У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/489/24

Номер провадження 1-кп/184/108/24

26 березня 2024 року

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000059, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.01.2024 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе, Дніпропетровської області громадянина України, неодруженого, освіта середня, не працює, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , на підставі ст.89 КК України раніше не судимий,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Орджонікідзе (Покров) Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, дітей на утриманні не має, освіта середня, не працює, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_3 , на підставі ст.89 КК України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 , обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження №0000059 від 22.01.2024 року ч.4 ст.186 КК України, відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4

06.02.2024 року обвинуваченому ОСОБА_3 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою до 01.04.2024 року включно.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження дії строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 на 60 днів, посилаючись на те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від суду, та вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_3 ніде не працює, не навчається, не має постійного місця мешкання, будь-яких соціальних чинників, які б стримували його у місті Покров Дніпропетровської області не встановлено. ОСОБА_3 в повній мірі розуміє невідворотність покарання, оскільки обвинувачується у вчинені злочину, який згідно ч.4 ст.12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину, оскільки санкція передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років.

ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України і він в повній мірі розуміє невідворотність покарання у виді позбавлення волі за відкрите викрадення чужого майна ( грабіж) поєднаний з проникненням в житло, вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану. Тому є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі він може виїхати з місця свого проживання та переховуватись.

ОСОБА_3 раніше не судимий на підставі ст. 89 КК України, на теперішній час в провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні корисливих кримінальних правопорушень , передбачених ч.3 ст.185 та ч.2 ст.289 КК України,що відносяться до категорії тяжких злочинів, по яких перебував у розшуку в період часу з 2021 по 2023 рік, та знову вчинив тяжкий злочин, що свідчить про схильність останнього до неправомірної поведінки у суспільстві, в зв`язку з чим може бути належним елементом при оцінці ризику вчиняти кримінальні правопорушення у майбутньому.

Зазначені обставини вказують на існування обґрунтованих ризиків, передбаченого п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. З метою запобігання спробам ОСОБА_3 переховуватися від суду та вчиняти інше кримінальне правопорушення, під час досудового розслідування обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого спливає.

Встановлені ризики на цей час не зменшились і не зникли, так як залежать від образу життя та поведінки самого ОСОБА_3 .

Тому, є достатні підстави вважати, що з метою ухилення від суду, а також уникнення покарання за вчинення тяжкого злочину, він може покинути місце свого проживання та переховуватися від суду. Вивченням даних, що характеризують особу обвинуваченого встановлено, що останній постійних засобів для існування не має, не працює, ніяких дій, спрямованих на працевлаштування не вживав, на життя заробляв випадковими заробітками.

Обвинувачений ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції) та захисник ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції) у судовому засіданні, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Розглянувши вказане клопотання, заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Приписами ч. 5 ст.132 КПК України, унормовано, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

При вирішенні питання доцільності продовження запобіжного заходу, суд бере до уваги те, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України. Крім того, відповідно до Рішень ЄСПЛ «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011, «Осаковський проти України» від 17.07.2014 року, продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу.

06.02.2024 року ухвалою слідчого судді обвинуваченому ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Оцінюючи наявність ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, суд виходить з наступного.

Так, заслухавши учасників процесу, суд вважає доведеним наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, оскільки як вбачається із матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 ніде офіційно не працює, не одружений, на утриманні дітей не має, що свідчить про відсутність будь-яких соціальних чинників, які б стримували останнього залишитись за місцем свого мешкання. Перебував у розшуку в період часу з 2021 по 2023 рік. Крім того, при оцінці ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, суд приймає до уваги тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років позбавлення волі, яке може бути призначене обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих злочину, що згідно рішення ЄСПЛ «Москаленко проти України» є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду.

Крім того, суддя вважає доведеним ризик, передбачений п.5 ст.177 КПК України, а саме ризик продовжувати свою злочинну діяльність і вчинить інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 на життя заробляє вчиненням тяжких, корисливих злочину, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, однак судимість погашена на підставі ст..89 КК України. На теперішній час в провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні корисливих кримінальних правопорушень , передбачених ч.3 ст.185 та ч.2 ст.289 КК України,що відносяться до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до ч.5 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого, суд, згідно ст.178 КПК України враховує, наявність вищевказаних ризиків.

З огляду на наведене та встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку про неможливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого аніж тримання під вартою запобіжного заходу, оскільки останні не зможуть запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам та не забезпечить виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків.

Зокрема, особисте зобов`язання та домашній арешт не зможуть запобігти ризикам, передбачених п.1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Отже, прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також неможливість застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку доцільності продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 з метою забезпечення реалізації положень ст.177 КПК України.

Разом з тим, в силу вимог ст.183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити обвинуваченому заставу в розмірі, встановленому п.2 ч.5 ст.182 КПК України, що буде достатнім для виконання ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків, із покладанням на останнього, у разі внесення застави, процесуальних обов`язків, передбачених п. 1,2,3 ч.5 ст.193 КПК України.

Застава може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на відповідний депозитний рахунок суду.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення коштів на депозитний рахунок Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, під вартою в якому знаходиться обвинувачений.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, вище вказана уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_3 з-під варти та повідомити усно і письмово Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений ОСОБА_3 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави. Таким чином, виходячи з положень КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали справи, які свідчать про наявність зазначених ризиків, а також те, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого, суд приходить до висновку, що відносно ОСОБА_3 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою з 26 березня 2024 року до 25 травня 2024 включно, з визначенням застави.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 177, 183, 314-316, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

В задоволенні клопотання обвинуваченого та захисника відмовити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів з 26 березня 2024 року до 25 травня 2024 року включно.

Одночасно визначити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання останнім обов`язків, визначених КПК України. Розмір застави визначити у розмірі 60560 грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на відповідний депозитний рахунок суду.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали. Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися із м. Покров без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання.

Виконання даної ухвали покласти на ІТТ № 3 ГУНП у Дніпропетровській області та Державну установу «Дніпровська установа виконання покарань №4».

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1