490/4569/22 20.03.2024
н/п 1-кс/490/982/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/4569/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ ВП №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 05.02.2024 року про закриття кримінального провадження №0000641 від 18.05.2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

04.03.2024 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва зі скаргою на постанову слідчого СВ ВП №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 05.02.2024 року про закриття кримінального провадження №0000641 від 18.05.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162 КК України.

В обґрунтування скарги вказав, що не погоджується з оскаржуваною постановою, оскільки вона є незаконною та передчасною, кваліфікація не відповідає дійсності вчиненому злочину, слідчим не проведено усі необхідні слідчі дії, та з цих підстав постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

В судове засідання скаржник ОСОБА_3 не з`явився, у тексті скарги просив про розгляд справи без його участі.

Слідчий або прокурор у судове засідання не з`явились.

На вимогу слідчого судді СВ ВП №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, надано матеріали кримінального провадження №0000641 від 18.05.2022 року.

Вивчивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчим суддею встановлено наступне.

Слідчим відділом відділення поліції №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області проводилося досудове розслідування кримінального провадження №0000641 від 18.05.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, за заявою ОСОБА_3 , в якій він просить вжити заходів до невідомих йому осіб, які проникли до приміщення його квартири за адресою: АДРЕСА_1 , звідки шляхом шахрайства заволоділи належними йому речами.

30.12.2022 року постановою старшого слідчого СВ ВП №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 вказане кримінальне провадження було закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, оскільки заявником ОСОБА_3 не надано документів, що він саме є власником нерухомого майна, набув право власності у встановленому законом порядку, й це право оспорюється або не визнається іншою особою, або те, що він втратив документ, який засвідчує його право власності; ОСОБА_3 не є і не був власником квартири, а також не є власником майнових прав на цю квартиру.

12.05.2023 року постановою заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури, постанову старшого слідчого СВ ВП №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 30.12.2022 р. про закриття кримінального провадження №0000641 від 18.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України скасовано, оскільки досудовим розслідуванням не забезпечено всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи. Зокрема, у кримінальному провадженні за відсутності жодних ознак шахрайства не здійснено зміну правової кваліфікації не правильну, яка відповідає викладеним у заяві ОСОБА_3 та встановленим обставинам ч.2 ст.162 КК України. Крім того, у кримінальному провадженні надавались письмові вказівки в порядку ст..36 та ст.39 КПК України відповідно процесуальним керівником та заступником начальника СУ ГУНП в Миколаївській області, які залишились без виконання.

07.06.2023 року постановою слідчого було змінено правову кваліфікацію у кримінальному провадженні внесеному 18.05.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000641 з ч.2 ст.190 КК України на ч.2 ст.162 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 17.05.2022 до чергової частини ВП №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява від ОСОБА_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , про незаконне проникнення 11.04.2022 до його житла - квартири АДРЕСА_2 групи осіб, організатором якої виступив ректор Чорноморського Національного університету імені Петра Могили ОСОБА_5 , які зламали вхідні двері, вивезли його майно з квартири, змінили замки на дверях та вселили в квартиру інших осіб.

У квітні 2006 року ОСОБА_3 був запрошений на роботу до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі перейменованому в Чорноморський державний університет імені Петра Могили та в ІНФОРМАЦІЯ_2 (надалі - ЧНУ ім. П. Могили) у зв`язку з нестачею науково-викладацьких працівників на юридичному факультеті.

30.08.2006 року між ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_3 складено та підписано контракт №70/06.Строк дії контракту з 30.08.2006 та 29.08.2010 року. На підставі вказаного контракту між ними виникли трудові відносини між науково-педагогічнимпрацівником і закладом освіти.

Згідно п.5.13 вказаного контракту МДГУ зобов`язаний був надати ОСОБА_6 житло, придатне для проживання, з можливою подальшою приватизацією вказаного житла у відповідності до чинного законодавства.

До вказаного контракту була укладена додаткова угода, предметом якої було регулювання правовідносин з метою подальшого оформлення у власність житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3 .

У 2012 році ОСОБА_3 було звільнено з посади за порушення трудового договору, а саме прогулу, та з того часу він не проживав у виділеній йому квартирі, оскільки виїхав з міста Миколаєва.

23.02.2022 ректором Університету скеровано лист-повідомлення на адресу ОСОБА_3 про те, що йому необхідно звільнити приміщення квартири, яка фактично вибула з його користування після звільнення, від особистих речей, якщо вони там наявні.

11.04.2022 ректором ЧНУ ім. Петра Могили ОСОБА_5 видано ордер №1/22 на службове жиле приміщення вченому секретарю Вченої ради Чорноморського національного університету імені П. Могили, на підставі засідання розширеного ректорату від 11.04.2022. На засіданні розширеного ректорату ректором Університету на розгляд винесено питання про надання у користування квартири ОСОБА_7 , та ухвалено рішення про надання у користування квартири, з огляду на те, що вказана квартира простоювала, оскільки в ній тривалий час ніхто не проживав.

Згідно вказаного рішення квартира АДРЕСА_2 передана у користування вченому секретарю Вченої ради ОСОБА_7 у зв`язку з тим, що остання втратила житло у м. Снігурівка внаслідок бойових дій.

На підставі вказаного рішення співробітники Університету, у складі ревізійної комісії, вирушили за місцем розташування квартири, де по приїзду виявили зачинені двері. На підставі правовстановлюючих документів ректором ОСОБА_5 викликано службу для примусового відкриття дверей. Оглядом приміщення квартири виявлено особисті речі попереднього користувача квартири - ОСОБА_3 , які були ним залишені. Ревізійна комісія провела огляд та склала опис наявних речей, які були вивезені та поміщені на зберігання на склад за адресою: АДРЕСА_4 .

У ході досудового розслідування слідчим було здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_4 , де проведено огляд наявних речей та складено відповідний протокол, усі речі згідно опису перебувають за місцем їх збереження, про що було повідомлено заявника ОСОБА_3 , однак ОСОБА_3 не вжив заходів щодо їх вивезення.

Крім того, дослідженим матеріалами кримінального провадження встановлено, що слідчим були допитані співробітники Університету згідно показів яких встановлено, що ОСОБА_3 з моменту звільнення не проживав та не користувався приміщенням квартири АДРЕСА_2 , оскільки виїхав на проживання у інше місто.Так, згідно з показів свідка ОСОБА_8 встановлено, що ОСОБА_3 не проживав у квартирі зважаючи на те, що не сплачував комунальні платежі, за які виникла заборгованість. При встановлені причини такої не сплати, ОСОБА_3 повідомив, що не проживає у квартирі, тому не сплачує платежі. У зв`язку з формуванням боргів за комунальні платежі, Університет звернувся до суду про стягнення заборгованості.

Згідно з показами свідка ОСОБА_9 , який мешкає у квартирі АДРЕСА_5 , встановлено, що ОСОБА_3 після звільнення з Університету виїхав з квартири до іншого АДРЕСА_6 , та з вказаного моменту ОСОБА_9 бачив ОСОБА_3 лише декілька разів.

Крім того, з встановлено, що ОСОБА_3 був обізнаний та повідомлений про необхідність залишення квартири та звільненні від особистих речей, оскільки не мав законного права на проживання та розпорядження вказаною квартирою.

Також встановлено, що за договором купівлі-продажу від 30.09.2005 року укладеного між Держава в особі Верховної ради України у повному господарському віддані Державного підприємства Суднобудівний завод ім. 61 Комунара та ІНФОРМАЦІЯ_4 (правонаступником якого на теперішній Час є ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнім було придбано будівлю гуртожитку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , загальною площею 550.30 кв.м., житловою 364.20 кв.м.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 139633847 від 29 вересня 2018 року, власником житлового будинку АДРЕСА_3 , форма власності - державна.

Також, у ході досудового розслідування неодноразово здійснювалися виклики заявника ОСОБА_3 , однак з`явився на допит лише 10.08.2022, та 17.08.2023. У ході допиту ОСОБА_3 зазначив адресу мешкання АДРЕСА_7 .

У ч. 2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених рішень.

Крім того, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ч. 1ст. 94 КПК України).

Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, визначаються у ст. 91 КПК України.

В ст.284 КПК України визначені підстави та порядок закриття кримінального провадження, а також оскарження такого рішення.

У відповідності до п. 1 ч. 1ст. 284 КПК України, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

При цьому, надаючи складові оцінки доказів у провадженні, законодавець, між тим, залишає за слідчим ( прокурором або суддею) можливість прийняття (або неприйняття) рішення про наявність підстав для закриття кримінального провадження.

Не може вважатись неповнотою досудового розслідування не вчинення слідчим усіх дій у досудовому розслідуванні, на проведенні яких наполягає заявник, потерпілий, якщо такі дії не направлені на встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, що визначено у ст. 91 КПК України.

Проведення слідчих дій можливе лише в разі наявності ознак самого кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. ст.38,40 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування, при цьому слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

За встановлених органом досудового розслідування обставин, з урахуванням того, що ОСОБА_3 не був та не є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , не має оформлених документів, підтверджуючих право власності на неї, встановлених достатніх підстав вважати, що останній після звільнення з ЧНУ ім.. Петра Могили не користувався та не мав потреби у користуванні вказаною квартирою, підтвердження факту проживання ОСОБА_3 у м. Хмельницький, відсутність підтвердження факту незаконного проникнення до житла - квартири за адресою: АДРЕСА_1 , враховуючи, що в ході досудового розслідування проведено усі необхідні слідчі та процесуальні дії, направлені на встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, що визначено у ст. 91 КПК України, в тому числі і допитано усіх осіб, щодо яких існували дані про їх обізнаність щодо обставин, викладених у заяві ОСОБА_3 , слідчим всебічно, повно й неупереджено досліджені всі обставини кримінального провадження, оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження, відповідає вимогам ст. 110 КПК України, містить зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

З урахуванням викладеного, оскільки проведені слідчі дії є достатніми та повними, постанова про закриття кримінального провадження є вмотивованою та підстав для її скасування не вбачається, вважаю необхідним у задоволенні скарги відмовити.

Керуючись ст.ст.303,306,307,309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1