Справа № 522/1528/24
Провадження по справі № 1-кс/522/680/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

28 лютого 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , розглянувши клопотання процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049 від 31.01.2023, за підозрою громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 114 2 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом УСБУ в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000049 від 31.01.2023, за підозрою громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України.

В ході досудового розслідування, серед іншого, досліджуються обставини щодо несанкціонованого поширення інформації про переміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Відповідно до інформації наданої 2 Управлінням ДВКР СБ України за супровідним листом № 17/2/2-21112нт від 31.10.2023, встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчиняє дії, спрямовані на несанкціоноване поширення інформації про переміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, вчинене за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану.

Додатково встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

31.01.2024 слідчим в ОВС СВ Управління СБУ в Одеській області старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_6 , на підставі ч. 2 ст. 234 КПК України, а саме на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 26.01.2024 (справа № 522/7191/23, провадження № 1-кс/522/509/24) в рамках кримінального провадження № 0000109 від 17.03.2023, з дотриманням положень ст. 236 КПК України, був проведений обшук в житловому приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено майно (перелік відповідно до клопотання слідчого).

Зазначені вище речі та документи, ймовірно, використовувались громадянином України ОСОБА_5 у здійсненні його протиправної діяльності.

Разом з тим, матеріали досудового розслідування відносно ОСОБА_5 на підставі ст. 217 КПК України, а саме постанови про виділення матеріалів досудових розслідувань від 31.01.2024 виділено в окреме кримінальне провадження під № 0000049 від 31.01.2024.

А тому, прокурор звернувся до суду з клопотаннями про накладення арешту на зазначене майно.

Позиція учасників судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання в повному обсязі, пояснивши, що вилучені грошові кошти, флеш-носії, мобільні телефони, банківські картки, портативний комп`ютер використовувались при вчиненні злочину, а тому просив накласти на них арешт. Перін міг використовувати банківські картки та мобільні телефони дружини для вчинення злочину, тому є підстави в накладенні арешту на зазначене майно та його подальше дослідження слідчим.

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти накладення арешту на грошові кошти, мобільні телефони та банківські картки, пояснюючи тим, що телефони та картки є власністю дружини Періна, а грошові кошти є накопиченням усієї його сім`ї, сам Перін планував перерахувати частину цих грошових коштів на потреби ЗСУ.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думки учасників кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду.

Вилучені предмети, відповідно до ст. 98 ч. 1 КПК України, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно до ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову. стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження. Слідчий, чи прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладене арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

31.01.2024 року ОСОБА_5 в порядку ст.ст. 208, 615 КПК України було затримано уповноваженими особами УСБУ в Одеській області.

01.02.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, за кваліфікуючими ознаками: «Несанкціоноване поширення інформації про направлення, переміщення зброї, озброєння та бойових припасів в Україну, рух, переміщення або розміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, вчинене в умовах воєнного або надзвичайного стану», за кваліфікуючими ознаками: поширення інформації про розташування Збройних Сил України, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану, з метою надання такої інформації державі, що здійснює збройну агресію проти України, її представникам, іншим незаконним збройним формуванням, за відсутності ознак державної зради, шпигунства.

Санкція ч.3 ст. 114-2 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років.

З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що є достатньо підстав вважати, майно, вилучене 31.01.2024 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 та в ході особистого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме мобільні телефони, банківські картки, жорсткий диск, портативний комп`ютер можуть містити відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, а грошові кошти можуть бути набуті в результаті вчинення злочину, тому мають значення речових доказів у кримінальному провадженні. Зважаючи на те, що у кримінальному провадженні проводяться першочергові слідчі дії, вважаю за необхідне на даному етапі досудового розслідування необхідно накласти арешт на вказане в клопотанні майно з метою дослідження вказаних речових доказів, дослідження інформації наявної на мобільних телефонах, банківських картках, жорсткому диску, портативному комп`ютері.

На думку слідчого судді, у вказаних мобільних телефонах, жорсткому диску та комп`ютері, можуть знаходитись відомості про вчинення кримінальних правопорушень, переписки в месенджерах, фото та відео контент, які мають бути перевірені органом досудового розслідування, на причетність інкримінованого гр. ОСОБА_5 злочину.

Метою накладення арешту є збереження вказаного майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку про можливість задоволення клопотання в цій частині та накладення арешту на майно.

Щодо накладення арешту на паспорти.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вимоги ч.2 ст.171 КПК України передбачають вичерпний перелік відомостей, які повинні бути зазначені у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, а саме: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, слідчий не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні щодо накладення арешту на паспорт.

Окрім цього, слідчий в своєму клопотанні повинен чітко зазначити що вилучений документ відповідає критеріям, визначеним ст.167 ч.2 КПК України, є речовим доказом та накладення арешту є необхідним для його збереження.

У урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, вважаю, що досягнення цілей і мети досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, не може бути компенсоване таким підходом органу досудового розслідування щодо невмотивованого ініціювання питання про накладення арешту на майно, яке не має відношення до предмету доказування по даному кримінальному провадженню.

Більш того, на переконання слідчого судді, ініціювання органом досудового розслідування питання про накладення арешту на зазначений в клопотанні паспорти не відповідають положенням Конституції України, кримінального процесуального закону України та практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним.

Верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Вимогами Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачений перелік документів, які дозволяють вільне пересування громадян за винятком обмежень, які встановлені законом.

За таких обставин, вимоги клопотання слідчого щодо накладення арешту на майно в цій частині, слід визнати необґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно в іншій частині, а саме щодо накладення арешту на паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , орган, що видав 1224 на ім`я ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки прокурор в судовому засіданні в своєму клопотанні не достатньо обґрунтував підстави для накладення арешту на зазначене майно та застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до порушення прав власника вказаного майна.

Керуючись ст. ст. 167-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно - задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучені у кримінальному провадженні № 0000049 від 31.01.2024, речі та предмети, вилучені в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- Мобільний телефон «Redmi NOTE 9T» IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 із сім-картою прив`язаною до номеру НОМЕР_5 ;

- Мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy M31» IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 ;

- Мобільний телефон «Xiaomi 11T» IMEI1: НОМЕР_8 , IMEI2: НОМЕР_9 із сім-картою прив`язаною до номеру НОМЕР_10 та сім-картою із прив`язаним номером НОМЕР_11 ;

- Документ із назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на ім`я ОСОБА_8 , 12 апреля 1986 года;

- Документ із назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на ім`я « ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 »;

- Аркуш паперу формату А4 із назвою: Анкета застрахованного лица» на ім`я « ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » на 1 арк.;

- Аркуш паперу формату А4 із назвою: Документ о прохождении экзамена на владение русским языком, знание истории и основ законодательства Российской Федерации» на ім`я « ОСОБА_8 »;

- Флеш-носій синьо-білого кольору із написом «Apacer»;

- Флеш-носій білого кольору із написом «Transcend»;

- Флеш-носій сірого кольору із написом «Transcend»;

- Жорсткий диск марки «Seagate» із s/n: S3PFEY0Y;

- Банківська картка жовтого кольору «Ощадбанк» із № НОМЕР_12 ;

- Банківська картка чорного кольору «monobank» із № НОМЕР_13 ;

- Предмети, що за зовнішніми ознаками схожі на валюту гривні номіналом 1000, у кількості 122 шт.;

- Предмети, що за зовнішніми ознаками схожі на валюту гривні номіналом 500, у кількості 84 шт.;

- Предмети, що за зовнішніми ознаками схожі на валюту гривні номіналом 200, у кількості 63 шт.;

- Предмети, що за зовнішніми ознаками схожі на валюту долари США номіналом 100, у кількості 25 шт.;

- Предмети, що за зовнішніми ознаками схожі на валюту долари США номіналом 20, у кількості 1 шт.;

- Предмети, що за зовнішніми ознаками схожі на валюту долари США номіналом 5, у кількості 1 шт.;

- Предмети, що за зовнішніми ознаками схожі на валюту євро номіналом 100, у кількості 1 шт.;

- Предмети, що за зовнішніми ознаками схожі на валюту євро номіналом 50, у кількості 2 шт.;

- Предмети, що за зовнішніми ознаками схожі на валюту євро номіналом 20, у кількості 1 шт.;

- Предмети, що за зовнішніми ознаками схожі на валюту євро номіналом 100, у кількості 1 шт.;

- Предмети, що за зовнішніми ознаками схожі на валюту російський рубль номіналом 5000, у кількості 2 шт.;

- Предмети, що за зовнішніми ознаками схожі на валюту російський рубль номіналом 2000, у кількості 3 шт.;

- Предмети, що за зовнішніми ознаками схожі на валюту російський рубль номіналом 200, у кількості 1 шт.;

- Предмети, що за зовнішніми ознаками схожі на валюту російський рубль номіналом 100, у кількості 5 шт.;

- Металеві предмети круглої форми, що схожі на валюту російський рубль номіналом 1 рубль, у кількості 12 шт.;

- Металеві предмети круглої форми, що схожі на валюту російський рубль номіналом 2 рубля, у кількості 3 шт.;

-. Металеві предмети круглої форми, що схожі на валюту російський рубль номіналом 5 рублів, у кількості 14 шт.;

- Металеві предмети круглої форми, що схожі на валюту російський рубль номіналом 10 рублів, у кількості 2 шт.;

- Портативний комп`ютер із ідентифікуючим ознаком, згідно внутрішніх налаштувань (зафіксовані на відеокамеру) код пристрою 0720E516-8F34-4F94-B172-6BE3F45F3869.

В частині накладення арешту на паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , орган що видав 1224 на ім`я ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити з підстав, вказаних в мотивувальній частині ухвали слідчого судді, зобов`язавши слідчого та прокурора повернути вказані документи підозрюваному ОСОБА_5 .

Виконання ухвали покласти на слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ в Одеській області ОСОБА_6 , або інших слідчих з групи у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали слідчого судді складено та проголошено 01.03.2024 року о 15:30 годині в залі суду №131.

Слідчий суддя: ОСОБА_9

28.02.2024