Справа № 359/2428/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/3041/2024 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 грудня 2023 року, якою продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 18 лютого 2024 року включно, без визначення розміру застави, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно ухвали суду, в провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження, у якому прокурором подано клопотання про продовження ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 грудня 2023 року ОСОБА_6 продовженозапобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 18 лютого 2024 року, без визначення розміру застави.

Своє рішення суд мотивував тим, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків та належну процесуальну поведінку обвинуваченого, у зв`язку з чим є достатні підстави для продовження такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_6 один із наступних запобіжних заходів: особисте зобов`язання; домашній арешт з 23 год. по 5 год. за адресою: АДРЕСА_1 ; визначити розмір застави 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтуванні вказує, що його підзахисний обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України. Проте, обвинувачений не скоював умисного вбивства, він захищався від нападу на нього двох осіб у нього вдома. ОСОБА_6 є раніше не судимим.

На думку захисника, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою є надмірно суворим. Обвинувачений має намір турбуватися про свою родину, у нього є двоє доньок та наречена. До затримання обвинувачений працював та утримував свою родину.

Сторони кримінального провадження належним чином повідомлені про дату та час судового засідання до суду апеляційної інстанції не з`явились, клопотань про участь обвинуваченого у апеляційному розгляді та про відкладення апеляційного розгляду не подали.

За таких обставин, у відповідності до вимог ч.4 ст.4221 КПК України, суд апеляційної інстанції вважає за можливе провести апеляційний розгляд у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно положень ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В свою чергу, апеляційний суд позбавлений можливості дослідити матеріали кримінального провадження, оскільки воно знаходиться на розгляді по суті в суді першої інстанції.

Правовими приписами ст.370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано в повному обсязі.

Продовжуючи строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , як того вимагає закон, суд встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує прокурор, підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що суд дійшов правильного висновку про наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу та при продовженні запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 не зменшились.

Також, в сукупності із вищевикладеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону суд врахував дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність у нього соціальних зв`язків, а також інші обставини, передбаченіст.178 КПК України, в тому числі і ті, на які посилається захисник в апеляційній скарзі.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо відсутності доказів винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, то слід зазначити наступне.

На даний час в провадженні суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбачених п.1 ч.2 ст.115 КК України. Пред`явлене йому обвинувачення обґрунтоване викладеними в обвинувальному акті фактами та інформацією, які у своїй сукупності здатні переконати пересічного об`єктивного спостерігача у тому, що обвинувачений може бути причетний до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень та на даний час триває судовий розгляд, а питання щодо доведення або не доведення винуватості у їх вчиненні не може бути предметом дослідження суду апеляційної інстанції, зважаючи на стадію кримінального провадження та особливості апеляційного розгляду з перегляду конкретного судового рішення. Не вправі давати таку оцінку доказам і суд першої інстанції, оскільки це виходить за межі його повноважень під час судового розгляду, в ході якого докази досліджуються, а оцінка їм може бути надана в нарадчій кімнаті під час прийняття рішення за наслідками розгляду кримінального провадження по суті.

В свою чергу захисником в апеляційній скарзі не наведено будь-яких обґрунтованих доводів, які б спростовували вказані висновки суду першої інстанції.

Оскільки за змістом п. 2 ч.4 ст.183 КПК України суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини, то колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при вирішенні питання про доцільність подальшого перебування ОСОБА_6 під вартою, з огляду на характер кримінального правопорушення, у частині не визначення розміру застави не допущено істотних вимог кримінального процесуального закону.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та зміни судового рішення.

Керуючись ст.ст. 401, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 грудня 2023 року, якою продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 18 лютого 2024 року включно, без визначення розміру застави - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: