Провадження № 1-кп/522/272/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по обвинувальному акту у кримінальному провадженні № 0000942 від 31.08.2022 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Київ, офіційно не працевлаштованого, освіта вища, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ч. 8 ст. 89 раніше судимий,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Чорноморськ, інженер ДП МТП м. Чорноморськ, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження № 0000942 від 31.08.2022, за обвинуваченням ОСОБА_5 за ст. 187 ч. 4 КК України та ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Прокурором подано клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Обґрунтовуючи вказане клопотання прокурор посилався на те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років, внаслідок чого у сторони обвинувачення є підстави вважати, що у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 можуть виникнути передбачені ст. 177 КПК України спроби: переховуватись від суду, оскільки обвинувачені не мають стійких соціальних зв`язків; незаконно впливати на потерпілих, свідків чи інших учасників судового процесу, оскільки судовий розгляд кримінального провадження не закінчено та не проведено судове слідство, вчинити інші кримінальні правопорушення.

У судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та просила суд задовольнити їх.

Захисник не заперечував щодо задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Обвинувачені у судовому засіданні підтримали позицію захисника.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд керується приписами ст. 331 КПК України, згідно з якими під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України унормовано, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частина 2 ст. 177 КПК України визначає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать, зокрема, про: наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частина перша статті 194 КПК України).

В обґрунтування поданого клопотання прокурор посилається на те, що на теперішній час продовжують існувати такі заявлені органом досудового розслідування та попередньо підтверджені судом ризики, що визначені у частині першій статті 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у тому числі з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення умисного злочину; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд зазначає, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинувачених, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Тобто ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених статтею 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої можливості здійснення обвинуваченими зазначених дій.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 201, 202, 369-372, 392, 395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , на шістдесят днів, а саме до 10.06.2024 року включно.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_6 залишати місце помешкання за адресою: АДРЕСА_1 , з 00:00 год. по 05:00 год.

Покласти на ОСОБА_6 обов`язки відповідно до ст. 194 ч. 5 КПК України: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місяця роботи; утримуватись від спілкування з свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , на шістдесят днів, а саме до 10.06.2024 року включно.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_5 залишати місце помешкання за адресою: АДРЕСА_2 , з 00:00 год. по 05:00 год.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати до слідчого прокурора за першою вимогою; не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місяця роботи; утримуватись від спілкування з свідками, потерпілим, підозрюваними у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Суддя:

11.04.2024