Справа № 131/607/23
Провадження № 1-кп/131/159/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.03.2024 м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іллінці кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000157 від 18 квітня 2023 року за обвинуваченням неповнолітнього:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Шаргород Вінницької області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, студента Зозівського професійного аграрного ліцею Вінницької області, освіта повна загальна середня, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітній ОСОБА_3 17 квітня 2023 року близько 15 години 00 хвилин шляхом вільного доступу зайшов на територію домоволодіння що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 щоб провідати свого знайомого ОСОБА_7 , де на території помітив спертий на житловий будинок велосипед, який належить ОСОБА_8 та вирішив його викрасти.

З цією метою, ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення та обернення його на свою користь, впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає та достовірно знаючи, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який Указом Президентах» 133/2022 від 14.03.2022 продовжено до 25.04.2022, Указом Президента № 259/2022 від 18.04.2022 продовжено до 25.05.2022, Указом Президента № 41/2022 від 17.05.2022 продовжено до 25.08.2022, Указом Президента № 573/2022 від 12.08.2022 продовжено до 20.11.2022, Указом Президента № 57/2022 від 07.1 1.2022 продовжено до 07.02.2023, Указом Президента № 58/2023 від 07.02.2023 продовжено на 90 діб, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, перебуваючи на території вказаного домоволодіння, шляхом вільного доступу, підійшов до велосипеда торгової марки «Ardis СТВ 28 ST» моделі «PETRO 2021» таємно взяв його в руки та вийшов за межі даного домогосподарства, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд.

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 2380/2381/23-21 від 27.04.2023 року ринкова вартість бувшого у використанні технічно справного велосипеду марки «Ardis СТВ 28 ST» моделі «PETRO 2021» складає 2716,00 грн.

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 2716,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 185 КК України, а саме - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному злочині при зазначених вище обставинах не визнав, надав суду покази, що він дійсно раніше проживав з прийомними батьками на за адресою: АДРЕСА_1 та 17 квітня 2023 року зайшов на територію домоволодіння що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 щоб провідати свого знайомого ОСОБА_7 , побачив на території спертий на житловий будинок велосипед та вирішив його взяти щоб доїхати до Іллінецької міської лікарні, а далі залишити його. В подальшому, ОСОБА_3 мав намір повернути велосипед власнику. Просить його суворо не карати.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив доводи сторони обвинувачення та вважає, що висновок експерта в кримінальному провадженні, є не допустимим, оскільки велосипед купувався по запчастинам, а експертиза проводилась повністю зібраного велосипеда. Також захисник просив суд, в разі визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні інкримінованого йому злочину призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України з урахуванням того що він вчинив злочин вперше, є неповнолітнім, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та, добровільне відшкодування завданого збитку, що пом`якшують покарання, тому йому слід визначити покарання більш м`яке, як передбачено санкцією ч. 4 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі та просив звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України строком на 1 рік.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні просить суд призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити Борового від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала думку захисника, просить суд не позбавляти волі ОСОБА_3 .

Потерпіла ОСОБА_8 надала суду покази, що в день крадіжки вона була на роботі, коли повернулась додому то дізналася від сина ОСОБА_7 , який викликав працівників поліції щодо крадіжки велосипеда. Даний велосипед купувався за її кошти, в якій сумі вона вже не пам`ятає. Велосипедом користується її син та чоловік. Дозволу ОСОБА_3 брати велосипед вона не надавала. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має. Просить його суворо не карати.

Представник служби у справах дітей Іллінецької міської ради надала суду заяву про розгляд справи без участі представника служби у справах дітей, щодо винесення покарання покладається на розсуд суду.

Представник ювенальної превенції Вінницького РУП ГУНП України у Вінницькій області надав суду заяву про розгляд справи без його участі, щодо винесення покарання покладається на розсуд суду.

Вина обвинуваченого в скоєному ним кримінальному правопорушенні доведена в судовому засіданні такими доказами:

Так, свідок ОСОБА_7 надав суду покази, що він із ОСОБА_3 були знайомі, однак друзями не були. 13.04.2023 ОСОБА_7 повертався зі школи на автобусі та на вул. Б. Хмельницького вийшов і побачив, що на велосипеді який належить його сім`ї в кінці вулиці їхав хлопець якого він впізнав. Це був ОСОБА_3 . Раніше дозволу ОСОБА_3 брати велосипед він не надавав та разом вони на ньому не каталися. Про крадіжку велосипеда свідок ОСОБА_7 повідомив на лінію 102. В подальшому, ОСОБА_7 побачив колишню матір ОСОБА_3 та вона сказала, що ОСОБА_3 поїхав в сторону лікарні, куди ОСОБА_7 поїхав, а там разом із працівниками поліції побачили ОСОБА_3 , який був у кросівках ОСОБА_7 та з викраденим велосипедом, при цьому ОСОБА_3 вказав, що велосипед він дійсно викрав. Велосипед був схований на території лікарні та не пошкоджений.

Свідок ОСОБА_9 надав суду покази, що в квітні 2023 року коли він був вдома до нього підійшов його син ОСОБА_7 , та повідомив що у них викрали велосипед також повідомив те, що він бачив, як у вуличку заїжджав ОСОБА_3 , на велосипеді на що ОСОБА_9 , сказав сину викликати поліцію, що той ї зробив. В подальшому вже з працівниками поліції вони поїхали розшукувати даний велосипед. Велосипед належить їхній сім`ї. Також свідок ОСОБА_9 , повідомив суду, що ні він ні його син не давали ОСОБА_3 дозволу на користування велосипедом.

Свідок ОСОБА_10 , надала суду покази, що навесні 2023 року вона рухалась з лікарні по тротуару біля Джупинівської церкви та побачила ОСОБА_3 , який рухався їй на зустрічна велосипеді, вона його покликала, однак він не відповів.

В подальшому про те, що вона щойно бачила біля лікарні ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , повідомила ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні вказав, що не був свідком крадіжки та йому нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні вказав, що не був свідком крадіжки та йому нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні вказав, що не був свідком крадіжки та йому нічого не відомо.

З досліджених судом доказів, зокрема з документів, які надані стороною обвинувачення, вбачається, що відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 17 квітня 2023 року (т.1 а.с. 197-198) ОСОБА_8 подала заяву про здійснення крадіжки її велосипеда марки «Ardis СТВ 28 ST» моделі «PETRO 2021».

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 квітня 2023 року за №0000157 (т.1 а.с.191).

Протоколом огляду місця події від 17 квітня 2023 року з фототаблицями до нього (т.1 а.с.201-206) встановлено, що 17 квітня 2023 року на території свого домоволодіння ОСОБА_8 виявила крадіжку велосипеда, який знаходився біля будинку. Крім того, з веранди зникли кросівки чорного кольору. А неподалік будинку виявлено кросівки чоловічі чорно-червоного кольору.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 17 квітня 2023 року з фототаблицями (т.1 а.с.207-212) встановлено, що на території Іллінецької ЦРЛ виявлено велосипед марки «Ardis» та кросівки чорного кольору, які зі слів ОСОБА_3 він викрав у ОСОБА_8 .

Висновком експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи № 2380/2381/23-21 від 27.04.2023 року, встановлено, що ринкова вартість наданого на дослідження об`єкту дослідження, бувшого у використанні, з урахуванням зносу, а саме: велосипеду марки «Ardis СТВ 28 ST» моделі «PETRO 2021», станом на момент вчинення кримінального правопорушення, а саме на 17.04.2023 р., могла складати 2716,00 грн.

Судом досліджено характеризуючі дані неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , зокрема відповідно до паспорта громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Шаргород Шаргородського району Вінницької області (т.1 а.с.215).

Відповідно до вимоги щодо судимості (т.1 а.с. 216), ОСОБА_3 раніше не судимий, 28.02.2023 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000047 за обвинуваченням ОСОБА_14 . У вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 КК України направлено в суд.

Згідно характеристики Іллінецької ЗОШ І-ІІІ ст. №3 (т.1 а.с. 217) ОСОБА_3 навчається в Іллінецькій ЗОШ І-ІІІ ст. №3 з першого класу, у хлопчика були проблеми з навчанням, поведінкою та спілкуванням з товаришами.

Згідно характеристики Зозівського професійного аграрного ліцею (т.1 а.с.219,222) та психолого-педагогічної характеристики (т.1 а.с.220) ОСОБА_3 не дисциплінований учень, безвідповідальний, порушує дисципліну, перебуває на обліку в поліції, як дитини-утікач, з вересня 2022 року стоїть на внутрішньому обліку у Раді профілактики з правопорушень в навчальному закладі.

Відповідно довідки про реєстрацію місця проживання особи (т.1.а.с.223) ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання неповнолітнього (т.1 а.с.227) ОСОБА_3 проживає в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з витягу електронної обліково-статистичної картки дитини (т.1.а.с.224) у зв`язку з позбавленням матері батьківських прав та визнання батька безвісти відсутнім ОСОБА_3 перебуває на обліку дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування.

Відповідно до акту про факт передачі дитини від 01 вересня 2022 року (т.1 а.с.225) КЗ «Вінницький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» передали ОСОБА_3 до професійно-технічного училища № 14 смт. Вороновиця.

Згідно довідки КНП «Липовецька міська лікарня» № 199 від 26.04.2023 р. (т.1 а.с.226) ОСОБА_3 за медичною допомогою до лікаря-психіатра та лікаря нарколога не звертався і на диспансерному обліку не перебуває.

Відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000043 від 02.02.2023 року (т.1 а.с.229) ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

Відповідно до матеріалів досудової доповіді наданої Вінницьким районним сектором № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області відносно ОСОБА_3 (т.1 а.с.147-153), вказано, що враховуючи те, що неповнолітній на даний час згідно отриманої інформації постійного місця проживання не має, навчальний заклад не відвідує, негативно відноситься до навчання, підтримує стосунки з особами раніше судимими та які ведуть антисоціальний спосіб життя, його антисоціальну поведінку, правовий нігілізм, неодноразові вчинення кримінальних правопорушень за якими на даний час обвинувачується неповнолітній, притягнення до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку, що свідчить про небажання його стати на шлях виправлення та вести законослухняний спосіб життя, а також високий ризик ймовірності вчинення ним повторного правопорушення, орган пробації вважає виправлення цієї особи без позбавлення волі може становити небезпеку для суспільства. Застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Дослідженні судом докази, а також показання свідків підтверджують обставини вчинення обвинуваченим інкримінованого йому кримінального правопорушення, узгоджуються між собою та підтверджуються іншими доказами, зібраними у кримінальному провадженні.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Щодо думки захисника обвинуваченого про можливість призначення ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст. 69 КК України, суд зважає на наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Згідно абзацу 1 п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) (2341-14) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного. (Абзац перший пункту 8 із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 18 (v0018700-04) від 10.12.2004).

Суд бере до уваги, що в ході розгляду кримінального провадження обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 злочинів судом не встановлено, відтак підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України та призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання відсутні.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином; фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який вчинив злочин у неповнолітньому віці, за місцем проживання характеризується негативно, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує відношення обвинуваченого до своїх дій та те, що останній свою вину визнає не в повному обсязі.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 - судом не встановлено.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є вчинення злочину неповнолітнім.

Суд не визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 щире каяття, з наступних підстав.

Розкаяння передбачає окрім визнання особою факту вчинення кримінального правопорушення, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному кримінальному правопорушенні, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані кримінальним правопорушенням збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні кримінального правопорушення повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Поряд з цим, у матеріалах справи відсутні дані на підтвердження того, що ОСОБА_3 бажає виправити наслідки вчиненого.

Відповідно до положень статті 103 Кримінального кодексу України, при призначенні покарання неповнолітньому суд, крім обставин, передбачених у статтях 65-67 цього Кодексу, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

При розгляді даного кримінального провадження, суд керувався принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно статті 6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом; кожен, кого обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих вину обставин, відомостей, що характеризують особу обвинуваченого; тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, а також обсяг та вартість вкраденого майна, суд вважає, що ОСОБА_3 не представляє суспільної небезпеки і його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з застосуванням ст.ст.75,76,104 КК України та визначити іспитовий строк тривалістю в 1 рік 6 місяців що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності і захистом інтересів потерпілого.

Оскільки, ОСОБА_3 навчається в Зозівському професійному аграрному ліцеї та отримує стипендію, а отже має самостійний дохід, суд приходить до висновку про необхідність, стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати у відшкодування вартості проведення судової експертизи у кримінальному провадженні.

Матеріальна шкода завдана кримінальним правопорушеннями на суму 2716,00 грн. яка відшкодована шляхом повернення викраденого майна. Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався та клопотань прокурора щодо його застосування не надходило.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України, скасувавши накладений на речові докази арешт за ухвалою суду.

Початок іспитового строку рахувати з дня проголошення вироку.

Керуючись ст.ст. 26, 349, 373, 374 КПК України, ст.ст. 75,76,104,185 ч.3 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, визначивши іспитовий строк тривалістю 1 рік 6 місяців.

Згідно пунктів 1-2 ч. 1 ст. 76 КК України, п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Іспитовий строк за даним вироком ОСОБА_3 обчислювати з дати проголошення вироку, а саме з 07.03.2024.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 716,94 грн (сімсот шістнадцять гривень дев`яносто чотири копійки).

Речові докази по кримінальному провадженні №0000157: велосипед марки: «Ardis CTB 28ST» моделі «Petro 2021» та кросівки чоловічі чорного кольору марки «Ideal» які перебувають на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, що в м. Немирів по вул. Гімназійній, 32 Вінницької області повернути власнику ОСОБА_8 , арешт майна накладений ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 19.04.2023 року - скасувати.

Вирок суду може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Іллінецький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя: