ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/4216/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/87/24 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

скаржника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі в режимі відеоконференцзв`язку, матеріали провадження за апеляційною скаргою директора ТОВ Аурум-Плюс ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 березня 2024 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 березня 2024 року, відмовлено у задоволенні скарги директора ТОВ Аурум-Плюс ОСОБА_7 на бездіяльність службової особи Тернопільської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР на підставі повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення від 24.01.2024.

Ухвалюючи вказане рішення, слідчий суддя виходив з того, що заява ОСОБА_7 передана прокурором для вжиття заходів реагування до органу досудового розслідування і тому, з метою дотримання засад кримінального провадження, а саме - заборони двічі притягувати до кримінальної відповідальності за одне і те саме правопорушення, (п.12 ч.1 ст.7 КПК ), вважав, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, директор ТОВ Аурум-Плюс ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, за змістом якої просить скасувати ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 березня 2024 року та винести нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважену особу Тернопільської обласної прокуратури внести відомості до ЄРДР за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України та розпочати судове розслідування, про що повідомити заявника.

Апелянт не погоджується із мотивами слідчого судді щодо відмови у задоволенні скарги, а саме посиланням на п.12 ч.1 ст.7 КПК України (заборона двічі притягувати до кримінальної відповідальності за одне і те ж саме правопорушення).

Вказує, що в матеріалах справи №607/4216/24 відсутні будь-які дані про те, що особи, винні у невиконанні рішення суду під час проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000061 вже були притягнені до кримінально відповідальності за ч.3 ст.382 КК України.

Таким чином, скаржник переконаний, що оскаржувана ухвала слідчого судді від 05.03.2024 про відмову у задоволенні скарги є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Одночасно просить про поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 березня 2024 року, оскільки повний текст ухвали скаржником отриманий лише 11 березня 2024 року, що підтверджується записом про отримання копії рішення на довідковому листі у справі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; скаржника ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу і просить її задовольнити; прокурора, який рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим і тому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апелянту необхідно поновити строк на апеляційне оскарження, який він пропустив з поважних причин, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.

Як слідує з матеріалів провадження, ОСОБА_8 звернувся до Тернопільської обласної прокуратури із заявою від 12.02.2024 року про вчинення співробітниками ГУНП в Тернопільській області під час проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000061 від 11.11.2015 року кримінального правопорушення, яке полягає у невиконанні ухвали слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 22.12.2015 року у справі № 608/2443/15-к про накладення арешту на майно.

Вказану заяву було зареєстровано в Тернопільській обласній прокуратурі 12.02.2024 за №169.

В подальшому, згідно супровідного листа за підписом виконувача обов`язків начальника відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_9 від 13.02.2024 року №31-152 вих. 24 заяву ОСОБА_7 направлено за належністю, відповідно до ст.216 КПК України до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові для розгляду по суті в межах компетенції та прийняття рішення в порядку ст.214 КПК України щодо наявності підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно супровідного листа від 01.03.2024 №4924зкп-24/л/12-41-6846/24 за підписом керівника Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Державного Бюро Розслідувань Територіального управління, розташованого у місті Львові ОСОБА_10 повідомлення директора ТОВ «Аурум-плюс» ОСОБА_7 , скеровано для розгляду та вжиття заходів у межах компетенції в Тернопільське управління департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.

Надалі, відповідно до даних листа від 04.03.2024 №12-41-7024вих-24, керівником Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Державного Бюро Розслідувань Територіального управління, розташованого у місті Львові ОСОБА_11 за наслідком розгляду заяви директора ТОВ «Аурум-Плюс» ОСОБА_7 матеріали заяви скеровано для подальшого розгляду у межах компетенції до Тернопільського управління ДВБ Національної поліції України.

У поданій скарзі ОСОБА_7 просив зобов`язати уповноважену особу Тернопільської обласної прокуратури внести відомості до ЄРДР за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 382 КК України та розпочати досудове розслідування, про що повідомити заявника.

Відмовляючи у задоволенні скарги, місцевий суд виходив з того, що прокурором за заявою ОСОБА_7 відомості до ЄРДР не були внесені, а сама заява була передана для вжиття заходів реагування до органу досудового розслідування, з метою дотримання засад кримінального провадження, а саме, заборони двічі притягувати до кримінальної відповідальності за одне і те саме правопорушення ( п.12 ч.1 ст.7 КПК України)

Колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги, що такі мотиви слідчого судді є необґрунтованими, з огляду на те, що в матеріалах справи № 607/4216/24 відсутні будь-які дані про те, що особи, винні у невиконанні рішення суду під час проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000061 вже були притягнені до кримінально відповідальності за ч.3 ст.382 КК України.

Попри це, колегія суддів вважає, що відмова слідчого судді у задоволенні скарги директора ТОВ Аурум-Плюс ОСОБА_7 на бездіяльність службової особи Тернопільської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР на підставі повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення від 24.01.2024, по своїй суті є правильною, з огляду на наступне.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ч.1 ст.2 КК України, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

Згідно ч.5 ст.214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення саме кримінального правопорушення.

З матеріалів провадження вбачається, що подана заява директора ТОВ Аурум-Плюс ОСОБА_7 до Тернопільської обласної прокуратури не містить достатніх відомостей про вчинене кримінальне правопорушення, зазначеного в заяві.

Колегія суддів апеляційного суду за результатами розгляду матеріалів, дійшла висновку, що викладені в заяві ОСОБА_7 факти за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення кримінального правопорушення за частиною 3 статті 382 КК України, оскільки ця заява не містить об`єктивних відомостей, які підтверджували би реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення), зокрема, що мало місце саме умисне невиконання судового рішення, в тому й числі особою, якій було відомо про існування цього судового рішення і яка, маючи реальну можливість виконати це рішення, саме умисно його не виконує.

Також не йдеться в означеній заяві ОСОБА_7 й про те, коли особі, яка б мала виконати судове рішення, стало відомо про його існування, відповідно з якого часу саме умисно не виконується судове рішення, яке набрало законної сили, і в чому саме це невиконання полягає (відмова виконати рішення чи ухилення від його виконання).

На переконання колегії суддів, у заяві відсутні будь-які об`єктивні відомості, які б підтверджували реальність подій кримінального правопорушення за частиною 3 статті 382 КК України, тобто за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню, вчинені службовою особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище, або якщо вони заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам і свободам громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб.

Вказані висновки абсолютно точно корелюються з позицією Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеній у постанові від 30.09.2021 у справі №556/450/18, відповідно до якої підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Отже, підстави для задоволення скарги директора ТОВ Аурум-Плюс ОСОБА_7 на бездіяльність службової особи Тернопільської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, на переконання колегії суддів, відсутні, оскільки аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

З огляду на викладене, колегія суддів зауважує, що у поданій скаржником заяві про вчинення кримінального правопорушення не зазначено об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення, а тому викладені скаржником в заяві про злочин обставини є виключно його суб`єктивною оцінкою та нічим не підтверджені, а відтак внесенню в ЄРДР не підлягають.

За наведених обставин, підстав для скасування ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 березня 2024 року про відмову у задоволенні скарги директора ТОВ Аурум-Плюс ОСОБА_7 на бездіяльність службової особи Тернопільської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР на підставі повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення від 24.01.2024, про що ставить питання апелянт, колегія суддів приходить не вбачає вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Поновити директору ТОВ Аурум-Плюс ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 березня 2024 року.

Апеляційну скаргу директора ТОВ Аурум-Плюс ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 березня 2024 року про відмову у задоволенні скарги директора ТОВ Аурум-Плюс ОСОБА_7 на бездіяльність службової особи Тернопільської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР на підставі повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення від 24.01.2024 без змін.

Ухвала Апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді