове рішення, передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

Процедура перегляду судових рішень за нововиявленим обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, повторною апеляцією чи касацією, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження та усунення суперечностей у доказах. У цьому випадку суд лише перевіряє наявність передбачених у ч. 2 ст. 459 КПК України обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені, та надає оцінку тому, чи могли вказані обставини, що не були відомі суду на час розгляду справи, вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути.

За правовим висновком, викладеним у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 522/14170/17 (провадження № 51-1836кмо19), вирішення судом питання про відкриття провадження означає, що питання стосується того, чи є підстави для відкриття провадження, тобто таке формулювання дає судді повноваження як відкрити, так і відмовити у відкритті провадження, і вирішення цього питання залежить від наявності або відсутності підстав для відкриття провадження.

Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, розглянувши заяву ОСОБА_5 про перегляд ухвали Апеляційного суду Одеської області від 15.03.2010 р., щодо відмови у задоволенні його заяви про перерахування строку відбуття ним покарання, за нововиявленими обставинами, дійшов висновку про те, що наведені у заяві ОСОБА_5 обставини не входять до переліку нововиявлених, передбачених ч. 2 ст. 459 КПК України.

Так, у своїй заяві ОСОБА_5 вважав нововиявленими ті обставини, що протокол огляду місця події від 22.12.2000 р. складено з порушеннями норм КПК України (в редакції 1960 року) та ним подавались зауваження на протокол судового засідання.

Втім, в ході перевірки вказаних обставин, суд першої інстанції встановив, що зі змісту ухвали Апеляційного суду Одеської області від 15.03.2010 р. вбачається, що цим судом досліджувались матеріали кримінальної справи № 8, що підтверджується 10, 11 та 13 абзацами мотивувальної частини ухвали, у яких міститься посилання на відповідні матеріали справи.

При цьому, як вірно відзначив суд першої інстанції, зі змісту протоколу судового засідання вбачається, що при ухваленні Одеським обласним судом вироку від 05.07.2001 р., вивчались протоколи огляду місця події від 22.12.2000 р. та затримання ОСОБА_5 від 22.12.2000 р.

З приводу поданих 24.07.2001 р. ОСОБА_5 зауважень на протокол судового засідання, суд першої інстанції зауважив, що ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 26.10.2001 р. вони були відхилені.

До того ж, вказані докази, зокрема, протокол огляду місця події від 22.12.2000 р. та протокол затримання ОСОБА_5 від 22.12.2000 р. були предметом перевірки Верховного Суду України під час перегляду вироку.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність у заяві ОСОБА_5 обставин, які у розумінні ст. 459 КПК України можуть бути підставами для перегляду вироку щодо нього за нововиявленими обставинами.

Таке рішення суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження повністю узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 10.11.2022 р. у справі № 937/9140/21, згідно з якою, у разі ненаведення в заяві про перегляд судових рішень, що набрали законної сили, передбачених процесуальним законом нововиявлених чи виключних обставин, у відкритті провадження за таким зверненням засудженого слід відмовити.

До того ж, апеляційний суд ураховує й те, що Апеляційний суд Одеської області у своїй ухвалі від 15.03.2010 р. не вирішував питання по суті кримінального провадження, цим рішенням розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 не завершено, а отже оскаржувана ухвала не входить до переліку рішень, які можуть переглядатись за нововиявленими обставинами відповідно до ст. 459 КПК України (постанова Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 03.02.2020 р., справа № 522/14170/17).

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 24 червня 2021 року про відмову у відкритті провадження за заявою засудженого ОСОБА_5 про перегляд ухвали Апеляційного суду Одеської області від 15.03.2010 р. за нововиявленими обставинами, залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 , без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_5 , який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали суду.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3