Справа № 740/6371/23
Провадження № 1-кп/740/97/24
УХВАЛА

30 квітня 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники справи:

- прокурор ОСОБА_3 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

установив:

У Ніжинському міськрайонному суді Чернігівської області перебуває на розгляді вказане кримінальне провадження. Судовий розгляд відкладено на 30 квітня 2024 року 14-00 год.

У судове засідання вкотре не з`явився обвинувачений ОСОБА_4 .

У матеріалах справи міститься заява обвинуваченого ОСОБА_4 від 08.02.2024, в якій він просив зупинити судове провадження на підставі ст. 335 КПК України, оскільки він найближчим часом у складі підрозділу вибуває до зони бойових дій та не зможе брати участь у судових засіданнях.

Згідно з повідомленням військової частини НОМЕР_1 від 29 квітня 2024 року № 1594 старший солдат ОСОБА_4 на цей час перебуває в зоні бойових дій до особливого розпорядження; указана обставина унеможливлює прибуття військовослужбовця у судове засідання, призначене на 30.04.2024.

У судовому засідання прокурор вважав за можливе зупинити судове провадження стосовно обвинуваченого на підставі ст. 335 КПК України та задовольнити клопотання обвинуваченого.

Заслухавши думку прокурора, перевіривши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно з матеріалами справи, ОСОБА_4 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 02.03.2023.

За повідомленням військової частини НОМЕР_1 від 29 квітня 2024 року № 1594 старший солдат ОСОБА_4 на цей час перебуває в зоні бойових дій до особливого розпорядження; указана обставина унеможливлює прибуття військовослужбовця у судове засідання, призначене на 30.04.2024.

Згідно із ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 26 КПК України с торони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно із ч. 2 ст. 318 КПК України участь обвинуваченого в судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження є обов`язковою.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 КПК України у разі, якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб.

У п. 2.3 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 536/2475/14-к вказано, що способи тлумачення норм права не можна використовувати ізольовано один від одного. Надання переваги словесно-граматичному (буквальному) трактуванню норм законодавства без одночасного цільового (телеологічного) їх тлумачення не дозволить встановити зміст, а також мету та практичне значення існування тієї чи іншої норми у законодавстві. Це може призвести до значних та невиправданих ускладнень у правозастосовній практиці. Тому задля досягнення мети тлумачення правових норм доцільно використовувати способи тлумачення в їхній сукупності та комплексному взаємозв`язку. Наслідком ігнорування певних способів тлумачення норм, зокрема, функціонального, системного, порівняльного, може стати також превалювання формального підходу (форми) до розуміння над змістом (суттю) обставин кримінального провадження, які мають бути досліджені всебічно, повно та неупереджено для дотримання засади законності, передбаченої статтею 9 КПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження в умовах воєнного стану повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей здійснення кримінального провадження, визначених розділом IX-1 цього Кодексу.

Отже, ч. 1 ст. 335 КПК України має застосовуватися, беручи до уваги не лише формальну відповідність фактичної ситуації особи, у зв`язку з якою ініціюється питання щодо прийняття відповідного рішення, словесній конструкції норми, в якій відображено зміст конкретної підстави для зупинення провадження, але й цілі, якої прагнув досягнути законодавець за наслідками зазначення у нормі відповідної підстави.

Із наведеного вище вбачається, що за змістом підстав для зупинення судового провадження, які передбачає ч. 1 ст. 335 КПК України, вони безпосередньо пов`язані з неможливістю забезпечити присутність обвинуваченого в судовому засіданні під час судового провадження.

При вирішенні питання зупинення судового провадження ключовим є не сама по собі відповідність фактичної ситуації одній з обставин, закріпленій у ч. 1 ст. 335 КПК України, а й те, що її існування призводить до об`єктивної неможливості обвинуваченого брати участь у судовому провадженні, що унеможливлює здійснення розгляду справи.

З огляду на викладене, ураховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 проходить військову службу за призовом під час мобілізації, станом на цей час перебуває в зоні бойових дій, у зв`язку з чим не має можливості брати участь у судових засіданнях, суд вважає за необхідне зупинити судове провадження до його звільнення з військової служби та/або настання можливості брати участь у судовому провадженні, а тому клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 2,7, 22, 26, 335, 372 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Судове провадження на підставі обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, зупинити до звільнення з військової служби обвинуваченого ОСОБА_4 та/або настання можливості брати участь у судовому провадженні.

Копію ухвали направити командиру в/ч НОМЕР_1 до відома.

Копію ухвали направити Деснянській спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони Центрального регіону для контролю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1