КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 26 грудня 2023 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 60 днів, тобто до 23.02.2024 року включно, -

В С Т А Н О В И Л А:

На розгляді Солом`янського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження №0000198 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 26.12.2023 року задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 60 днів, тобто до 23.02.2024 року включно.

На дану ухвалу захисник ОСОБА_5 , діючи в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 26.12.2023 року та застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що вказана ухвала винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до положень ч.4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявили клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Оскільки особа, яка подала апеляційну скаргу - захисник ОСОБА_5 не просив розглядати дану апеляційну скаргу за участю сторін, а від інших учасників кримінального провадження також не надходило клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін кримінального провадження, апеляційний суд, відповідно до вимог ч.4 ст. 422-1 КПК України, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без участі останніх.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали контрольного провадження №1-кп/760/2814/23 (справа №760/18100/22) за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 та апеляційні доводи, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скаргизахисника, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів даної справи, 26.12.2023 року під час розгляду кримінального провадження №0000198, у якому ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, прокурор подала клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави, мотивуючи його тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у державній зраді, тобто умисному вчиненні громадянином України дій на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності та державній безпеці України шляхом надання іноземній державі - Російській Федерації та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану.

Також прокурор послалася на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може спробувати незаконно покинути територію України, може впливати на свідків або перешкоджати кримінальному провадженню в інший спосіб, а також може продовжити кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується або вчинити нове кримінальне правопорушення.

За змістом положень ч.1 та ч.2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Вирішуючи питання за клопотанням прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції послався на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки після повідомлення ОСОБА_6 про підозру останній переховувався від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, крім того обвинувачений має родинні та дружні зв`язки з особами, які знаходяться на тимчасово окупованій території та території РФ, а також під час обшуку за місцем проживання останнього було виявлено документи із зазначеними в них даними щодо паспорту громадянина РФ ОСОБА_6 , а отже вказані факти дають об`єктивні підстави вважати, що ОСОБА_6 може спробувати незаконно покинути не окуповану територію України або територію України.

Крім того, ОСОБА_6 знаходився на посаді голови комісії з реорганізації КДМУ та будучи доктором медичних наук, отримав необхідні соціальні зв`язки для незаконного впливу на свідків та може перешкоджати цьому кримінальному провадженні в іншій спосіб, а також, з огляду суть висунутого ОСОБА_6 обвинувачення, останній може продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується або вчинити інші протиправні дії на користь іноземної держави - РФ, з якою Україна перебуває в стані збройного конфлікту.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд задовольнив клопотання прокурора та продовжив обвинуваченому ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішення наголошував, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Крім того, згідно практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Переглядаючи ухвалу суду першої інстанції про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильних висновків, оскільки конкретні обставини кримінального провадження, ступінь суспільної небезпеки інкримінованого ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, та тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим, з урахуванням існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України свідчить про неможливість застосування стосовно ОСОБА_6 іншого більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки він не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду даного кримінального провадження.

Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та навів мотиви прийнятого рішення, пославшись на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а тому доводи апеляційної скарги захисника про те, що оскаржувана ухвала про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, є безпідставними.

За викладеним, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Солом`янського районного суду м. Києва від 26.12.2023 року, якою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону, є обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, про що ставиться питання в апеляційній скарзі його захисника, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422-1 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 26 грудня 2023 року, якою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 60 днів, тобто до 23.02.2024 року включно - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: __________________ _________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3