Справа № 132/1611/17
Ухвала

Іменем України

24 січня 2024 року Калинівський районний суд Вінницької області

в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

За участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Калинівка клопотання ОСОБА_3 про вирішення питання щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000178 від 18.03.2017, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 16.06.2017 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000178 від 18.03.2017, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України, ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим стоком на 2 роки та покладено обов`язки у відповідності до п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

По вказаному кримінальному провадженню він є обвинуваченим та власником вилученої зброї, зокрема:

- двохствольної рушниці моделі ТОЗ-БМ № НОМЕР_1 , 16 калібру, 1959 року виготовлення, виробництва СРСР, дозвіл № НОМЕР_2 , виданий 01.11.2000 року на право носіння і зберігання, яку упаковано до поліетиленового мішка, що скріплений серійною биркою № НОМЕР_3 , яка здана на зберігання до кімнати зберігання зброї УЛМТЗ ГУНП у Вінницькій області;

- пневматичного пістолету «EKOL VIPER 3» та штурмового пістолету «Ерма», які упаковані до спеціального пакету експертної служби МВС №4149858 та здані на зберігання до камери зберігання речових доказів Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області.

Під час проведення досудового розслідування, вищезазначене майно було оглянуто та визнано речовим доказом. На даний час відпала необхідність у зберіганні вилученого майна, як речового доказу. Враховуючи, що вказана зброя придбана законним шляхом та він є її право-набувачем, зберігання її як речового доказу обмежує його право на мирне володіти своїм майном, тому звертається до суду з даним клопотанням.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, однак звернувся до суду із заявою, в якій просить клопотання розглянути за його відсутності та без технічної фіксації судового процесу. Заявлене клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Представник відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду клопотання про вирішення питання щодо долі речових доказів повідомлявся належним чином.

Згідно з ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, перевіривши надані доводи і докази, з урахуванням вищенаведеного, суд прийшов до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 357 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

На підставі ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Рекомендаціями, наданими у п. 8 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду № 11 від 21 грудня 1990 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» (із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 3 ( v0003700-93 ) від 04 червня 1993 року, № 3 (v0003700-95) від 13 січня 1995 року, № 12 ( v0012700-97) від 03 грудня 1997 року), суди вправі вирішувати питання, які виникають при виконанні вироків внаслідок їх недоліків, зокрема, про долю речових доказів, якщо її не вирішено вироком суду.

Частина 9 статті 100 КПК України передбачає, що питання про речові докази, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Приймаючи до уваги те, що під час ухвалення вироку у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000178 від 18.03.2017, не було вирішено питання про долю частини речових доказів, а саме: двохствольної рушниці моделі ТОЗ-БМ № НОМЕР_1 , 16 калібру, 1959 року виготовлення, виробництва СРСР; пневматичного пістолету «EKOL VIPER 3» та шумового пістолету «Ерма», які згідно постанови від 23.03.2017 та 25.05.2017 Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області визнано речовими доказами, на даний час немає необхідності у подальшому зберіганні даних речових доказів, а також чинним законодавством не передбачено іншого порядку вирішення питання долі речових доказів, аніж зазначеного у ст. 100 КПК України, тому суд вважає, що клопотання ОСОБА_3 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про вирішення питання долі речових доказів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000178 від 18.03.2017, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, - задовольнити.

Речові докази у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000178 від 18.03.2017, відносно ОСОБА_3 , засудженого вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 16.06.2017 за ч. 1 ст. 263 КК України, які згідно постанови від 23.03.2017 та 25.05.2017 Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області визнано речовими доказами, а саме:

- двохствольну рушницю моделі «ТОЗ-БМ» № НОМЕР_1 , 16 калібру, 1959 року виготовлення, виробництва СРСР, яку упаковано до поліетиленового мішка, що скріплений серійною биркою № НОМЕР_3 та здано на зберігання до кімнати зберігання зброї УЛМТЗ ГУНП у Вінницькій області;

- пневматичний пістолет «EKOL VIPER 3» та шумовий пістолет «Ерма», які упаковані до спеціального пакету експертної служби МВС № 4149858 та здані на зберігання до камери зберігання речових доказів Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області, - повернути їх законному власнику ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Калинівський районний суд Вінницької області протягом семи днів з моменту її проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_1