Справа № 635/3220/24
Провадження № 1-кс/635/1058/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року смт Покотилівка Харківський район Харківська область

Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

адвоката-захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_8 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000105 від 24.01.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_8 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000105 від 24.01.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що у провадженні СВ відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000105 від 24.01.2024, за ознаками кримінальних правопорушень злочинів передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи раніше засудженим вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.12.2023 за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, на шлях виправлення не став та знову скоїв злочин у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів за наступних обставин.

Так ОСОБА_6 у невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, всупереч урегульованих законами суспільних відносин у сфері обігу психотропних речовин в порушення положень встановлених Законом України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів» та Законом України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів та зловживанню ними», маючи прямий умисел на вчинення дій, пов`язаних з незаконним обігом психотропних речовин, в невстановлений день та час, незаконно придбав при невстановлених обставинах психотропну речовину PVP, в невстановленій кількості, після чого зберігав в невстановленому досудовим розслідуванням місці з метою подальшого її збуту шляхом продажу іншим особам.

04.03.2024 ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на збут психотропної речовини PVP, з метою власного збагачення достовірно розуміючи протиправність своїх дій та усвідомлюючи заборону вільного обігу психотропних речовин, діючи з корисливих мотивів, повторно, підшукав особу, та заздалегідь обумовивши місце зустрічі, прибув на транспортному засобі Volkswagen Golf VI, 1980 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 на місце зустрічі що розташовувалось за адресою: АДРЕСА_1 та в період часу з 14:25 по 15:10, з метою власного збагачення незаконно збув ОСОБА_9 (анкетні дані якого змінено на підставі Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві») згорток з речовиною кристалоподібної та порошкоподібної форми зовні схожу на психотропну речовину PVP.

Згідно висновку судової експертизи матеріалів речовин і виробів № СЕ-19/121-24/6730-НЗПРАП від 11.03.2024 надана на дослідження речовина масою 0,4547 г, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, маса PVP в перерахунку на масу речовини, становить 0,2794 г. Згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, PVP віднесений до Особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких обмежено (таблиця №1 список №2). Відповідно до таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої наказом МОЗ України від 01.08.2000 за №188 та зареєстровано Міністерством юстиції України від 16.08.2000 за №512/4733 особливо небезпечної психотропної речовини обіг яких заборонено - PVP, загальна маса речовини складає 0,2794 г та відноситься до невеликих розмірів.

Крім того, ОСОБА_6 у невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, всупереч урегульованих законами суспільних відносин у сфері обігу психотропних речовин в порушення положень встановлених Законом України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів» та Законом України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів та зловживанню ними», маючи прямий умисел на вчинення дій, пов`язаних з незаконним обігом психотропних речовин, в невстановлений день та час, незаконно придбав при невстановлених обставинах психотропну речовину PVP, в невстановленій кількості, після чого зберігав в невстановленому досудовим розслідуванням місці з метою подальшого її збуту шляхом продажу іншим особам.

29.04.2024 ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на збут психотропної речовини PVP, з метою власного збагачення достовірно розуміючи протиправність своїх дій та усвідомлюючи заборону вільного обігу психотропних речовин, діючи з корисливих мотивів, повторно, підшукав особу, та заздалегідь обумовивши місце зустрічі, прибув на місце зустрічі, що розташовувалось за адресою: АДРЕСА_1 , в лісосмузі в період часу з 13:50 по 14:55, та з метою власного збагачення незаконно збув ОСОБА_9 (анкетні дані якого змінено на підставі Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві») згорток з речовиною кристалоподібної та порошкоподібної форми зовні схожу на психотропну речовину PVP.

Згідно висновку судової експертизи матеріалів речовин і виробів № СЕ-19/121-24/12033-НЗПРАП від 30.04.2024 надана на дослідження речовина масою 0,4260 г містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, маса PVP в перерахунку на масу речовини, становить 0,3479 г. Згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, PVP віднесений до Особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких обмежено (таблиця №1 список №2). Відповідно до таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої наказом МОЗ України від 01.08.2000 №188 та зареєстровано Міністерством юстиції України від 16.08.2000 за №512/4733 особливо небезпечної психотропної речовини обіг яких заборонено - PVP, загальна маса речовини складає: 0,3479 грам, та відноситься до невеликих розмірів.

29.04.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Органом досудового розслідування 30.04.2024 повідомлено про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання, перевезення психотропних речовин, з метою збуту, вчиненого повторно.

В судовому засіданні прокурором та слідчим підтримано зазначене клопотання, з посиланням на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Доставлений до суду для участі в розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суду підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та просив обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Захисник ОСОБА_5 підтримав думку свого підзахисного та просив обрати більш м`яку міру запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, зокрема зазначивши, що підозрюваний повністю визнає свою вину в інкримінованому йому правопорушенні, має на утриманні батька інваліда ІІ групи, який не може повноцінно себе забезпечувати та обслуговувати.

Вислухавши у судовому засіданні пояснення учасників кримінального провадення та дослідивши надані суду докази, слідчий суддя зазначає про таке.

В провадженні СВ відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000105 від 24.01.2024, за ознаками кримінальних правопорушень злочинів передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

29.04.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Органом досудового розслідування 30.04.2024 повідомлено про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання, перевезення психотропних речовин, з метою збуту, вчинене повторно.

Вивчаючи особу підозрюваного встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт Безлюдівка Харківського району Харківської області, громадянин України, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно непрацевлаштований, неодружений, раніше судимий, зі слів підозрюваного вживає наркотичні препарати, багаторазово притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 , за ч. 2 ст. 307 КК України повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами та іншими зібраними матеріалами в їх сукупності.

На підставі ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до ст. 194 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Злочин, який інкримінується ОСОБА_6 , є тяжким та за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Таким чином існують достатні ризики для втечі з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду підозрюваного ОСОБА_6 (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

У відповідності до ст. 23 КПК України та 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та повинен бути дослідженим судом під час судового провадження безпосередньо, а тому, зважаючи на стадію кримінального провадження, вбачається реальний ризик, що підозрюваний у разі не застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може вплинути на свідків, які безпосередньо судом не допитані (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Наявність зазначеного ризику обґрунтовується характером та обставинами вчинення злочину ОСОБА_6 , а також тим, що підозрюваному відомі показання свідків, які підтверджують його вину у вчиненні інкримінованих злочинів, особисті данні яких відкриті підозрюваному із зазначенням їх місця проживання, контактних номерів телефону, анкетних даних. У разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний може здійснювати на них незаконний фізичний або психологічний вплив з метою, щоб останні не надавали свідчень, які б підтверджували його причетність до вчинення злочину, або змінили раніше надані показання.

Враховуючи обставини вчиненого злочину, ОСОБА_6 може продовжити свою злочинну діяльність, й надалі вчиняти аналогічні злочини, що свідчить про соціальну небезпеку особи, та унеможливлює його перебування в даний час у суспільстві, тому наявні підстави вважати існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши запобіжний захід. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Одночасно слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Дослідивши надані докази у їх сукупності слідчий суддя дійшов висновку про доведеність прокурором та слідчим обставин, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307КК України, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Такі висновки суду ґрунтуються на наданих доказах, які свідчать про вчинення тяжкого злочину в умовах очевидності, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, у зв`язку з чим без застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може покинути територію Харківської області, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інший злочин, впливати на свідків у кримінальному провадженні.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу суд повинен враховувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого ця особа обвинувачується, та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від суду чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Підсумовуючи наведене, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, специфіку скоєного злочину, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, дані про його особу, обставини, передбачені ст. 194 КПК України, що доведені прокурором у судовому засіданні, а також той факт, що в даному випадку застосування більш м?якого запобіжного заходу не можливо, оскільки інші заходи, на думку слідчого судді, не стримають підозрюваного від спроби переховуватись та впливати на свідків. Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого задовольнити, але визначення розміру застави в даному випадку суд вважає обов?язковим.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, слідчий суддя з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, його вік, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, визначає розмір застави достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить суму застави у розмірі 151 150,00 грн.

Керуючись ст. 193 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_8 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000105 від 24.01.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування на 60 днів, який обчислювати з моменту фактичного затримання з 29.04.2024 до 27.06.2024 включно.

Встановити строк дії ухвали до 27.06.2024.

Визначити суму застави у розмірі 50 (п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 151 150 (сто п`ятдесят одна тисяча сто п`ятдесят) гривень.

Застава може бути внесена підозрюваним або заставодавцем на відповідний рахунок до сплину терміну тримання під вартою підозрюваного.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_6 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на слідчого СВ ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той саме строк, але з моменту вручення копії ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 02.05.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1