Справа № 148/720/24
Провадження №1-кс/148/148/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року м. Тульчин

Слідчий суддя Тульчинського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина клопотання старшого слідчого Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000098, відомості про яке внесено до ЄРДР 24.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці с. Велика Русава Томашпільського району Вінницької області, зареєстрованій та проживаючій до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , українці, громадянці України, з вищою освітою, незаміжній раніше не судимій, -

встановив:

Старший слідчий Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 звернулася в суд з вказаним вище клопотанням, яке погоджено з прокурором Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Клопотання мотивоване тим, що Тульчинським РВП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000098 від 24.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, підозрюваною у якому є ОСОБА_5 .

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 24.03.2024 близько 13:00 год., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із своїм цивільним чоловіком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 . Знаходячись в приміщенні будинку між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 та грунті ревнощів та перебуванням останнього в стані алкогольного сп`яніння виникла суперечка, під час якої у ОСОБА_5 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Реалізуючи цей намір, ОСОБА_5 , усвідомлюючи свої дії, а також їх можливі наслідки у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, свідомо, бажаючи їх настання, взяла до рук дерев`яну палицю та прикладаючи фізичну силу завдала нею ОСОБА_7 множинні удари по тулубу, нижніх та верхніх кінцівках, заподіявши таким чином тілесні ушкодження вигляді комбінованого шоку (травматичний і гіповолемічний), сполученої травми тіла, від яких ОСОБА_7 24.03.2024 близько 19:00 год. за місцем свого проживання помер.

25.03.2024 о 15:00 год. в межах вказаного кримінального провадження згідно п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України ОСОБА_5 затримано. 25.03.2024 їй повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме умисного тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 обґрунтована тим, що остання підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а також існують ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрювана може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відповідальності; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків.

А тому слідчий просить обрати відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 діб.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали в повному обсязі за обставин, викладених вище. Вважають, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_5 , оскільки, перебуваючи на волі, вона може ухилитись від слідства та суду з метою уникнення відповідальності, адже розуміє, що в разі доведення вини їй загрожує покарання у виді позбавлення волі, також вона зможе впливати на свідків, тому що їй відоме місце їх проживання. Зазначили, що домашній арешт в нічний час не зможе запобігти вказаним ризикам, оскільки місце проживання підозрюваної є місцем вчинення кримінального правопорушення, де мозже виникнути необхідність провести повторний огляд, а підозрювана може приховати або знищити речі, що можуть мати значення для кримінального провадження. Просили клопотання задовольнити.

Підозрювана ОСОБА_5 , її захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечили щодо клопотання слідчого та просили обрати підозрюваній більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_5 : АДРЕСА_1 . Підсудна зазначила, що з нею проживає син, на утриманні знаходяться батьки похилого віку, мати потребує сторонньої допомоги, сама вона теж хворіє та потребує лікування, внаслідок даних подій потрапила в реанімацію через отриманий стрес. Вона сама офіційного місця роботи не має, але здійснювала з чоловіком діяльність з продажу овочів - це був їхній маленький бізнес. Пояснила, що вона не буде впливати на свідків, буде з`являтися до слідчого та суду.

Захисник ОСОБА_6 вважає що прокурором не доведено наявності ризиків та неможливості обрання її підзахисній більш м`якого запобіжного заходу.

Вивчивши доводи клопотання, вислухавши думку учасників щодо нього, дослідивши додані до клопотання докази, суд доходить наступного.

Пунктом 9 ч. 2 ст. 131 КПК України визначено, що заходами забезпечення кримінального провадження є: запобіжні заходи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

На підставі ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» № 14 від 19.12.2014 зазначено, що відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи.

Крім того, з аналізу ч. 2 ст. 177 КПК України вбачається, що, крім наявності ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої статті 177 КПК, слід враховувати, що підставою застосування запобіжного заходу має бути наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» у пункті 175 зазначив, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Крім того, згідно рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

На час розгляду клопотання органом досудового слідства ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

З досліджених в судовому засіданні доказів слідчий суддя дійшов переконання, що слідчим, прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Обґрунтуваність даної підозри підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема: копіями рапортів від 24.03.2024 (а.п. 9, 10), копією протоколу огляду місця події від 24.03.2024 (а.п. 11-13), копією протоколу огляду від 24.03.2024 (а.п. 14, 15),

копією лікарського свідоцтва про смерть від 25.03.2024 (а.п. 18), копією постанови про зміну кваліфікації кримінального правопорушення від 25.03.2024 (а.п. 19), копією протоколу затримання особи від 25.03.2024 (а.п. 20, 21), протоколами допиту свідків від 24.03.2024 (а.п. 24-25, 26-27, 28-29, 30-31, 32-33), копією протоколу допиту ОСОБА_5 від 25.03.2024 (а.п. 39) та її показами в судовому засіданні.

Також прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення відповідальності, оскільки вона підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання за який передбачено у виді позбавлення волі від 7 до 10 років; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки місцем кримінального правопорушення є місце проживання підозрюваної та потерпілого; можливості впливати на свідків, місце проживання яких відоме підозрюваній.

Вказане свідчить про необхідність обрання підозрюваній запобіжного заходу з метою запобігання вказаним ризикам та забезпечення її належної процесуальної поведінки.

Вирішуючи питання про те, чи підлягає застосуванню до підозрюваний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, чи більш м`який запобіжний захід, слідчий суддя керується вимогами ст. 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках, за встановленою процедурою.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Також слідчим суддею приймається до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є найбільш суворішим запобіжним заходом.

З врахуванням тяжкості інкримінованого підозрюваній кримінального правопорушення, яке має високий ступінь суспільної небезпеки, потягло за собою смерть людини, існуючих ризиків, особи підозрюваної, слідчий суддя не вбачає ґрунтовних підстав для можливості застосування щодо ОСОБА_5 іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою, як такого, що достатній для запобіганню ризикам та виконанню підозрюваною процесуальних обов`язків.

Доводи сторони захисту про можливість обрання підозрюваній ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, в саме домашнього арешту в нічний час, належними доказами не підтверджено. Зокрема, не надано доказів про навність у підозрюваної на утриманні батьків похилого віку, матері, яка потребує стороннього догляду, також не представлено доказів хвороби самої підозрюваної та необхідності невідкладного лікування.

З огляду на вказане слідчий суддя доходить висновку про обгрунтованість клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

За змістом 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, який спричинив загибель людини.

З аналізу вказаної законодавчої норми випливає, що не визначати розмір застави щодо злочину, який спричинив загибель людини у кримінальному провадженні, є не обов`язком, а правом суду, при цьому мають бути враховані підстави, визначені ст.ст. 177,178 КПК України.

Враховуючи вік підозрюваної ОСОБА_5 стан її здоровя, зокрема, що з 24.03.2024 по 26.04.2024 вона перебувала в реанімаціному відділенні ІНФОРМАЦІЯ_3 у звязку з втратою свідомості (виписка із медичної карти амбулаторного хворого від 26.03.2024), її соціальні звязки, які є сталими, адже вона має доньку та сина, який проживає разом з нею, її репутацію, а саме позитивну характеристику за місцем проживання, задовільний майновий стан, про що свідчить наявність в неї, хоч і не офіційного місця роботи, але постійної зайнятості у виді здійснення торгівельної діяльності, відсутність судимостей та нових повідомлень про підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень, слідчий суддя доходить висновку про можливість в даному конкретному випадку визначити підозрюваній ОСОБА_5 застави в межах п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі тридцяти п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 105 980 грн., що може забезпечити виконання підозрюваною на час досудового слідства процесуальних обовязків.

Крім того, слідчий суддя вважає необхідними покласти на підозрювану обовязки, передбачені пп. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 350 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів, до 24.05.2024 включно.

Визначити розмір застави, який здатний забезпечити виконання підозрюваною ОСОБА_5 покладених на неї обов`язків, у розмірі тридцяти п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 105 980 грн., після внесення якої ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому

ч. 4 ст. 202 КПК України.

З дня внесення застави строком на два місяці покласти на підозрювану ОСОБА_5 обов`язки, передбачені пп. 1-3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматись від спілкування зі свідками: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України, не виконання яких тягне можливість застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Копію ухвали вручити підозрюваній, захиснику та прокурору, а також направити для виконання начальнику СІЗО ДУ "Вінницька установа виконання покарань № 1".

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повна ухвала складена 26.03.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1