н/п 1-кп/953/201/24
"10" травня 2024 р. м.Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
прокурора ОСОБА_2 ,
представника потерпілого ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
секретар судових засідань ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
У провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
27 березня 2024 року на адресу суду від потерпілого ОСОБА_7 надійшло клопотання про призначення йому державного адвоката з Центру надання безоплатної правничої допомоги.
В обґрунтування клопотання посилався на те, що він визнаний потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, яке вже сьомий рік перебуває на стадії судового розгляду через постійну неявку свідків у судові засідання. Зазначив, що у зв`язку з військовою агресією РФ проти України він вимушений був виїхати закордон, де перебуває і на теперішній час, а тому не може брати участь у судових засіданнях з розгляду даного кримінального провадження. Вказав, що його інтереси у кримінальному провадженні представляє адвокат ОСОБА_3 , який не зміг припинити беззаконня прокурорів під час розгляду вказаного кримінального провадження у повному обсязі. Зауважив на тому, що він також є інвалідом другої групи з дитинства. З огляду на викладене, а також з урахуванням положень ст.ст. 59, 64 Конституції України та ст. 58 КПК України просив суд призначити йому державного адвоката з Центру надання безоплатної правничої допомоги.
Прокурор у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання потерпілого, посилаючись на те, що нормами чинного законодавства не передбачено призначення представника потерпілому для надання безоплатної вторинної правничої допомоги за ухвалою суду.
Представник потерпілого у судовому засіданні клопотання потерпілого ОСОБА_7 підтримав. Вказав, що на даний час потерпілий ОСОБА_7 від нього не відмовився, але повідомив йому, що зробить це одразу, як тільки буде призначений державний представник.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник у судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання потерпілого, посилаючись на те, що у потерпілого вже є представник, від якого потерпілий у встановленому законом порядку не відмовився, окрім того, залучення потерпілому державного адвоката з Центру надання безоплатної правничої допомоги за ухвалою суду не передбачено нормами чинного законодавства.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.
Згідно зі ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
За змістом ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Положеннями ст. 56 КПК України визначено, що протягом кримінального провадження потерпілий має право у тому числі мати представника та в будь-який момент кримінального провадження відмовитися від його послуг.
Згідно з ч. 1 ст. 58 КПК України потерпілого у кримінальному провадженні може представляти представник - особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником.
Суд зауважує на тому, що нормами кримінального процесуального законодавства не передбачено обов`язку суду забезпечення потерпілому участі представника у кримінальному провадженні.
Разом з тим існує спеціальний закон - Закон України «Про безоплатну правничу допомогу» (далі- Закон), який відповідно до Конституції України визначає зміст права на безоплатну правничу допомогу, порядок реалізації цього права, суб`єктів, підстави та порядок надання безоплатної правничої допомоги, державні гарантії щодо надання безоплатної правничої допомоги є
Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону визначено, що безоплатна правнича допомога це правнича допомога, що гарантується державою та повністю або частково надається за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел.
За змістом ст. 8 Закону право на безоплатну первинну правничу допомогу згідно з Конституцією України та цим Законом мають усі особи, які перебувають під юрисдикцією України.
Відповідно до положень ст. 13 Закону безоплатна вторинна правнича допомога включає такі види правничих послуг: захист; здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правничу допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; складення документів процесуального характеру.
Згідно зі ст. 15 Закону суб`єктами надання безоплатної вторинної правничої допомоги в Україні є: центри з надання безоплатної правничої допомоги; адвокати, включені до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правничу допомогу.
Статтею 17 Закону визначений перелік повноважень центрів з надання безоплатної правничої допомоги, зокрема: приймає рішення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги або про відмову в наданні безоплатної вторинної правничої допомоги; забезпечує здійснення представництва інтересів суб`єктів права на безоплатну вторинну правничу допомогу в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; видає доручення для підтвердження повноважень захисника або повноважень адвоката для здійснення представництва інтересів особи в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами.
Статтею 14 Закону визначений перелік осіб, які можуть звернутись за наданням безоплатної вторинної правничої допомоги.
За змістом ч. 1 ст. 18 Закону встановлено, що звернення про надання одного з видів правничих послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону, подаються особами, які досягли повноліття, або їх представниками до центру з надання безоплатної правничої допомоги в письмовій формі за місцем фактичного проживання таких осіб незалежно від реєстрації місця проживання чи місця перебування особи або за місцезнаходженням органу, що здійснює дізнання, досудове розслідування, суду, слідчого судді, що розглядають справу.
Письмове звернення підписується такою особою або її представником та подається до центру з надання безоплатної правничої допомоги особисто або надсилається поштою. Разом із зверненням про надання безоплатної вторинної правничої допомоги подаються документи (копії документів, завірені в установленому порядку), що ідентифікують особу, яка потребує безоплатної вторинної правничої допомоги, та підтверджують її належність до однієї з категорій осіб, передбачених частиною першою статті 14 цього Закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону у разі звернення особи про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, яка належить до однієї з категорій фізичних осіб, визначених пунктами 1, 2, 9-29 частини першої статті 14 цього Закону, або її законного представника, патронатного вихователя/представника центр з надання безоплатної правничої допомоги протягом 10 робочих днів з дня надходження звернення та документів, що підтверджують належність такої особи до відповідної категорії, приймає рішення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги і надсилає такій особі або її законному представнику, патронатному вихователю/представнику копію зазначеного рішення.
Вимогами ч. 2 ст. 19 Закону встановлено, якщо особа не має підстав для отримання безоплатної вторинної правничої допомоги, центр з надання безоплатної правничої допомоги протягом 10 робочих днів з дня надходження звернення приймає рішення про відмову в наданні такій особі безоплатної вторинної правничої допомоги і надсилає їй або її законному представнику, патронатному вихователю/представнику копію зазначеного рішення з одночасним роз`ясненням порядку оскарження такого рішення.
Окрім того, суд враховує, що інтереси потерпілого ОСОБА_7 у цьому кримінальному провадження представляє - адвокат ОСОБА_3 , від якого потерпілий не відмовився у встановленому законом порядку.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відсутність правових підстав для задоволення клопотання потерпілого про призначення йому державного адвоката з Центру надання безоплатної правничої допомоги.
Суд вважає за необхідне роз`яснити потерпілому, що він не позбавлений можливості безпосередньо звернутись до Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги з метою надання безоплатної вторинної правничої допомоги.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 55, 56, 58, 370-372, 376 КПК України, суд
У задоволенні заяви потерпілого ОСОБА_7 про призначення йому державного адвоката з Центру надання безоплатної правничої допомоги - відмовити.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складений 13 травня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1