Справа № 202/3648/24
Провадження № 1-кс/202/2497/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритомусудовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, внесеного 17.01.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000033, у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпра, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

30.03.2024 року старший слідчий відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 за погодженням з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням в якому просить застосувати відносно ОСОБА_5 ,підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні слідчого перебуває зазначене кримінальне провадження та 29.03.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.2 ст.146 КК України.

29.03.2024 ОСОБА_5 , повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189, ч.2 ст.146, ч.1 ст.263 КК України. А саме, його дії кваліфіковані як вимога передачі чужого майна (вимагання) з погрозою насильства над потерпілим, вчинене запопередньою змовою групою осіб, таке, що завдало значної шкоди потерпілому, вчинене в умовах воєнного стану; незаконне позбавлення волі, вчинене з корисливих мотивів, вчинене за попередньою змовою групою осіб; придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу , вчинених при наступних обставинах:

Так, приблизно 25 грудня 2023 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та інші невстановлені на даний час досудовим розслідуванням особи, знаходячись у невстановленому місці, переслідуючи корисливий мотив, направлений на отримання незаконного прибутку та швидкого збагачення, достовірно знаючи, що на території України Указами Президента введено воєнний стан, вступили в попередню злочину змову та домовились про вчинення особливо тяжкого злочину, а саме вимагання передачі чужого майна, з погрозою застосування насильства над потерпілим, та обрали об`єктом своїх злочинних посягань ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який був знайомим з ОСОБА_5 , та який здійснює діяльність у сфері IT технологій.

Так, 25.12.2023 року, приблизно в 12:00 годин, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , та іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, відповідно до заздалегідь розробленого злочинного плану, запросив раніше знайомого ОСОБА_10 на зустріч в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 », яке розташоване за адресою АДРЕСА_3 , на що останній, погодився.

25.12.2023 приблизно в 17:00 годин, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, відповідно до заздалегідь розробленого спільного злочинного плану, з корисливих мотивів, реалізовуючи спільний злочинний умисел, направлений на вимагання передачі чужого майна, достовірно знаючи, що на території України Указом Президента введено та діє по теперішній час воєнний стан, наніс один удар рукою зжатою в кулак в область обличчя ОСОБА_10 , та повідомив, що останній винен їм грошові кошти в розмірі 8 000 доларів США, нібито за ненадання послуг у сфері ІТ технологій щодо рекламування інтернет проекту. Отримавши відмову від потерпілого, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, відповідно до заздалегідь розробленого злочинного плану, наніс удар рукою в область обличчя ОСОБА_10 , висловив вимогу потерпілому покласти пальці рук на стіл, після чого дістав з ручної сумки ніж, та висловив погрози його застосування, в разі відмови ОСОБА_10 сплатити грошові кошти в розмірі 8 000 доларів США. Сприймаючи вищевказані погрози насильством як реальні, ОСОБА_10 , діючи всупереч своєї волі, достовірно знаючи, що жодних грошових коштів вказаним особам не винен, погодився на протиправну вимогу ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , та інших невстановлених на даний час досудовим розслідуванням осіб, про передачу їм грошових коштів в розмірі 8 000 доларів США, однак повідомив, що вказаних грошових коштів в нього не має. Після чого, ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та інші невстановлені на даний час досудовим розслідуванням особи, діючи за попередньою змовою групою осіб, відповідно до заздалегідь розробленого злочинного плану, висловили вимогу ОСОБА_10 пройти разом з ними до автомобіля, на що останній, діючи всупереч своєї волі, реально побоючись за своє життя та здоров`я, пройшов у супроводі вказаних осіб на вулицю.У подальшому, знаходячись за адресою АДРЕСА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на вимагання передачі чужого майна, силоміць посадили потерпілого ОСОБА_10 на заднє пасажирське сидіння автомобіля марки Honda CR-V державний номерний знак НОМЕР_1 , та надягли останньому пакет на голову. Одночасно з цим, з метою унеможливлення опору з боку потерпілого, та обмеження можливості пересування останнім невстановлені досудовим розслідуванням особи сіли по бокам від потерпілого ОСОБА_10 , та під керуванням ОСОБА_9 перевезли останнього до приміщення гаражного боксу № НОМЕР_2 , який розташований за адресою: АДРЕСА_5 , де розпочали незаконно утримувати потерпілого всупереч його волі, і таким чином незаконно позбавили волі потерпілого. В цей же момент, невстановлена на даний час досудовим розслідуванням особа, діючи за попередньою змовою групою осіб, відповідно до заздалегідь розробленого злочинного плану, наніс потерпілому ОСОБА_10 численні удари руками зжатими в кулак в область голови, після чого ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та інші невстановлені на даний час досудовим розслідуванням особи, достовірно знаючи, що жодних грошових коштів потерпілий ОСОБА_10 їм не винен, повторно висловили вимогу передачі їм грошових коштів у розмірі 8 000 доларів США, в якості сплати за неіснуючий борг, шляхом здійснення переказів крипто валюти USDT на належний їм крипто гаманець, адресу якого надав ОСОБА_5 - НОМЕР_3. Враховуючи обстановку, яка склалась, та оцінюючи погрози насильством як реальні, ОСОБА_10 , діючи всупереч своєї волі, на вимогу ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та інших невстановлених на даний час досудовим розслідуванням осіб зателефонував своїм знайомим, та попросив, щоб останні переказали грошові активи у вигляді крипто валюти USDT на його крипто гаманець НОМЕР_4, для подальшого переказу вказаних активів на крипто гаманець, адресу якого надав ОСОБА_5 . Так, 25.12.2023 приблизно в 18:24 годин, ОСОБА_11 , який, не був обізнаний із злочинними намірами ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та інших невстановлених на даний час досудовим розслідуванням осіб на прохання ОСОБА_10 , здійснив переказ грошового активу у розмірі 3 000 USDT, що еквівалентно 3000 доларів США, на крипто гаманець НОМЕР_4, який належить потерпілому ОСОБА_10 . Після чого, 25.12.2023 приблизно в 18:35 годин, ОСОБА_12 , який, не був обізнаний із злочинними намірами ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та інших невстановлених на даний час досудовим розслідуванням осіб на прохання ОСОБА_10 , здійснив переказ грошового активу крипто валюти у розмірі 2 000 USDT, що еквівалентно 2 000 доларів США, на крипто гаманець НОМЕР_4, який належить потерпілому ОСОБА_10 .Надалі, 25.12.2023 приблизно в 19:10 годин, ОСОБА_10 , діючи всупереч своєї волі, реально побоюючись за своє життя та здоров`я, на вимогу ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та інших невстановлених на даний час досудовим розслідуванням осіб переказав вказані грошові активи в розмірі 5 000 USDT, що еквівалентно 5 000 доларів США зі свого крипто гаманця НОМЕР_4 на адресу крипто гаманця, яку йому надав ОСОБА_5 - НОМЕР_3.

Одночасно з цим, ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та інші невстановлені на даний час досудовим розслідуванням особи, діючи за попередньою змовою групою осіб, продовжуючи реалізацію спільного умислу, направленого на вимагання грошових коштів у потерпілого ОСОБА_10 , повторно висловили протиправну вимогу про передачу їм грошових коштів в розмірі 3 000 доларів США.

В зв`язку з чим, 25.12.2023 приблизно в 19:45 годин, ОСОБА_10 , зателефонував своєму двоюрідному брату ОСОБА_13 , та попросив надати грошові кошти, для передачі вказаним особам, на що останній повідомив, що має лише готівкові кошти.

Продовжуючи реалізацію спільного умислу, направленого на вимагання передачі чужого майна, 25.12.2023 приблизно в 20:40 годин ОСОБА_5 разом з ОСОБА_9 , на автомобілі марки Honda CR-V державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , позбавляючи права на вільне пересування, примусово перевезли потерпілого ОСОБА_10 , до буд. АДРЕСА_6 , за місцем мешкання ОСОБА_13 , який, не був обізнаний із злочинними намірами ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та інших невстановлених на даний час досудовим розслідуванням осіб, та на прохання ОСОБА_10 передав останнім грошові кошти в розмірі 1500 доларів США.

Надалі, 25.12.2023 приблизно в 20:22 годин, ОСОБА_10 , зателефонував своєму знайомому ОСОБА_14 та попросив останнього надати грошові кошти, для передачі вищевказаним особам, на що ОСОБА_14 повідомив, що передасть грошові кошти лише в готівковій формі, і лише особисто ОСОБА_10 .

В зв`язку з чим, 25.12.2023 приблизно в 21:17 годин ОСОБА_10 , в супроводі ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та інших невстановлених на даний час досудовим розслідуванням осіб, на автомобілі марки Honda CR-V державний номерний знак НОМЕР_1 , всупереч своєї волі, прибув до ТЦ «Славутич», який розташований за адресою м. Дніпро, пр. Олександра Поля, 104а.

Надалі, ОСОБА_10 , в супроводі ОСОБА_5 , підійшов до ОСОБА_14 , та отримав від останнього грошові кошти в розмірі 1500 доларів США. Після чого, ОСОБА_10 , в супроводі ОСОБА_5 , повернувся до автомобіля марки Honda CR-V державний номерний знак НОМЕР_1 , де сів у салон автомобіля та діючи всупереч своєї волі, реально побоюючись за своє життя та здоров`я, на вимогу ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , та інших невстановлених на даний час досудовим розслідуванням осіб, передав невстановленій на даний час досудовим розслідуванням особі грошові кошти в розмірі 1500 доларів США, в якості сплати за неіснуючий борг.

Після передачі потерпілим ОСОБА_10 грошових коштів ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , та іншим невстановленим на даний час досудовим розслідуванням особам, вищевказані особи звільнили ОСОБА_10 .

Таким чином, 25.12.2023 в період часу з 17:00 годин до 21:30 годин ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та інші невстановлені на даний час досудовим розслідуванням особи, діючи за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, знаходячись в м. Дніпро, із погрозами застосування насильства, вимагали та отримали від ОСОБА_10 грошові кошти в розмірі 5 000 USDT, що еквівалентно 5 000 доларів США, та 3 000 доларів США, загальною сумою 8 000 доларів США, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України на момент вчинення злочину становило 300 400 гривень, та відповідно до примітки до ст.185 КК України є значною шкодою.

Крім того, 25.12.2023 в період часу з 17:00 годин до 21:30 годин ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та інші невстановлені на даний час досудовим розслідуванням особи, діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів незаконно позбавили волі потерпілого ОСОБА_10 .

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на вчинення тяжкого умисного злочину проти громадської безпеки, за невстановлених досудовим слідством обставин, в невстановлений час але не пізніше 29.03.2024, з невстановленого місця отримав у своє розпорядження корпус гранати Ф-1 з маркуванням «386 108-81Т»; та запал УЗРГМ з маркуваннями «150-84-УЗРГМ-2 583», які визначив для себе як бойові припаси.

Придбавши у такий спосіб бойові припаси без передбаченого законом дозволу ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, однак не узгоджуючи їх з іншими співучасниками, діючи умисно, незаконно, не пізніше 29.03.2024, переніс при собі вказаний корпус гранати та запал до місця свого проживання та почав незаконно їх зберігати за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_5 , порушуючи законодавство України в сфері дії дозвільної системи, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, у невстановлений у ході досудового розслідування період часу, зберігав вищевказані бойові припаси за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , до моменту, коли його злочинні дії було припинено працівниками поліції.

Так, 29.03.2024 року у період часу з 06 год. 21 хв. по 08 год. 38 хв., на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного судум. Дніпропетровська справа №202/3648/24 провадження №1-кс/202/2312/2024 від 22.03.2024, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , в ході якого було виявлено та вилучено:

-корпус гранати Ф-1 з маркуванням «386 108-81Т»;, що відповідно до висновку експерта від 29.03.2024 №55/31-1332 є основною складовою частиною бойового припасу. Корпус гранати Ф-1 з маркуванням «386 108-81Т» є промислово виготовленим корпусом із зарядом вибухової речовини (тротилу) осколкової ручної гранати Ф-1 дистанційної дії (без запала), яка призначена для ураження живої сили переважно в обороні, та представляє собою повністю споряджену та придатну до застосування за призначенням у обороні осколкову ручну гранату Ф-1, придатну для здійснення вибуху.

-запал УЗРГМ з маркуваннями «150-84-УЗРГМ-2 583», відповідно до висновку експерта від 29.03.2024 №55/31-1332 є бойовим припасом та є промислово виготовленим уніфікованим запалом ручної гранати типу УЗРГМ-2, який призначений для підриву розривного заряду гранати Ф-1; РГД-5; РГ-42.

Вищевказані бойові припаси, ОСОБА_5 , діючи умисно, придбав та, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно-небезпечних дій, направлених проти громадської безпеки в частині захисту життя та здоров`я людей від негативного впливу руйнуючого характеру бойових припасів в результаті їх неконтрольованого обігу, зберігав без передбаченого законом дозволу до 29.03.2024 за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Вина підозрюваного ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується доказами, які додані до клопотання

Згідно санкції ч.4 ст.189 КК України передбачено максимальне покарання в виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час проведення досудового розслідування, встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування або суду, так як у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, йому можливо призначення покарання у виді до 12 років позбавлення волі, та намагаючись ухилитись від можливого призначення реальної міри покарання, ОСОБА_5 , може переховуватись від органів досудового розслідування або суду.

Також відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час проведення досудового розслідування, встановлено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: незаконно впливати на потерпілих, свідків та іншого підозрюваного, у цьому ж кримінальному провадженні.

Також відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час проведення досудового розслідування, встановлено наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість вчиняти інше кримінальне правопорушення, або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється підозрюваний, оскільки підозрюваний не має іншого заробітку.

Слідчий звертає увагу, що встановлені досудовим розслідуванням обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти настанню вказаних ризиків. Просив на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України не визначати розмір застави, тому що злочини вчинені із застосуванням насильства

В ході розгляду клопотання прокурор ОСОБА_15 клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини та наявність обґрунтованої підозри та обґрунтованість ризиків. Просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 заперечували проти задоволення клопотання, вважають, що підозра є необґрунтованою, ризики є недоведеними. Зазначивши, що підозрюваний має постійне місце проживання, раніше не судимий. Просили застосувати стосовно підозрюваного більш м`який запобіжний захід, який не пов`язаний з перебуванням під вартою.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши надані докази, слідчий суддя прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства", запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Прокурор та слідчий довели, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 263 КК України, одне з яких, відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна.

Із доданих матеріалів клопотання вбачається, що підозра достатньо підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 17.01.24; протоколом огляду мобільного телефону потерпілого ОСОБА_10 від 17.01.24; протоколом пред`явлення особи за фотознімками для впізнання потерпілому ОСОБА_10 від 17.01.24; протоколами допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 ; протоколом огляду від 29.08.2023; протоколами оглядів мобільних телефонів свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 ; протоколом пред`явлення особи за фотознімками для впізнання свідку ОСОБА_13 від 16.03.24; аналізом камер спостереження Безпечне місто 25.12.2023; довідкою про пересування ОСОБА_9 , 25.12.2023 який перебуває під нічним домашнім арештом із носінням електронного браслету.; протоколом огляду від 31.01.24.; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової ) дії - аудіо контролю особи від 23.02.24; протоколом обшуку від 29.03.2024 за місцем мешкання ОСОБА_5 ; висновком за результатами проведення судової експертизи зброї від 29.03.24.

Зазначені докази в достатній мірізв`язують підозрюваного з інкримінованим йому злочином і свідчать про те, що він може бути причетним до його вчинення.

Крім того,на підставі зазначених доказів, слідчим та прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування та суду; впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Так, про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 263 КК України, одне з яких, відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість можливого покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

Також, слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. А саме, враховуючи зухвалість інкримінованого йому злочину, що пов`язаний із фізичним насильством над потерпілим, існує ризик можливості підозрюванимшляхом погроз або умовлянь із застосуванням фізичного або психологічного впливу примусити свідків та потерпілого змінити показання, що може негативно вплинути на результат досудового розслідування.

Між тим, слідчий суддя вважає недоведеним ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості підозрюваним ОСОБА_17 вчиняти інші кримінальні правопорушення або/чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється, так як підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності притягувався.

Слідчий суддя відхиляє доводи підозрюваного та його захисника про необґрунтованість підозри, тому що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не може давати оцінку допустимості та належності доказів, зібраних органом досудового розслідування, оскільки справа не розглядається по суті пред`явленого обвинувачення, а лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 р., «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 р.).

При цьому стандарт доказування «обґрунтованої підозри» є нижчим, ніж доведеність «поза розумним сумнівом», яким керується суд під час судового розгляду кримінального провадження по суті та ухвалення вироку.

Слідчий суддя враховує доводи підозрюваного та захисника, викладені на його користь, але у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому досудовому розслідуванні кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення запобіганню встановлених процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПКУкраїни .

Щодо стану здоров`я підозрюваного, не надано доказів, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватись під вартою.

Незважаючи на те, що підозрюваний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності та у відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, враховуючи суспільну небезпеку інкримінованого злочину поєднаного з насильством та існуючі ризики, слідчий суддя вважає доведеним, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя прийшла до висновку, що прокурором доведено наявність підстав, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України. А саме, що застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою відповідає завданням кримінального провадження, та застосовується у зв`язку із наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам, тому що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної особи.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п.2 ч.4. ст. 183 КП К України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який вчинено із застосуванням насильства.

На підставі викладеного, враховуючи, що ОСОБА_5 інкримінується вчинення злочину із застосуванням насильства,небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, слідчий суддя вважає за доцільне не визначати розмір застави.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 186, 193КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання про застосування запобіжного заходу задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 27 травня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді діє по 27 травня 2024 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1