Справа № 308/5262/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні в м.Ужгород за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000202 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.03.2024 року, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Ужгород, Закарпастької області, з середньою освітою, який зареєстрований та фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст.395 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження та клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду.

Досудовим розслідуванням встановлено, що за поданням начальника Державної установи «Дрогобицька виправна колонія (№40) полковника внутрішньої служби ОСОБА_4 , відносно ОСОБА_3 , суддею Дрогобицького міськрайонного суду ОСОБА_5 , 08.01.2024 було винесено Ухвалу №442/36/24 від 08.01.2024 року про встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Ужгородського міськрайонного суду №308/6123/15-к від 13.04.2016 року за ч. 4 статті 152 КК України у виді позбавлення волі строком 10 (десять років), застосувавши до нього такі обмеження: заборони вихід з дому з 22:00 до 06:00 години, заборона перебувати в місцях, де продається спиртне на розлив, кафе, барах, ресторанах, заборони виїзду за межі району місця проживання в особистих справах без дозволу поліції, зобов`язати ОСОБА_3 реєструватись в органах поліції один раз на місяць.

В свою чергу ОСОБА_3 , будучи присутнім в судовому засіданні при розгляді даного подання та достовірно знаючи, що судом було застосовано, щодо нього певні обмеження в рамках адміністративного нагляду, а також в подальшому будучи належним чином особисто ознайомлений з рішенням суду, про що свідчить особистий підпис останнього у даній ухвалі, тобто об`єктивно усвідомлюючи свій обов`язок дотримуватись встановлених судом обмежень конкретний період часу, не виконав покладені на нього зобов`язання та не дотримався таких, оскільки покинув місце свого проживання та виїхав за межі міста Ужгород не повідомивши відповідні органи, чим порушив умови адміністративного нагляду, що підтверджується наступними доказами: порушення обмеження, щодо заборони виїзду за межі міста Ужгорода без дозволу начальника Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області підтверджується тим, що ОСОБА_3 , перебував за межами міста Ужгород без дозволу працівників поліції не повертаючись по місцю проживання в період часу з 13.02.2024 року по 16.02.2024 року.

Отже, вказаними діями гр. ОСОБА_3 , грубо порушив вимоги Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», від 01 грудня 1994 року №264/94-ВР зі змінами та доповненнями від 23 грудня 2015 року, внесеними на підставі Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» №901-VIII.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ст. 395 КК України, а саме самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Положеннями ч.2 та ч.3 ст.381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , яка складена в присутності його захисника адвоката ОСОБА_6 , в якій ОСОБА_3 зазначає, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст.395 КК України, а саме в самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду. Крім того, йому роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що відповідно до ч.2 ст.302 КК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім цього, відповідно до вимог ч.1 ст.302 КПК України прокурором в обвинувальному акті заявлено клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

На підставі ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України оскільки судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ст.395 КК України, а саме самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє захисник ОСОБА_6 обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ст.395 КК України, не оспорює, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення беззаперечно визнає, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Таким чином, аналізуючи наведене, оцінивши докази зібрані під час досудового розслідування, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 в самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду доведена повністю та його дії вірно кваліфіковано за ст.395 КК України.

Згідно з ч. 2 ст.50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Обставиною, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття, а обставин, що обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є кримінальним проступком, вчинений умисно, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, має постійне місце проживання; відповідно до відповіді КНП «ЗОМЦПЗТМЗ» Закарпатської обласної ради №326 від 01.03.2024 ОСОБА_3 по медичну допомогу до них не звертався.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, в межах санкції ст.395 КК України, у виді арешту, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Речові докази у кримінальному проваджені відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, прокурор з клопотанням про обрання запобіжного заходу обвинуваченій до суду не звертався, підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст. ст. 373-374, 381-382 КПК України, ст. ст. 12, 15, 50, 65, 68, 70, 358 КК України суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 395 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1