Провадження № 1-кп/243/181/2024
Справа № 243/691/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у системі EasyCon на підставі наказу № 29 про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року та в режимі відеоконференції, під час трансляції, з приміщення гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000847 від 11 вересня 2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Хорів Острозького району Рівненської області, громадянина України, військовослужбовця ЗСУ за мобілізацією, солдата, який зареєстрований та фактично мешкає: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Учасники судового засідання не заперечували проти здійснення розгляду кримінального провадження в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення «EasyCon».

27 лютого 2024 року прокурор звернувся до суду з письмовими клопотаннями про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти, вказує на те, що останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, та на даний час, така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, існує достатньо підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, у зв`язку з чим ОСОБА_3 може вчинити спробу переховування задля уникнення відповідальності за скоєне. Крім цього, снує ймовірність незаконного впливу обвинуваченого на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки вони проходять військову службу разом з ним, в одній військовій частині, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, в тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій або висування погроз застосуванням насильства. Неможливість застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту або особистої поруки відносно підозрюваного пов`язана з тим, що вказані запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання названим вище ризикам та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крім того, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину. Прокурор звертає увагу на ту обставину, що у разі застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, що є найбільш м`яким із можливих запобіжних заходів, можуть виникнути певні перепони для виконання підозрюваним певних обов`язків, які будуть покладені на нього в такому разі, зокрема, обов`язок не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, оскільки у вказаному випадку ОСОБА_3 повинен повернутися до місця мешкання, реєстрації або місця служби, тобто до підрозділу військової частини НОМЕР_1 , яка в будь-який час змінює своє місце розташування, що може створити умови для здійснення впливу обвинуваченого на свідків та переховування від суду. Крім того обвинувачений зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим неможливо ефективно забезпечити необхідну міру контролю за поведінкою обвинуваченого. Також той факт, що ОСОБА_3 зареєстрований та проживає в Рівненській області, що значно віддалено від суду, вказує на неможливість застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки його застосування в умовах воєнного стану може створити негативну тенденцію для інших військовослужбовців, а також може створити передумови для переховування ОСОБА_3 від органів досудового розслідування та/або суду.

У судовому засіданні прокурор підтримав заявлені вимоги.

Захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, вважав можливим обрати до його підзахисного альтернативний запобіжний захід, якщо можливо з мінімальним розміром застави, а саме 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, враховуючи те, що ОСОБА_3 перебуває під вартою понад розумні строки, минув майже рік. Також, на обґрунтування своєї позиції зазначив, що ОСОБА_3 має міцні соціальні зв`язки, має позитивні характеристики, є добровольцем, а тому, не має наміру скриватися від суду чи вчиняти нові правопорушення. Вважав, що ризики, на які посилається прокурор, ні чим не доведені.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав позицію свого адвоката, та просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді застави, виявляв бажання продовжити боронити державу.

Представник потерпілого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала клопотання прокурора.

Потерпілий ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив судове засідання слухати у його відсутності.

Заслухавши сторони кримінального провадження та дослідивши матеріали клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм докази.

На сьогодні до суду направлений обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

З огляду на викладене, слід дійти до висновку, що саме за критерієм оцінки «з точки зору стороннього об`єктивного спостерігача» на сьогодні є можливість вважати, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Надаючи оцінку доводами сторони захисту суд зазначає, що висловлені вищенаведені сумніви та заперечення щодо представлених стороною обвинувачення доказів безсумнівно підлягають ретельній перевірці під час проведення судового розгляду.

Відповідно до ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами ч. 2 вказаної статті, підставою застосування запобіжного заходу є також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Частиною 5 статті 199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч. 3 цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08 березня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_3 було продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб до 06 травня 2023 року включно без визначення розміру застави.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 24 квітня 2023 року, запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено з 24 квітня 2023 року по 22 червня 2023 року включно, який неодноразово був продовженим.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 є військовослужбовцем Збройних Сил України, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має зареєстроване місце проживання.

Суд приймає до уваги доводи сторони обвинувачення стосовно того, що обвинувачений може ухилитися від кримінальної відповідальності та виконання процесуальних обов`язків, оскільки ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_3 від суду існує та обумовлений тяжкістю ймовірного покарання та суворістю можливого вироку. За таких обставин ризик ухилення обвинуваченого ОСОБА_3 від суду та його втечі продовжує існувати з високим ступенем ймовірності.

На думку суду, стороною обвинувачення доведено також наявність ризику незаконного впливання на свідків, оскільки перебуваючи на свободі, обвинувачений ОСОБА_3 може незаконно впливати на свідків з метою схилення їх до надання показань певного змісту, через те що, останні є співслужбовцями ОСОБА_3 ..

Суд при цьому відхиляє доводи сторони захисту щодо визначення розміру застави, враховуючи тяжкість обвинувачення, можливість спілкування обвинуваченого із свідками, застосування запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі не зможуть запобігти ризикам ухилення від суду та впливу на свідків.

Суд враховує, що запобіжний захід у виді взяття під варту є винятковим, однак, без застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження, на сьогодні продовжує існувати достатньо високий рівень ймовірності ризиків ухилення обвинуваченого від явки до суду, впливу на свідків, а також неможливості досягнення мети щодо виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, та жоден із більш м`яких запобіжних заходів у даному випадку не зможе запобігти доведеним ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

Тому, враховуючи існування доведених прокурором ризиків, з метою проведення повного та об`єктивного розгляду кримінального провадження, забезпечення встановлення істини в справі а також забезпечення виконання процесуальних рішень, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Суд вважає, що в даному випадку потреби судового розгляду виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи ОСОБА_3 про який йдеться в клопотанні прокурора.

З огляду на викладене, з метою проведення повного та об`єктивного розгляду кримінального провадження, забезпечення встановлення істини в справі а також забезпечення виконання процесуальних рішень, з метою запобігання доведеним ризикам визначеним ст. 177 КПК України, суд приходить до переконання, що існують всі підстави для задоволення клопотання прокурора та продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, оскільки, на думку суду, в даному конкретному випадку утримання його під вартою вимагають інтереси суспільства, а тому, з метою запобігання вищезазначеним ризикам, є доцільним продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят діб. Більш м`який захід забезпечення кримінального провадження, на думку суду, не зможе запобігти доведеним ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

Під час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу слідчим суддею розмір застави не визначався. Продовжуючи дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, та те, що обвинувачення ОСОБА_3 пред`явлено щодо злочину що спричинив загибель людини, суд не вбачає підстав для визначення розміру застави відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Суд зазначає, що доводи сторони захисту щодо заявленого клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому у його задоволенні слід відмовити.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 на теперішній час перебуває на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд вважає доцільним вирішити питання про участь обвинуваченого у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Учасники судового провадження не висловили заперечень щодо проведення судового засідання режимі відеоконференції.

Положенням ч.1 ст.336 КПК України визначено, що судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі, зокрема, необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження, наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

Відповідно до ч. 2 ст. 336 КПК України, суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення. Суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує, крім випадків здійснення дистанційного судового провадження в умовах воєнного стану.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне здійснювати судове провадження в режимі відеоконференції.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 31, 177-178, 181, 183, 194, 197, 201, 336, 371-372, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з утримуванням його на гауптвахті, строком на 60 (шістдесят) діб з 28 лютого 2024 року по 27 квітня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_3 про визначення розміру застави відмовити.

Проводити судові засідання за участю обвинуваченого ОСОБА_3 в режимі відеоконференції у системі EasyCon, проведення якої доручити гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію ухвали вручити прокурору, захиснику, обвинуваченому та направити для виконання начальнику гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, та підлягає негайному виконанню.

Ухвалу складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Повний текст ухвали буде проголошений 28 лютого 2024 року, о 16 год. 30 хв..

Головуючий суддя: ОСОБА_1