Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/739/23
Провадження № 1-кп/945/355/24
ВИРОК

Іменем України

06 червня 2024 року м.Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Миколаївського районного суду Миколаївської області кримінальне провадження №0000040, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.03.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Весняне Миколаївського району Миколаївської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Досудовим розслідуванням та судовим слідством встановлено, що 30.03.2023 року приблизно о 13:10 годині ОСОБА_7 перебувала біля під`їзду будинку АДРЕСА_2 , де на ґрунті неприязних відносин з ОСОБА_8 розпочала словесну сварку з останньою. Під час словесної сварки у ОСОБА_7 виник раптовий умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . З метою реалізації свого раптового умислу, діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_7 кулаком правої руки нанесла ОСОБА_8 не менше одного удару в область голови. Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_7 спричинила ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин голови, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачена ОСОБА_7 будучи допитаною в судовому засіданні, вину у пред`явленому їй обвинуваченні не визнала у повному обсязі та заперечувала обставини, викладені в обвинувальному акті. Вказала, що ОСОБА_8 не била та не вчиняла бійку. Додатково зазначила, що ОСОБА_8 постійно провокує конфлікти.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні повідомила, що обвинувачена ОСОБА_7 є її сусідкою та між ними тривалий час неприязні відносини. 30.03.2023 року, в обідній час, вона перебувала біля під`їзду будинку АДРЕСА_2 . У цей час підійшла ОСОБА_7 і почала словесну сварку, в ході якої кулаком правої руки нанесла потерпілій удари по голові та пішла до своєї квартири. Після чого, ОСОБА_8 зателефонувала до поліції.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеною вину обвинуваченої ОСОБА_7 в інкримінованому їй діянні. Це підтверджується наданими у судовому засіданні показаннями потерпілої, а також сукупністю доказів, які суд визнає належними та допустимими, а саме:

- Витягом Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000040 від 31.03.2023 року, відповідно до якого 30.03.2023 року приблизно о 13:30 мешканка АДРЕСА_2 ОСОБА_10 , перебуваючи в АДРЕСА_2 , нанесла тілесні пошкодження ОСОБА_8 в область потиличної ділянки голови (а.с.28);

- Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 31.03.2023 року (а.с.35-36);

- Заявою ОСОБА_8 від 31.03.2023 року, відповідно до якої остання просить вжити заходи до Забари Наталі, яка проживає в АДРЕСА_2 та яка 30.03.2023 року близько 13:30, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 нанесла потерпілій тілесні ушкодження в область голови (а.с.37);

- Висновком експерта №248 від 31.03.2023 року, відповідно до змісту якого у ОСОБА_8 має місце тілесне ушкодження у вигляді забою м`яких тканин голови. Дане тілесне пошкодження могло утворитись внаслідок однієї ударної дії тупими твердими предметами, якими могли бути руки, ноги та інші предмети, з давністю їх утворення біля 1 доби до часу огляду. По ступеню тяжкості дане тілесне пошкодження відноситься до категорії легких тілесних пошкоджень. Утворення даного тілесного пошкодження при падінні тіла з положення стоячи на площину як з приданням тілу прискорення так і без нього на будь-які предмети виключається. Ділянка голови доступна для нанесення тілесного пошкодження власною рукою. При нанесенні тілесного пошкодження потерпіла могла бути звернена як передньою так і задньою стороною тіла до нападника (нападників) (а.с.39-41);

- Протоколом проведення слідчого експерименту від 08.04.2023 року із долученим флеш-носієм, який проводився за адресою АДРЕСА_2 за участю потерпілої ОСОБА_8 в присутності понятих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . В ході слідчого експерименту потерпіла ОСОБА_8 повідомила про обставини вчинення кримінального проступку. Так, 30.03.2023 року близько 13:10 вона перебувала поблизу під`їзду будинку АДРЕСА_2 , де в неї стався словесний конфлікт із ОСОБА_7 , в ході якого остання кулаком правої руки нанесла удари ОСОБА_8 в область голови. Після чого пішла до своєї квартири (а.с.42-48).

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає доведеною вину ОСОБА_7 у вчиненому кримінальному проступку та кваліфікує її дії за ч.1 ст.125 КК України, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

В ході розгляду справи обставини, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_7 та обставини, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_7 судом не встановлені.

Положеннями ст.50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Значення заходу примусу для досягнення його мети визначається не лише його суворістю, а й домірністю, яка є проявом справедливості.

При визначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , суд враховує, що остання є осудною в розумінні ч.1 ст.19 КК України; відповідно до ст.12 КК України вчинила кримінальний проступок.

Суд також враховує умови життя обвинуваченої, її соціальне та матеріальне становище, яка офіційно не працевлаштована, раніше не судима, за місцем мешкання характеризується посередньо; стан її здоров`я, яка на обліку у лікарів психіатра та нарколога станом на день розгляду справи не перебуває; тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України; наслідки для потерпілої ОСОБА_8 , а саме те, що внаслідок протиправних дій обвинуваченої, потерпілій було спричинено легке тілесне ушкодження; ставлення обвинуваченої до скоєного, яка вину у скоєному не визнала.

У відповідності до положень ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин що пом`якшують та обтяжують покарання.

На підставі вищевикладеного, враховуючи відсутність обставин, які пом`якшують покарання та обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, особу обвинуваченої, наявна можливість досягти мети виправлення засудженої без її ізоляції від суспільства. Так, суд вважає, що відносно ОСОБА_7 слід обрати покарання у виді штрафу. Обмежень, передбачених ч.3 ст.56 КК України, судом не встановлено. Таке покарання відповідає вимогам ст.65 КК України: є пропорційним і співмірним ступеню тяжкості вчиненого, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

У даному кримінальному провадженні запобіжний захід до обвинуваченої ОСОБА_7 не застосовувався.

Керуючись ст.100, ст.368, 370, 373, 374, 376 КПК України,

ухвалив:

ЗАБАРУ ОСОБА_13 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій і прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1

06.06.2024