Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 208/5733/21
Номер провадження 1-в/948/86/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2024 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ВК ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Машівка, в режимі відеоконференції, подання Державної установи «Машівська виправна колонія (№ 9)» стосовно засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, жителя АДРЕСА_1 (зареєстрований у АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня спеціальна, раніше не судимого,

про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким

відповідно до ч.2 ст. 376 КПК України в судовому засіданні 27.06.2024р. проголошено вступну та резолютивну частини ухвали

в с т а н о в и в :

1.Суть подання

у червні 2024 року до суду надійшло вказане подання, яке обґрунтоване тим, що вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06.10.2022р., скасованого вироком Дніпровського апеляційного суду від 12.12.2022р. ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України на 3 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки. Станом на 16 червня 2023 року відбув 1/3 строку основного покарання, характеризується позитивно, як особа, що довела своє виправлення, а тому до нього може бути застосована заміна покарання більш м`яким у виді виправних робіт, із залишенням додаткового покарання.

2.Позиції учасників судового розгляду

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення подання, з огляду на те, що засуджений допускав порушення під час відбування покарання, і хоча порушення щодо команди «підйом» можна вважати незначним, в той час двічі мала місце відмова від роботи з посиланням на якусь невідому особу, яка нібито спонукала до цього засудженого, що свідчить про те, що засуджений не відноситься критично і свідомо до власних вчинків, а тому на шлях виправлення не став.

Представник ВК подання підтримав та просив його задовольнити, оскільки засуджений став на шлях виправлення.

Засуджений з поданням погодився та просив його задовольнити, зазначивши, що працював у ВК (№146), яку потім розформували, та отримував кошти, але оскільки виконавчі листи не надходили, позови не погашав, а після переведення до Машівської ВК (№9) не був працевлаштований у зв`язку з відсутністю роботи. Щодо допущених порушень пояснив, що не виконав команду «підйом», оскільки працював 6 днів по 12 годин, а тому дуже заморився, а щодо відмови від роботи, то це мало місце за час перебування на карантині при прибутті до Машівської ВК (№9). З ним на той час перебував один засуджений, яка тривалий час перебуває в місцях позбавлення волі та говорив, що не потрібно прибирати, оскільки до нього буде відповідне відношення, а як вийшов з карантину все усвідомив.

3.Докази, на підтвердження доводів подання

Судом установлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання у виді позбавлення волі з 16 червня 2023 року, кінцевий строк 16 червня 2026 року, прибув до Машівської ВК (№9) 05.03.2024р.

Згідно характеристики засудженого, за період відбування покарання в місцях позбавлення волі він стягнень не мав, двічі був заохочений за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, вимог безпеки праці, в установі не працевлаштований у зв`язку з відсутністю робочих місць, на профілактичних обліках не перебуває, виконує роботи по благоустрою установи, дбайливо ставиться до майна, має низький рівень вчинення повторно кримінального правопорушення та ймовірної небезпеки для суспільства, вину у вчиненні злочину визнає, покарання вважає справедливим (а.с.2-4).

За висновком щодо ступеня виправлення засудженого він довів своє виправлення та має бути представлений до заміни покарання більш м`яким (а.с.5-7).

26.04.2024р. ТОВ «НВП «СРТ» направило до Машівської ВК (№9) клопотання про застосування до засудженого більш м`якого покарання у виді виправних робіт, і підприємство зобов`язується надати ОСОБА_5 роботу різноробочого і проводити відрахування в дохід держави в розмірі 20% заробітку (а.с.8).

07.07.2024р. адміністрація ТОВ «НВП «СРТ» на адресу Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області підтвердила працевлаштування ОСОБА_5 на посаду слюсаря-ремонтника з посадовим окладом 9 000, 00 грн (а.с.10).

За повідомленням Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області від 08.05.2024р. ними уточнено інформацію щодо можливості працевлаштування засудженого ОСОБА_5 , керівник підприємства підтвердив можливість працевлаштування на посаду слюсаря-ремонтника з орієнтованою заробітною платою 9 000, 00 грн (а.с.9).

20.06.2024р. комісія установи прийняла рішення № 19 про подання матеріалів відносно засудженого, як такому, що довів своє виправлення, із залишенням додаткового покарання (а.с.11).

З вироку Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06.10.2022р., скасованого вироком Дніпровського апеляційного суду від 12.12.2022р., ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України на 3 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки, вчинив злочин 03.06.2021р. у тверезому стані та внаслідок його дій одна особа загинула, потерпілому здійснена страхова виплата в розмірі 228 000, 00 грн, стягнута на користь потерпілої моральна шкода в розмірі 200 000, 00 грн, стягнуті процесуальні витрати (а.о.с.9-19, 115-116).

20.07.2023р. засуджений написав заяву Начальнику ДУ «Водянська ВК (№146) з проханням залучити його до робіт по благоустрою, а також разових доручень (а.о.с.29), і за наказом від 07.08.2023р. був прийнятий на посаду підсобного робітника виробничої майстерні (а.о.с.34).

02.10.2023р. терміном до 31.10.2023р., а також 01.11.2023р. до 30.11.2023р. між засудженим та ТОВ «Стіл Ворк» укладені цивільно-правові договори на очищення виробничих площ (а.с.43, 46, 54).

За час відбування покарання до засудженого були застосовані заохочення у вигляді подяки 16.11.2023р., 06.05.2024р. (а.о.с.47, 106).

Водночас, засудженим, 18.01.2024р. був проігнорований режимний захід «Підйом», о 06.10 год. був на своєму спальному місці та спав за результатами чого проведено профілактичну бесіду (а.с.55-62).

Також 10.03.2024р. о 08.40 год., 16.03.2024р. о 07.10 год. відмовився від прибирання прилеглої території та території відділення КДіР, обмежено бесідою виховного характеру, першою причиною засуджений пояснив приниженням його гідності виконання такого виду робіт, в другому випадку боліла голова (а.о.с.78-83, 88-92).

Згідно довідки ВДВС від 14.05.2024р. на користь потерпілої ОСОБА_6 стягнуто 4952, 13 грн, залишок заборгованості 195 047, 87 грн (а.о.с.117), а за довідкою бухгалтерії установи надійшла одна постанова ВП від 06.03.2024р. а суму 214 552, 87 грн, відрахування не проводились, оскільки засуджений не працевлаштований, дострокового погашення не було (а.о.с.128-129).

4.Мотиви суду

Відповідно до ч.3 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 82 КК України не менше третини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

Зі змісту подання вбачається, що засуджений відбув 1/3 строку основного покарання 16.06.2024р. та довів своє виправлення.

Водночас, оскільки за ст. 82 КК України заміна покарання застосовується лише тоді коли особа стала на шлях виправлення, а відтак суд буде надавати оцінку ступеню виправлення засудженого в контексті саме ст. 82 КК України.

Згідно ч.ч.1-2 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року за № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким звернуто увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України. Головною умовою прийняття рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення. В судовому засіданні слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Так, у поданні ставиться питання про заміну засудженому покарання на більш м`яке у вигляді виправних робіт.

Відповідно до ч.1 ст. 57 КК України покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.

Як видно з наданих суду доказів, до засудженого за час перебування в місцях позбавлення волі протягом одного року було застосовано два заохочення, зокрема і за сумлінне ставлення до праці, офіційних стягнень не мав, але за цей період допустив три порушення, за які з ним проведено профілактичну бесід, два з яких стосуються відмови від роботи.

Отже, даючи оцінку доказам у справі суд дійшов висновку, що хоча засуджений відбув 1/3 строку основного покарання за вчинення необережного тяжкого злочину, що дає йому формально право на заміну покарання більш м`яким, натомість судом не встановлено факту, що він став на шлях виправлення, оскільки, перебуваючи протягом року в місцях позбавлення волі, він хоча і отримав два заохочення, але при цьому допустив три порушення, два з яких стосуються відмови від роботи та вчинені нещодавно, три місяці назад. Крім цього, суд враховує, що засуджений, хоча і отримав заробітну плату у розмірах близько 8000, 00 грн, добровільно позов не погашав, кошти в розмірі 4, 5 тис. грн були стягнуті з нього примусово, тобто не вживав заходів для полегшення страждань потерпілої сторони, хоча до прибуття до Машівської ВК (№9) постійно працював, що у своїй сукупності, не свідчить про те, що в особистості засудженого відбулися позитивні зміни, які створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, відповідно вказують на те, що засуджений не став на шлях виправлення, а відтак у задоволенні подання необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 539 КПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні подання Державної установи «Машівська виправна колонія (№ 9)» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким стосовно засудженого ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд, а засудженим у той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошено о 08 год. 40 хв. 28 червня 2024 року

Суддя ОСОБА_1