Справа № 508/250/24
Провадження №1-кп/508/31/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.04.24

04 квітня 2024 року Миколаївський районний суд

Одеської області

В складі: головуючого судді ОСОБА_1

Секретаря ОСОБА_2 .

За участю прокурора ОСОБА_3

Обвинуваченого ОСОБА_4

Захисника ОСОБА_5

Потерпілої ОСОБА_6

Розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Миколаївка обвинувальний акт та угоду про примирення у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 від 06.01.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Машенька, Ширяївського району, Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, не працюючого, з неповною середньою освітою, одруженого, який має на утриманні неповнолітнього пасинка - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітніх дітей - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126 - 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

20.08.2023 року приблизно о 22:00, ОСОБА_4 в АДРЕСА_3 висловлювався на адресу своєї дружини ОСОБА_6 , грубою нецензурною лайкою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

З метою припинення протиправних дій ОСОБА_4 , було винесено терміновий заборонний припис відносно кривдника ОСОБА_4 строком на 05 діб з 22:00 20.08.2023 по 22:00 25.08.2023.

За результатами вчинення ОСОБА_4 протиправних дій, постановою Миколаївського районного суду Одеської області від 28.09.2023 ( справа №508/894/23 ) його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 , 15.10.2023 приблизно о 22:45, за місцем свого проживання висловлювався на адресу своєї дружини ОСОБА_6 , грубою нецензурною лайкою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

За результатами вчинення ОСОБА_4 протиправних дій, постановою Миколаївського районного суду Одеської області від 08.11.2023 (справа №508/1111/23) визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_4 , який протягом року піддавався адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (постанова Миколаївського районного суду Одеської області від 08.11.2023 року, справа №508/1111/23), 13.12.2023 приблизно о 22:30, за місцем свого проживання висловлювався на адресу своєї дружини ОСОБА_6 грубою нецензурною лайкаю, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

За результатами вчинення ОСОБА_4 протиправних дій, постановою Миколаївського районного суду Одеської області від 25.12.2023 (справа №508/1243/23) визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП.

Незважаючи на неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, у продовження своєї протиправної діяльності, 06.01.2024, приблизно о 09:18, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку по відношенню до своєї дружини ОСОБА_6 , в ході якої виражався на її адресу грубою нецензурною лайкою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

06.01.2024 року до чергової частини Березівського РВП ГУНП в Одеській області звернулася ОСОБА_6 з приводу систематичного домашнього насильства зі сторони її чоловіка ОСОБА_4 , з яким вона проживає разом.

Як вбачається з вищевказаного, кожного разу окремо, а саме: 20.08.2023 о 22:00, 15.10.2023 о 22:45, 13.12.2023 о 22:30 та востаннє 06.01.2024 о 09:18, перебуваючи за місцем спільного проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчиняв відносно своєї дружини ОСОБА_6 , з якою перебуває у сімейних відносинах, домашнє насильство, тобто, умисне систематичне вчинення психологічного насильства, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Протиправні систематичні дії ОСОБА_4 відносно ОСОБА_6 призвели до психологічних страждань, розладів здоров`я, змін в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості погіршення якості життя потерпілої, і виникли внаслідок скоєного правопорушення.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 126-1 КК України вірно - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо подружжя, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої особи.

14.03.2024 року, під час досудового розслідування, між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 було досягнуто угоду про примирення.

Згідно умови вказаної в угоді обвинувачений ОСОБА_4 , повністю визнав вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яку повинна понести обвинувачена у разі затвердження такої угоди, а саме: у вигляді 200 годин громадських робіт.

Крім того, сторони погодили застосування обмежувального заходу до ОСОБА_4 , передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме направлення для проходження програми для кривдників на визначений судом строк.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468, ст. 469 КПК України угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 , узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України. Пояснив, що дійсно при зазначених обставинах здійснив кримінальне правопорушення. У вчиненному щиро розкаюється. При цьому, дав згоду на застосування до нього узгодженої, згаданої угоди, виду та міри покарання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засідання підтримала угоду про примирення.

Потерпіла ОСОБА_6 , в судовому засіданні пояснила, що на даний час із обвинуваченим примирилася, просила зазначену угоду затвердити та призначити узгоджене ними покарання обвинуваченому ОСОБА_4 ..

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних правопорушень нетяжких. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ст. 126-1 КК України.

Судом, встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, ОСОБА_4 , цілком розуміє зміст прав, визначених п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання. Також судом з`ясовано, що ОСОБА_4 , та потерпіла ОСОБА_6 , цілком розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки не виконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення і призначення ОСОБА_4 , узгодженої сторонами угоди, міри покарання.

Крім того, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, суд вважає за необхідне на підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 обмежувальний захід, а саме направлення останнього для проходження програми для кривдників на 2 (два) місяці, про що також зазначено в угоді про примирення.

Цивільний позов не заявлявся.

Міра запобіжного заходу не обиралась.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 14 березня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000020 від 06.01.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126 - 1 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід, передбачений п. 5 ч.1 ст.91-1 КК України у виді направлення для проходження програми для кривдників на 2 (два) місяці.

До вступу вироку в законну силу, міру запобіжного заходу не обирати.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст.ст.473, 394 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження копію даного вироку мають право отримати в суді.

Суддя: ОСОБА_1