Справа №760/7492/24 1-кс/760/3648/24
СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 в порядку ст.174 КПК України,

в кримінальному провадженні №0000123 від 24.01.2023,-

ВСТАНОВИВ:

1. Вимоги клопотання.

1.1. Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва з клопотанням у порядку ст.174 КПК України, у якому просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 26 січня 2024 року на тимчасово вилучене 18 січня 2024 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , в будинку, що розташований на земельних ділянках під кадастровими номерами: :01:009:0419 та :01:009:0420, майно, а саме: печатку «Інтергума-2010», печатку «Triangle», дві печатки кліше з підписами, печатку « Kumho Tire », печатку «Hankook Tire», печатку «Hankook», печатку « Zafco UK Holding », печатку « Zafco FZCO », печатку «Шинтрэк», 2 печатки «Marsis Trading», печатку «Zhejiang Centant», печатку « Vega Sp. Z o.o. », печатку «Zhejiang yueling co. LTD.», печатку «Інтершина-УА», печатку «Дніпрошина», печатку «Prisma overseas inc.», кардхолдер чорного кольору з вмістом відтисків печаток в кількості 31 шт.

1.2. В обґрунтування клопотання адвокат зазначає, що ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 26 січня 2024 року задоволено клопотання прокурора танакладено арешт на тимчасово вилучене 18 січня 2024 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , в будинку, що розташований на земельних ділянках під кадастровими номерами: :01:009:0419 та :01:009:0420, де на час проведення обшуку проживав ОСОБА_5 , майно, а саме на: печатку « Інтергума-2010 », печатку «Triangle», дві печатки кліше з підписами, печатку « Kumho Tire », печатку «Hankook Tire», печатку «Hankook», печатку « Zafco UK Holding », печатку « Zafco FZCO », печатку «Шинтрэк», 2 печатки «Marsis Trading», печатку «Zhejiang Centant», печатку « Vega Sp. Z o.o. », печатку «Zhejiang yueling co. LTD.», печатку «Інтершина-УА», печатку «Дніпрошина», печатку «Prisma overseas inc.», кардхолдер чорного кольору з вмістом відтисків печаток в кількості 31 шт.

1.3. Представник зазначає, що арешт накладено необґрунтовано, оскільки судом при прийнятті рішення не були враховані фактичні дані, які свідчать про відсутність законних підстав для арешту майна та доводять, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

1.4. У мотивувальній частині ухвали слідчого судді зазначено про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України. Однак, при застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження - арешту майна мають бути наявні докази, які підтверджують вчинення кримінального правопорушення, відомості про яке винесено до ЄРДР. Разом з тим, у матеріалах клопотання відсутні будь-які фактичні дані,які вказують на наявність складу злочину чи хоча б на причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину.

1.5. Постанова про визнання речей речовими доказами є формальною та винесена лише з метою створення підстав для арешту вилучених печаток, які відношення до кримінального провадження не мають.

2. Рух справи.

2.1. 28.03.2024 клопотання надійшло до Солом'янського районного суду міста Києва та 02 квітня 2024 року передано безпосередньо слідчому судді.

2.2. Судове засідання 05 квітня 2024 року знято з розгляду у зв`язку з неявкою учасників справи.

2.3. У судове засідання 22 квітня 2024 року з`явились представник власника майна, судове засідання проведено.

2.4. Сторона обвинувачення у судове засідання повторно не з`явилась, була повідомлена належним чином, що не перешкоджає розгляду клопотання.

3. Позиція представника власника майна.

3.1. У судовому засіданні адвокат просив задовольнити клопотання та скасувати арешт майна з підстав, викладених у клопотанні у порядку ст.174 КПК України.

3.2. Додатково адвокат зауважив, що ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення не причетний. Арешт на майно накладено передчасно. Сам же орган досудового розслідування проводить незаконне досудове розслідування по цій справі, слідчий розслідує неіснуючий злочин.

3.3. На питання слідчого судді, оскільки у клопотанні зазначено, що фабула кримінального правопорушення стосується різних осіб та підприємств, які не мають жодного відношення до ОСОБА_5 , тоді звідки взялись у ОСОБА_5 печатки різних підприємств, представник відповів, що невідомо звідки, можливо були у нього на відповідальному зберіганні.

4. Правове обґрунтування.

4.1. Конституція України гарантує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ст.41).

4.2. У відповідності до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

4.3. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі наведеної вище статті 1 Першого протоколу.

4.4. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п. п. 69 і 73, Series A N 52).

4.5. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

4.6. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України (ч.1 ст.16 КПК України).

4.7. Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.8 КПК України).

4.8. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

4.9. Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

4.10. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

4.11. Згідно із ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України.

4.12. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України (ч.2 ст.22 КПК України).

4.13. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст.22 КПК України).

5. Встановлені судом обставини та оцінка доказів.

5.1. Судовим розглядом встановлено, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 26 січня 2024 року клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 про арешт майна задоволено. Накладено арешт на тимчасово вилучене 18 січня 2024 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , в будинку, що розташований на земельних ділянках під кадастровими номерами: :01:009:0419 та :01:009:0420, де на час проведення обшуку проживав ОСОБА_5 , майно, а саме на: печатку « Інтергума-2010 », печатку «Triangle», дві печатки кліше з підписами, печатку « Kumho Tire », печатку «Hankook Tire», печатку «Hankook», печатку « Zafco UK Holding », печатку « Zafco FZCO », печатку «Шинтрэк», 2 печатки «Marsis Trading», печатку «Zhejiang Centant», печатку « Vega Sp. Z o.o. », печатку «Zhejiang yueling co. LTD.», печатку «Інтершина-УА», печатку «Дніпрошина», печатку «Prisma overseas inc.», кардхолдер чорного кольору з вмістом відтисків печаток в кількості 31 шт.

5.2. Як вбачається з пояснень адвоката, ОСОБА_5 не має жодного відношення до кримінального правопорушення, орган досудового розслідування проводить незаконне досудове розслідування по цій справі, слідчий розслідує неіснуючий злочин.

5.3. У той же час, слідчим суддею накладено арешт на майно задля збереження речових доказів, а не як на майно підозрюваного чи як виду покарання.

5.4. У свою чергу, твердження щодо необґрунтованості накладення арешту або щодо того, що відпала потреба у арешті майна - не доведено, враховуючи положення ч.1 ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

5.5. Саме на представника, у силу положень ст.22 КПК України, покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються у клопотанні про скасування арешту майна. Свій обов`язок представник не виконав, обставини не довів.

5.6. На підставі викладеного, враховуючи принципи змагальності та диспозитивності, слідчий суддя приходить до висновку, що доводи адвоката не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду клопотання у порядку ст.174 КПК України, а тому клопотання задоволенню не підлягає.

5.7. Адвокат до клопотання про скасування арешту майна не долучив жодного доказу на підтвердження обставин передчасності накладення арешту на майно чи того, що відпала потреба у подальшому застосуванні цього заходу, не заявив жодного клопотання про витребування матеріалів кримінального провадження.

5.8. Слідчий суддя також звертає увагу, що слідчий суддя не може виступати як суд апеляційної інстанції та перевіряти відповідну ухвалу про накладення арешту на майно з підстав її мотивованості, законності та обґрунтованості, виключно з підстав наявності обґрунтованості накладення арешту на майно та необхідності подальшого перебування майна під арештом. Представник власника майна у судовому засіданні відповідних доводів не виклав.

5.9. Керуючись ст.ст. 174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст виготовлено 25.04.2024