Справа № 206/1019/24
Провадження № 1-в/206/60/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.02.2024 Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в режимі відеоконференції письмову заяву представника Комунального підприємства «Дніпропетровської багатопрофільної клінічної лікарні з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради лікаря-психіатра ОСОБА_3 про зміну примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за участю

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

в режимі відео конференції

лікаря-психіатра ОСОБА_3 ,

особи, стосовно якої розглядається заява ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

27.02.2024 представник заявника звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з письмовою заявою про зміну примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Заява обґрунтована тим, що внаслідок проведеного лікування психічний стан пацієнта зі стійкою позитивною динамікою, настрій рівний, емоційні прояви відповідні ситуації, спостерігалося покращення функції пам`яті, дотримувався режиму відділення, були відсутні агресивні або аутоагресивні тенденції, поступово сформоване усвідомлення наявності психічного захворювання, розуміння його можливих проявів та наслідків порушення лікувально-реабілітаційного режиму, виявляв розуміння необхідності прийому підтримуючої терапії та відвідування лікаря-психіатра, до скоєного суспільно-небезпечного діяння виявляв жаль. На час огляду комісією-лікарів психіатрів соціальної небезпеки не становить.

Комісія лікарів-психіатрів дійшла висновку, що ОСОБА_4 , доцільно змінити примусові заходи медичного характеру у вигляді надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення вказаної заяви, мотивуючи тим, що це передчасна зміна, бо ураження головного мозку є серйозною проблемою та враховуючи тяжкість скоєного ним злочину, відсутні гарантії адекватної його реакції та поведінки у відношенні інших осіб.

Представник заявника, лікар-психіатр ОСОБА_3 у судовому засіданні просив задовольнити письмову заяву.

У судовому засіданні захисник особи,стосовно якої вирішується заява, адвокат ОСОБА_6 та особа, стосовно якої вирішується питання ОСОБА_4 , просили задовольнити письмову заяву.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, приходить до наступного.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2023 року ОСОБА_4 застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30.08.2023 року ОСОБА_4 продовжено застосовувані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

20.02.2024 року складено висновок комісії лікарів-психіатрів № 40, відповідно до якого комісія лікарів-психіатрів прийшла до висновку про доцільність зміни ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Відповідно до ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого особливою частиною КК України, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Згідно з ч. 2 ст. 94 КК України надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Згідно з ч. 3 ст. 94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічнохворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» № 7 від 03 червня 2005 року зауважив, що суди повинні критично оцінювати обґрунтовані висновки експертів-психіатрів з точки зору їх наукової обґрунтованості, переконливості й мотивованості, оскільки останні є доказами у справі, які не мають наперед установленої сили, не є обов`язковими для суду, але незгода з ними має бути вмотивована у відповідній ухвалі, вироку.

Скасування або зміна примусових заходів медичного характеру може мати місце, коли особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння в стані неосудності або обмеженої осудності, видужала або коли в результаті змін в стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру.

За таких обставин, суд звертає увагу на те, що в підґрунтя висновку комісії лікарів-психіатрів відносно стану ОСОБА_4 , покладено, зокрема, в результаті дослідження зазначається: що залишаються прояви характерні для психоорганічного синдрому - в`язкість та обставинність мислення, зниження пам`яті на поточні події, дефіцит глибини емоційних проявів.

Відповідно до висновоку лікарів-психіатрів № 40 від 20.02.2024, а також те, що 01 березня 2023 року Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська до ОСОБА_4 були застосовані примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, який не є найбільш обтяжливим для особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а тому надаючи цьому висновку відповідну оцінку, з врахуванням сукупності вказаних вище фактів, які вказують на те, що психічні розлади ОСОБА_4 мають загалом мінливий характер, суд вважає що заява не підлягає задоволенню.

Беручі до уваги, що ОСОБА_4 було вчиненно кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.286 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами, які спричинили загибель кількох осіб, тому суд не погоджується з думкою лікарів про те, що останньому слід змінити примусові заходи медичного характеру зі звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги, оскільки така зміна не відповідає критерію запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь, та об`єктивно є передчасною.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу", ст.ст. 94,95 КК України, ст.ст. 372, 503, 512-514 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні письмової заяви представника Комунального підприємства «Дніпропетровської багатопрофільної клінічної лікарні з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради лікаря-психіатра ОСОБА_3 про зміну примусових заходів медичного характеру, стосовно ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 7 (семи) днів.

Суддя: ОСОБА_1