Справа № 344/5947/24
Провадження № 11-сс/4808/115/24
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 березня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру заставищодо підозрюваного ОСОБА_8 в кримінальному провадженні №0003228 за ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 березня 2024 року щодо ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 днів, до 24 травня 2024 року включно, в межах строку досудового розслідування з визначенням розміру застави, що становить 121 120 грн.

Слідчий суддя дійшов висновку, що з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, та наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На думку слідчого судді, застосування будь-якого іншого, більш м`якого аніж запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є недоцільним, оскільки є достатньо підстав вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить апеляційну скаргу задовольнити, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_8 міру запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту (в період часу з 22.00 по 07.00 год.) або зменшити розмір визначення застави і постановити ухвалу, якою зменшити суму застави до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 грн.

Вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою у зв`язку з тим, що слідчий суддя не обґрунтував належним чином ризику та не навів будь-яких доказів необхідності застосування такого суворого запобіжного заходу як тримання під вартою. Вказує, що альтернативний запобіжний захід у вигляд застави є безпідставно завищений та непомірний для підозрюваного ОСОБА_8 . Стверджує, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчим суддею не було досліджено міцні соціальні зв`язки підозрюваного, а розгляд клопотання відбувався всупереч практиці ЄСПЛ. Зазначає, що підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце реєстрації в АДРЕСА_1 , та раніше не судимий.

Під час апеляційного розгляду:

- підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити;

- прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважає її безпідставною.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали клопотання, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, а ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції вважає, що висновок слідчого судді про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання є обґрунтованим та погоджується з висновком слідчого судді про необхідність застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

ОСОБА_8 в кримінальному провадженні №0003228 повідомлено про підозру від 28 березня 2024 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України (а.п. 81-83), а саме в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечної психотропної речовини та особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненому повторно.

Санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Таке кримінальне правопорушення згідно з ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.

На думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні дані разом з сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів у їх взаємозв`язку відомостями, які містяться у протоколах допитів свідків, протоколі про результати контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, протоколі огляду предмета, висновками судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, протоколом обшуку та іншими доказами, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

При цьому, суд апеляційної інстанції, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. За відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови», № 35615/06, п. 48, від 13 листопада 2007 року)» та те, що ч. 3 ст. 17 КПК України імперативно визначено, що підозра не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до переконливого висновку про обґрунтованість підозри, оскільки вони підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла вчинити дані правопорушення.

Також, сукупність відомостей, які були встановлені під час розгляду клопотання, давали підстави слідчому судді дійти висновку, що в даному випадку мають місце ризики здійснити підозрюваною дії, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: зокрема ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування і суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Крім того, відносно ОСОБА_8 на розгляді у Івано-Франківському міському суді Івано-Франківської області перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України від 04 січня 2022 року.

Суд апеляційної інстанції враховує, що ризик в свою чергу не є визначеною подією, а по суті представляє ймовірність отримання несприятливих для досудового розслідування чи суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як зазначив слідчий суддя, ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваної, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваної необхідно вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

Висновок про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчим суддею зроблено в результаті аналізу сукупності даних про події кримінальних правопорушень, поведінки підозрюваної, відомостей, що характеризують її особу, інших обставин по кримінальному провадженню, оцінки доводів прокурора.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.

Слідчий суддя в повній мірі взяв до уваги відомості, що були відомі на час розгляду клопотання відносно особи підозрюваного ОСОБА_8 .

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, неодружений, непрацюючий, з базовою середньою освітою, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше не судимий, відносно якого на розгляді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000427 за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Щодо доводів сторони захисту в частині визначення слідчим суддею розміру застави, що є непомірною, то вони також не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

За своїм змістом застава спрямована на досягнення конкретної мети забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Перевіряючи ухвалу слідчого судді в частині визначеного підозрюваному ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу у виді застави, колегія суддів вважає висновки слідчого судді в цій частині також обґрунтованими.

При визначенні підозрюваній розміру застави 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 грн., слідчий суддя врахував обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , дані про його особу, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини, в частині того, що застава повинна достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Матеріали клопотання свідчать про те, що зазначений розмір застави, з однієї сторони, є цілком помірним для підозрюваного, а з іншої - залишається необхідно високою для забезпечення ризику втрати цих грошових коштів у разі невиконання підозрюваним покладених обов`язків, а тому обраний слідчим суддею розмір застави, на переконання колегії суддів є адекватною альтернативою запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою.

Визначений в оскаржуваній ухвалі розмір застави, узгоджується з вимогами і положеннями ч. 5 ст. 182 КПК України, та саме такий розмір, за переконанням колегії суддів, є достатнім та необхідним для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього законом обов`язків та є помірний для нього.

Низький рівень матеріального забезпечення підозрюваного чи членів його сім`ї, самі по собі не можуть розцінюватися як обставини, що надають право на зменшення визначено слідчим суддею розміру застави.

Залишаючи ухвалу слідчого судді в частині розміру застави без змін, колегія суддів враховувала те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що враховуючи обставини кримінальних правопорушень у вчиненні, яких підозрюється ОСОБА_8 , застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не зможе запобігти вказаним ризикам, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень та згідно досліджених матеріалів кримінального провадження було встановлено, що останній по місцю проживання зберігав особливо небезпечні наркотичні засоби та психотропні речовини, які в подальшому збував, а тому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту жодним чином не зможе запобігти ризику вчинення нового кримінального правопорушення або продовження кримінальних правопорушень, в яких він підозрюється.

Доводи сторони захисту про те, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, самі по собі не зменшують достатньою мірою ризики, що стали підставою для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому.

Суд апеляційної інстанції на даний час не вбачає підстав для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, що не перешкоджає у подальшому прийняття такого рішення в порядку, передбаченому КПК України.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 необхідно залишити без змін, оскільки слідчий суддя правильно задовольнив клопотання, таке рішення прийнято за наявності необхідних для цього підстав, на основі всебічно з`ясованих обставин, з наведенням відповідних мотивів.

Керуючись вимогами ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 194, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області 29 березня 2024 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру заставизалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5