ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 522/17684/23

Провадження № 1-кп/522/200/24

19 березня 2024 року місто Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

законного представника обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000199, відомості про яке внесено 10.03.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рені, Одеської області, громадянина України, який має неповну середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, не навчається, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 23.12.2022р., Приморським районним судом м. Одеси за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75,76,104 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном на 2 роки;

- 22.08.2023р., Приморським районним судом м. Одеси за ч.4 ст.185,71,72,103 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі;

-03.11.2023р., Малиновським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.15,ч.4 ст.185, ч.4 ст.70 до 5 років 4 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України -

ВСТАНОВИВ:

08 березня 2023 року, приблизно о 21 годині 30 хвилин, неповнолітній ОСОБА_9 перебував поряд з будинком № 2 по вул. Посмітного, 2 в м. Одеса де разом з іншими неповнолітніми також перебувала малолітня ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та помітив як вона свій мобільний телефон марки «Xiaomi 11 Lite 5G NE Truffle Black 8GB RAM 128GB ROM» в корпусі чорного кольору, поклала в сумку, яка перебувала поряд з нею на лавці.

При цьому, ОСОБА_9 було достовірно відомо, що на території України впроваджено воєнний стан, відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_11 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затверджений Законом України від 24.02.2022№ 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX, та від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX, та від 17.05.2022 № 341/2022, затверджений Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ, та Указом від 12.08.2022 року № 573/2022 і затверджений Законом України від 15.08.2022, Указом від 07.11.2022 №757/2022, затверджений Законом України від 16.10.2022 № 2738-ІХ, Указам від 06.02.2023 №58-2023 та затверджений Законом України від 14.02.2023 № 2915-IX), а також що було посилено кримінальну відповідальність за вчинення корисливих злочинів проти власності відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» № 2117-ІХ від 03.03.2022 року.

Помітивши, що сумка в яку малолітня ОСОБА_10 поклала свій мобільний телефон не закрита і звідти можливо дістати телефон не відкриваючи її, а сама ОСОБА_10 постійно відволікалась на розмови з іншими однолітками, ОСОБА_9 вирішив таємно заволодіти вказаним мобільним телефоном.

Діючи з вказаною метою, з корисливих мотивів та переслідуючи ціль особистого збагачення, повторно, ОСОБА_9 переконавшись що за ним ніхто не спостерігає та його дії несуть таємний характер, а малолітня ОСОБА_10 не контролювала свою сумку яка перебувала поряд з нею на лавці, ОСОБА_9 наблизився до потерпілої та діючи таємно просунув руку в сумку ОСОБА_12 та дістав з неї мобільний телефон марки «Xiaomi 11 Lite 5G NE Truffle Black 8GB RAM 128GB ROM», в корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 та заховав до карману свого одягу.

В результаті зазначених навмисних дій ОСОБА_9 таємно заволодів зазначеним мобільним телефоном та разом з ним покинув місце перебування малолітньої потерпілої ОСОБА_10 поки вона не виявила факт крадіжки, завдавши потерпілій матеріальний збиток на суму 12500 гривень та розпорядившись викраденим чужим майном на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_9 , які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинені повторно в умовах воєнного стану, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, 24 серпня 2023 року, приблизно о 12 годині 10 хвилин, неповнолітній ОСОБА_9 перебував у торгівельному залі магазину «Sinsey» розташованого за адресою: місто Одеса, вулиця Генуезська, будинок № 5, в якому Дочірнє підприємство «ЛПП Україна» () здійснює діяльність з продажу належного йому майна, підшукуючи товар, яким він планував таємно заволодіти.

При цьому, ОСОБА_9 було достовірно відомо, що на території України впроваджено воєнний стан, відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_11 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ дію якого в подальшому продовжено в тому числі Указом Президента України від 26.07.2023 року № 451/2023 дію якого затверджено Законом України №3275-IX від 27.07.2023, а також що було посилено кримінальну відповідальність за вчинення корисливих злочинів проти власності відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» № 2117-ІХ від 03.03.2022 року.

В результаті пошуків ОСОБА_9 виявив чоловічі штани чорного кольору, артикул № 8436С, в кількості однієї пари, вартістю 874 гривні 17 копійок, якими вирішив таємно заволодіти. Діючи з вказаною метою з корисливих мотивів та переслідуючи ціль особистого збагачення, повторно, переконавшись що за ним ніхто не спостерігає та його дії несуть таємний характер, ОСОБА_9 взяв вказаний товар з прилавку магазину та сховав його під спортивну кофту маючи таким чином намір пройти повз касу магазину не оплативши товар. В подальшому ОСОБА_9 пройшов на вихід з магазину минувши касову зону та не розрахувавшись за схований ним при собі товар, тобто вчинила всі дії, які він вважала за необхідне для таємного заволодіння вказаним чужим майном на загальну суму 874,17 гривень.

Однак довести свій намір до кінця ОСОБА_9 не зміг по незалежним від його волі обставин, оскільки при виході з магазину з зазначеним товаром спрацювала рамка метало детектора на магнітні стрічки, які залишились непоміченим ним на зазначеному товару, у зв`язку з чим ОСОБА_9 був зупинений співробітниками магазину при спробі вийти з нього, які виявили зазначений неоплачений товар та виявили його спробу таємно заволодіти зазначеним чужим майном.

Умисні дії ОСОБА_9 , які виразились в закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинені повторно, в період воєнного стану, тобто якщо особа виконала усі дії які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчене з причин які не залежали від її волі, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у пред`явлених йому обвинуваченнях, передбачених, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, визнав у повному обсязі, та пояснив, що дійсно при вказаних у обвинувальному акті обставинах він з друзями гуляв в «Аркадії» у м. Одесі, де випивали віскі, потім його покликали випити до іншої компанії на територію санаторію «Молдова», однак дівчина з тієї компанії загубила телефон і вони його шукали, але не знайшли. Як зазначив обвинувачений, її подружка подзвонила мамі, а згодом їй викликали таксі і вона поїхала додому, а вони пішли далі випивати. ОСОБА_9 пояснив суду, що заволодів телефоном потерпілої, оскільки на заставці було її фото. Суму завданого збитку не оспорював. Крім того, обставин викрадення товару з магазину «Сінсей», він не пам`ятає, однак повністю підтверджує обставини, викладені у обвинувальному акті з цього приводу. У вчиненому щиро покаявся, просив суд суворо його не карати.

Неповнолітня потерпіла ОСОБА_10 та її законний представник ОСОБА_13 , а також представники потерпілого: ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи подали до суду заяву про розгляд вказаного обвинувального акту у їх відсутності.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою провину в інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях, погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь, а так само визнав всі фактичні обставини їх вчинення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показами обвинуваченого, наданим ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованих ОСОБА_9 діянь, і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинено обвинуваченим дійсно мало місце, воно містять склад кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч.2 ст.15,ч.4 ст.185 КК України і ОСОБА_9 винуватий у його вчиненні, так як він здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно, в умовах воєнного стану, та закінчений замах на таємне викраденню чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, в період воєнного стану, тобто якщо особа виконала усі дії які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчене з причин які не залежали від її волі.

Так, статтею 9 Конституції України визначено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до позиції, викладеної у рішенні ЄСПЛ «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року, складовими елементами принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , суд визнає його щире каяття та вчинення кримінальних правопорушень неповнолітнім.

Відповідно до положень ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , суд визнає рецидив злочинів та вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

При призначенні покарання ОСОБА_9 суд, відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, обставини, що обтяжують та пом`якшують його покарання, данні про особу обвинуваченого, який не одружений, не працює, має постійне місце мешкання, щодо на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив корисливі злочини, тобто не піддався заходам перевиховання, на шлях виправлення не став та знову вчинив злочин проти власності, що свідчить про його свідоме нехтування правилами встановленими в суспільстві суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_9 можливо лише в умовах його ізоляції від суспільства на певний строк, оскільки саме таке покарання у виді позбавлення волі, на думку суду є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Так, згідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_9 остаточне покарання із застосуванням вимог, передбачених ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Разом із тим, судом встановлено, що обвинувачений був засуджений вироком Малиновського районного суду Одеської області від 03.11.2023 року за ч.2 ст.15, ч.4 ст. 185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді п`яти років чотирьох місяців позбавлення волі, яке на теперішній час обвинуваченим повністю не відбуте.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається шляхом зарахування покарання, відбутого повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України. Кодексу.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що на підставі вимог ч.4 ст.70 КК України, остаточне покарання ОСОБА_9 необхідно призначити за сукупністю кримінальних правопорушень, частково зарахувавши до покарання за цим вироком, частково не відбуте покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 03.11.2023р.

Долю речових доказів, згідно постанов від 24.08.2023 року старшого слідчого СВ ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_16 , відомості про які надано прокурором в судовому засіданні, слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України наступним чином:

- чоловічі штани чорного кольору, долучені до матеріалів кримінального провадження № 0000666 і повернуті відповідно зберігальної розписки ОСОБА_15 , вважати повернутими належному власнику;

- відеодиск зберігати в матеріалах кримінального провадження №0000666 від 24.08.2023р.

Крім того, судом встановлено, що відносно ОСОБА_9 відповідно до ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 28.08.2023р., було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжувався та строк його дії спливає 08.04.2024 року, включно. Таким чином, суд вважає, що до набрання вироком законної сили обраний запобіжних захід необхідно залишити без змін.

Згідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Таким чином, суд вважає за необхідне в строк основного покарання, призначеного обвинуваченому ОСОБА_9 у виді позбавлення волі, зарахувати строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 28.08.2023р.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 слід рахувати відповідно до ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 28.08.2023 року, про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто з 28.08.2023 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний у відносно ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.

Цивільний позов у кримінальному провадженні № 0000199, не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст.8, 9,100, 368, 370- 374,394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5-ти (п`яти) років 3-х (трьох) місяців позбавлення волі;

- за ч. 2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України у виді 5-ти (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі вимог ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді 5-ти (п`яти) років 3-х (трьох) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового зарахування до покарання за цим вироком, не відбуте покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 03.11.2023р., призначити остаточне покарання ОСОБА_9 у виді 5-ти (п`яти) років 5-ти (п`яти) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 необхідно рахувати з 28.08.2023 року, при цьому, в строк призначеного останньому основного покарання у виді позбавлення волі, зарахувати строк його попереднього ув`язнення, розрахований відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_9 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- чоловічі штани чорного кольору, повернуті представнику потерпілого ОСОБА_15 вважати повернутими належному власнику;

- відеодиск зберігати в матеріалах кримінального провадження №0000666 від 24.08.2023р.

Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцяти денного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з часу отримання вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1

19.03.2024