Справа № 1-кс/593/170/2024
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання

"27" червня 2024 р.

Бережанський районний суд Тернопільської області

в складі: слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області клопотання слідчого СВ ВП №1 (м.Бережани) Тернопільського РУ поліції ГУ Національної поліції Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо підозрюваного: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лапшин Бережанського району Тернопільської області, проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, розлученого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, депутатом не обирався, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ ВП №1 (м.Бережани) Тернопільського РУ поліції ГУ Національної поліції Тернопільській області капітан поліції ОСОБА_4 27 червня 2024 року, у кримінальному провадженні, внесеному 10 травня 2024 року до ЄРДР за № 0000121, звернувся до суду з клопотанням, погодженим із прокурором Бережанської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України. Метою запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, про застосування якого щодо ОСОБА_5 просить слідчий, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, зокрема:

-запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування/суду (п.1 ч.1 ст. 177 КПК України) наявність такого ризику мотивована тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, та усвідомлюючи неминучість свого покарання за вчинення даного злочину може переховуватись від досудового слідства;

-незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні (п.3 ст. 177 КПК України) наявність такого ризику мотивована особливістю процедури отримання свідчень учасників кримінального процесу, а саме, на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту свідків та потерпілих слідчим чи прокурором, або слідчим суддею. На стадії ж судового розгляду джерелом доказів може бути лише безпосередній допит особи судом у судовому засіданні. Таким чином, суд може ґрунтувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). Як вважає сторона обвинувачення, у цій справі є ризик впливу підозрюваним ОСОБА_5 на свідків, позаяк кримінальне провадження на даний час перебуває на стадії досудового розслідування; свої покази свідки безпосередньо суду ще не давали.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, наявність перелічених ризиків, а також той факт що ОСОБА_5 не працює, не має джерела доходу, схильний до вчинення злочинів та може переховуватись від слідства та суду, а також впливати на свідків, однак визнав свою вину, сторона обвинувачення вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання для забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а також для запобігання виникненню вищевказаних ризиків.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримав, наполягав на його задоволенні, надав пояснення з підстав зазначених в клопотанні.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання слідчого також підтримав, наполягав на його задоволенні.

Підозрюваний ОСОБА_5 щодо клопотання слідчого сказав, що підтримує позицію своєї захисниці адвокатки ОСОБА_6 , також повідомив суд, що свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнає у повному обсязі.

Захисниця підозрюваного ОСОБА_5 - адвокатка ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання слідчого, вважає його необґрунтованим, оскільки ризики, на існування яких посилається сторона обвинувачення - відсутні; просить у задоволенні клопотання відмовити у цілому.

Слідча суддя, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази подані в його обгрунтування, заслухавши думку учасників процесу, дійшла такого висновку.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено таке:

Підозрюваний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України визнав повністю. Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні згаданого кримінального правопорушення, також повністю підтверджується й зібраними у процесі досудового розслідування доказами.

Досудовим розслідуванням встановлено такі фактичні обставин, за яких було вчинено інкриміноване ОСОБА_5 кримінальні правопорушення:

08 травня 2024 року, точної часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік зупинки громадського транспорту у с.Гайок Тернопільського району Тернопільської області, у траві знайшов поліетиленовий пакет всередині якого знаходилось 35 (тридцять п`ять) предметів, що є боєприпасами, бойовими патронами калібру 5,45 мм (5,45x39 мм), зразка 1974 року, промислового виготовлення до нарізної вогнепальної зброї центрального бою, де 25 (двадцять п`ять) патронів із звичайними кулями, 4 (чотири) патрони із трасуючими кулями та 5 (п`ять) патронів із бронебійними кулями, а також та 1 (один) предмет, що є бойовим патроном калібру 7,62 мм (7,62x54R) із модернізованою трасуючою кулею, промислового виготовлення до гвинтівок та карабінів системи Мосіна зразка 1891/30 рр., які придатні для стрільби. В цей час достовірно знаючи, що виявлені ним предмети є бойовими припасами, у ОСОБА_7 , виник злочинний умисел спрямований па їх придбання, носіння та зберігання без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 08 травня 2024 року, точної часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 не маючи передбаченого законом дозволу на придбання, зберігання, носіння бойових припасів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, перебуваючи неподалік зупинки громадського транспорту у с.Гайок Тернопільського району Тернопільської області підняв знайдений ним із трави полімерний пакет в середині якого знаходилось 35 (тридцять п`ять) предметів, що є боєприпасами, бойовими патронами калібру 5,45 мм. (5,45x39 мм), зразка 1974 року, промислового виготовлення до нарізної вогнепальної зброї центрального бою, де 25 (двадцять п`ять) патронів із звичайними кулями, 4 (чотири) патрони із трасуючими кулями та 5 (п`ять) патронів із бронебійними кулями, а також та 1 (один) предмет, що є бойовим патроном калібру 7,62 мм (7,62x54R) із модернізованою трасуючою кулею, промислового виготовлення до гвинтівок та карабінів системи Мосіна зразка 1891/30 рр., які помістив у кишеню куртки в яку був одягнений та взяв їх із собою, таким чином привласнивши їх умисно, вчинив своїми діями незаконне придбання, та розпочав незаконно зберігати бойові припаси, без передбаченого законом дозволу.

Надалі цього ж дня, точно часу досудовим розслідування не встановлено, ОСОБА_5 вказані 35 (тридцять п`ять) предметів, що є боєприпасами, бойовими патронами калібру 5,45 мм (5,45x39 мм), зразка 1974 року, промислового виготовлення до нарізної вогнепальної зброї центрального бою, де 25 (двадцять п`ять) патронів із звичайними кулями, 4 (чотири) патрони із трасуючими кулями та 5 (п`ять) патронів із бронебійними кулями, а також та 1 (один) предмет, що є бойовим патроном калібру 7,62 мм (7,62x54R) із модернізованою трасуючою кулею, промислового виготовлення до гвинтівок та карабінів системи Мосіна зразка 1891/30 рр. переніс із місця неподалік зупинки громадського транспорту у АДРЕСА_1 до житлового будинку за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 та таким чином умисно вчинив своїми діями незаконне носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу, та залишивши їх у будинку в одній із кімнат де продовжив умисно незаконно їх зберігати за місцем свого проживання без передбаченого на це законом дозволу.

У подальшому, 10 травня 2024 року ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 та маючи на мені позбутися попередньо знайдених боєприпасів, вирішив піти з ними у м.Бережани та викинути по дорозі, про те, цього ж дня, близько 10 години 40 хвилин був зупинений працівниками поліції та під час проведення огляду в нього виявлено та вилучено 35 (тридцять п`ять) предметів, що є боєприпасами, бойовими патронами калібру 5,45 мм (5,45x39 мм), зразка 1974 року, промислового виготовлення до нарізної вогнепальної зброї центрального бою, де 25 (двадцять п`ять) патронів із звичайними кулями, 4 (чотири) патрони із трасуючими кулями та 5 (п`ять) патронів із бронебійними кулями, а також та 1 (один) предмет, що є бойовим патроном калібру 7,62 мм (7,62x54R) із модернізованою трасуючою кулею, промислового виготовлення до гвинтівок та карабінів системи Мосіна зразка 1891/30 рр.

22 травня 2024 року слідчим ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором ОСОБА_3 , ОСОБА_5 повідомлено, що він підозрюється у скоєнні за вищевказаних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, - придбання, носіння, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, у відповідності до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Відповідно до ч.1 ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного (обвинуваченого) зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу.

Таким чином, особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом, який полягає в обмеженні права підозрюваного, обвинуваченого на свободу пересування, вибір місця проживання (перебування), забезпеченні виконання покладених на нього процесуальних та інших, визначених законом і зазначених в особистому зобов`язанні, обов`язків.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 , суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Щодо визначення обґрунтованості підозри, слідча суддя приймає до уваги п.175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, згідно якого «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відповідно до Рішень Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. І такі докази мають бути досить переконливими, щоб суддя на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину вірогідною.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи й просто для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення є оціночними поняттями.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, найбільш вагомими з яких є:

- протоколом огляду місця події від 10 травня 2024 року та доданою до нього таблицею фотоілюстрацій, згідно якого виявлено та вилучено у ОСОБА_5 бойові припаси - патрони у кількості 35 штук;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , у яких вони повідомили відомі їм обставини щодо зберігання боєприпасів, їх перенесення та вилучення працівниками поліції у ОСОБА_7 ;

- висновком експерта за результатами судової експертизи зброї №СЕ-19/120- 24/5761-БЛ від 16 травня 2024 року згідно якого встановлено, що надані на експертизу предмети є патронами, з яких 34 патронами калібру 5,45 мм та один патроном калібру 7,62 мм;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 22.05.2024, згідно якого останній визнав свою вину та повідомив про обставини вчиненого ним кримінального правопорушення;

З огляду на надані суду й досліджені матеріали кримінального провадження, слідча суддя вважає, що слідчим й прокурором дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, що виправдовує необхідність подальшого розслідування цього кримінального провадження з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Також, слідча суддя приймає до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, що може психологічно вплинути на особу підозрюваного та при цьому спонукати його до вчинення дій, які не забезпечать безперешкодне завершення досудового розслідування.

Крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, міцність соціальних зв`язків, наявність судимостей та інше.

У цій справі, слідча суддя враховує процесуальну позицію підозрюваного, який по своїй суті визнав вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, особисто не навів жодного аргументу проти обґрунтувань цього клопотання.

Щодо позиції сторони захисту, яка вказала на відсутність жодного із перелічених стороною обвинувачення ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, що є безумовною підставою для відмови у обранні її підзахисному запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, суд зазначає таке.

Поінформованість підозрюваного про місце проживання свідків свідчить про високу ймовірність того, що підозрюваний може чинити тиск на них, узгоджувати із ним процесуальну поведінку, домовлятись про зміст свідчень, тобто про наявність ризиків, передбачених п.3, 4 ч.1 ст.177 КПК України.

У той же час, стороною обвинувачення не доведено наявність таких ризиків, як можливість переховування від слідства та суду, оскільки у судовому засіданні не повідомлено жодних обставин, за яких підозрюваний перешкоджав би проведенню досудового розслідування та/ або вчиняв би дії, які б свідчили про його намір зникнути.

Виходячи з принципу змагальності, відповідно до якого кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, та оцінивши обставини визначені ст. 178 КПК України, приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого й необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, які передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 176-179, 184, 193, 194, 196, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000121 від 10.05.2024 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лапшин Бережанського району Тернопільської області, проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, розлученого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, депутатом не обирався, раніше не судимого, запобіжний захід, - особисте зобов`язання строком на два місяці та покласти на цей строк на підозрюваного такі обов`язки:

- не відлучатися без дозволу слідчого із населеного пункту у якому він проживає ( АДРЕСА_1 );

-прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд (в залежності від стадії кримінального провадження) про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні.

Підозрюваному ОСОБА_5 письмово під розпис повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурора Бережанської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 .

Ця ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її проголошення та діє стосовно підозрюваного ОСОБА_5 до 27 серпня 2024 року (включно).

Копію даної ухвали вручити слідчому ОСОБА_4 прокурору ОСОБА_3 , підозрюваному ОСОБА_5 , захиснику (адвокату) ОСОБА_6 .

Відповідно до ч.2 ст. 376 КПК України, повний текст ухвали суду складено 02 липня 2024 року.

Згідно положень частини другої статті 392 КПК України окреме апеляційне оскарження цієї ухвали суду, як постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по справі, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані при апеляційному оскарженні судового рішення у цій справі.

Головуюча суддя ОСОБА_1