В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2024 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Слобода - Межирівська, Жмеринського району, Вінницької області та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно - технічною освітою, не працюючого, не одруженого, військовозобов`язаного, раніше судимого, 25.05.2022 року вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.185 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000115 від 23.02.2024,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 маючи не зняту та не погашену судимість за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 25.05.2022 за ч. 2 ст. 185 КК України вчинив новий умисний злочин проти власності.

Так, 21.02.2024 близько 11:00 год. ОСОБА_3 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_5 перебували за адресою: АДРЕСА_1 де проживає ОСОБА_6 та вживали алкогольні напої. В ході вживання алкогольних напоїв ОСОБА_3 вирішив вчинити крадіжку грошових коштів, що належать ОСОБА_6 , оскільки достовірно знав, що остання зберігає їх в одній із кімнат домоволодіння. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 обстеживши вітальну кімнату домоволодіння, виявив в книжці, яка знаходилась в серванті, грошові кошти у сумі 3500 гривень купюрами номіналом по 500 гривень.

Далі, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, повторно, з метою власного незаконного збагачення, з корисливих спонукань, розуміючи протиправність своїх дій та суспільно небезпечних наслідків, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в період дії воєнного стану в України, воєнного стану в Україні (введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, востаннє продовженого Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 05.02.2024 № 49/2024, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 3564-ІХ від 06.02.2024), ОСОБА_3 , шляхом вільного доступу вчинив крадіжку вказаних грошових коштів на загальну суму 3500 гривень.

В подальшому, ОСОБА_3 , разом із викраденими грошовими коштами залишив місце вчинення злочину, та розпорядився ними на власний розсуд, тим самим завдав потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином, суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного стану.

Виходячи з аналізу норм ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання, в тому числі: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення; чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме; яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому і чи повинен він її відбувати; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Згідно із ст.8 Конституції України, в Україні діє принцип верховенства права.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.8 КПК України).

Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Виходячи з аналізу ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст.22 КПК України).

Суд створив необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 будучи допитаним під час судового розгляду, в повному обсязі визнав свою провину в інкримінованому йому злочині, який передбачений ч.4 ст.185 КК України і викладений в обвинувальному акті від 05.02.2024 року, щиро розкаявся, просив його суворо не карати. Суду показав, що злочин вчинив за обставин, викладених вище, а саме 21.02.2024 біля 11:00 год. він разом зі своєю матір`ю ОСОБА_5 перебували в АДРЕСА_2 де проживає ОСОБА_6 та вживали алкогольні напої. В ході вживання алкогольних напоїв у нього виник умисел на крадіжку грошей що належали ОСОБА_6 , оскільки достовірно знав, що остання зберігає їх в одній із кімнат домоволодіння. Далі в той момент коли ніхто не бачив ОСОБА_3 обстеживши вітальну кімнату та виявив в книжці, яка знаходилась в серванті, грошові кошти у сумі 3500 гривень купюрами номіналом по 500 гривень. В подальшому викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.

Виявляє жаль з приводу вчиненного ним злочину, просив вибачення у потерпілої запевнив суд, що готовий нести покарання за вчинений злочин і в подальшому не вчинятиме кримінальних правопорушень.

Прокурор Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_4 вважає за можливе не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і здійснювати судовий розгляд на підставі ч.3 ст.349 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_6 до проведення підготовчого судового засідання подала заяву, згідно якої просила підготовче судове засідання та судове засідання проводити у її відсутність, тому як участі приймати не бажає. Претензій до обвинуваченого не має тому як шкода їй відшкодована. З приводу міри покарання обвинуваченого покладалася на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою провину в інкримінованому йому злочині, який передбачений ч.4 ст.185 КК України і викладений в обвинувальному акті від 05.02.2024 року, та беручи до уваги думки прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_6 викладену в письмовій заяві поданої до суду, обвинуваченого ОСОБА_3 , за згодою учасників судового розгляду, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, чи правильно обвинувачений ОСОБА_3 розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються. Сумнівів щодо добровільності та істинності його позиції у суду немає.

Суд також роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_3 , що при таких обставинах він позбавляється права оскаржити ці обставини справи у апеляційному порядку.

Переконавшись у добровільності позиції учасників судового розгляду, а також в тому, що вони усвідомлюють неможливість оскаржити обставини, встановлені під час досудового розслідування, в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про судовий розгляд кримінальної справи за правилами ч.3 ст.349 КПК України.

За таких обставин, виходячи з аналізу обвинувального акту, допитавши обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, що характеризують його особу, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчинені інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті від 05.02.2024 року, доведена повністю.

Отже, суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з послідуючими змінами), суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

В п.3 зазначеної постанови вказано, що, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, судам слід виходити з класифікації злочинів, особливостей конкретного злочину й обставин та способу його вчинення, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеню тяжкості наслідків, що настали, а при дослідженні даних про особу підсудного з`ясовувати його вік, поведінку до вчинення злочину, наявність судимостей і адміністративних стягнень, тощо.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, особу обвинуваченого.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненому, давав правдиві покази чим активно сприяв розкриттю злочину та встановленню істини в справі, на обліку в психіатра та нарколога не значиться, завдану шкоду потерпілій відшкодував. Ці обставини суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є вчинення злочину особою, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Відповідно до вироку Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 25.05.2022 року ОСОБА_3 визнано винуватим та призначено йому покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді обмеження волі строком на два роки, відповідно до вимог ст.75,76 КК України був звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Однак засудження за умисний корисливий злочину до іспитового терміну обвинуваченого ОСОБА_3 , не забезпечило його перевиховання та усвідомлення ним необхідності вести належний спосіб життя та утриматися від вчинення нових злочинів.

Вищенаведене свідчить про підвищену суспільну небезпечність та неможливість виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 без призначення покарання, яке слід відбувати у місцях позбавлення волі, оскільки в іншому випадку мета покарання не може бути досягнута, тому на підставі ст.71 КК України суд вважає необхідним призначити йому покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком, до призначеного покарання за новим вироком.

Цивільний позов у данному кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_3 до набрання вироком чинності - залишити без змін.

Керуючись ст.368, ч.1 ст.369, ст.ст.373-376 КПК України, на підставі ч.4 ст.185 КК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

За ч.1 ст.71 КК України до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 25 травня 2022 року, призначивши остаточне покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі строком на 5 (років) років 5 (п`ять) місяців.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешу ОСОБА_3 до набрання вироком чинності - залишити без змін.

Речовий доказ: книгу жовтого кольору із надписом «Чему на самом деле учит біблія», котра зберігаються в кімнаті речових доказів Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області - повернути потерпілій ОСОБА_6 попередньо знявши накладений арешт ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 27.02.2024.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 у виді цілодобового домашнього арешту продовжити на один місяць, тобто до 03 червня 2024 року включно.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрйонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя Жмеринського

міськрайонного суду ОСОБА_1