Справа №295/9275/24
УХВАЛА

Іменем України

19.06.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Житомира в режимі відеоконференцзв`язку кримінальне провадження №0000173 від 19.12.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255-1, ч.3 ст.27, ч.3 ст.190, ч.3 ст.27, ч.2 ст.190, ч.3 ст.27, ч.2 ст.15, ч.2 ст.190, ч.3 ст.27, ч.3 ст.15, ч.2 ст.190 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.2 ст.190, ч.2 ст.15, ч.2 ст.190, ч.3 ст.15, ч.2 ст.190 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.190, ч.5 ст.27, ч.2 ст.190, ч.5 ст.27, ч.2 ст.15, ч.2 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

14.06.2024 до Богунського районного суду м. Житомира без визначення автоматизованого розподілу надійшло зазначене кримінальне провадження для вирішення питання про об`єднання (спільного розгляду) з іншим кримінальним провадженням.

Ухвалою судді від 17.06.2024 року по вказаному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання.

В судовому засіданні суд поставив на обговорення питання щодо об`єднання вказаного кримінального провадження з іншим кримінальним провадженням №0005747 від 30.10.2017 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Прокурор заперечував щодо об`єднання справ.

ОСОБА_4 просив об`єднати справи. Захисник ОСОБА_7 підтримав свого підзахисного.

Інші учасники залишили вирішення цього питання на розсуд суду.

Також в судовому засіданні прокурором було заявлене клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 . Обґрунтовуючи свою позицію, прокурор зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились, а застосування більш м`якого запобіжного заходу при існуючих обставинах стосовно обвинуваченого не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_4 просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників, дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вимогами ч. ч.1,3 ст. 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Судом встановлено, що останньої ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира відносно ОСОБА_4 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 26.06.2024 включно.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до положень статей 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини, прокурором у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованих ризиків у кримінальному провадженні, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зважаючи на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна або без такої, раніше судимий за вчинення умисних кримінальних правопорушень, офіційно не працює, та не має постійного джерела прибутку, неодружений, дітей на утриманні не має, тобто не має міцних соціальних зв`язків, тому суд дійшов висновку, що обставини кримінального провадження свідчать про наявність високого ступеню ризиків, що обвинувачений може переховуватися від суду, впливати на потерпілих або свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення і таким чином негативно вплинути на хід судового розгляду та встановлення об`єктивної істини в даному кримінальному провадженні, з огляду на що, враховуючи, що судове слідство ще не розпочате, вважає достатніми підстави для продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки останнього під час судового розгляду.

Що стосується питання щодо об`єднання вказаного кримінального провадження з іншим кримінальним провадженням, суд зазначає наступне.

Так, згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 14.06.2024, вказане кримінальне провадження передане судді ОСОБА_1 для розгляду питання про об`єднання (спільного розгляду).

Тобто при первинному розподілі даної справи брав участь лише один суддя.

Частиною 11 статті 31 КПК України передбачено, що визначення судді чи склад колегії суддів для розгляду конкретного кримінального провадження має відбутися у порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Згідно з частиною 3 статті 35 КПК України визначення судді (запасного судді, слідчого судді), а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретного провадження здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації відповідних матеріалів, скарги, клопотання, заяви чи іншого процесуального документа за принципом випадковості та в хронологічному порядку з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, заборони брати участь у перевірці вироків та ухвал для судді, який брав участь в ухваленні вироку або ухвали, про перевірку яких порушується питання (крім перегляду за нововиявленими обставинами), перебування суддів у відпустці, відсутності у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відрядженням, а також інших передбачених законом випадків, через які суддя не може здійснювати правосуддя або брати участь у розгляді судових справ. Після визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або судді-доповідача для конкретного судового провадження не допускається внесення змін до реєстраційних даних щодо цього провадження, а також видалення цих даних з Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, крім випадків, установлених законом.

З наведеного слідує, що основним принципом, за яким має визначатися склад суду, є принцип випадковості серед всіх суддів.

Проте в даному випадку такий принцип в повному обсязі відносно всіх обвинувачених застосований не був.

Так, друга справа, що надійшла жодним чином не пов`язана із першої справою, як за змістом інкримінованих правопорушень, так і за кількісними показниками його учасників.

Обидві справи мають різних потерпілих в кількості двадцяти восьми осіб, із трьох обвинувачених лише один поєднаний в обох справах, а відносно двох обвинувачених не було реалізовано права та гарантії, передбачені ч.11 статті 31 КПК України, та визначення судді для розгляду справи за принципом вірогідності.

Більше того, перша справа перебуває на розгляді в суді з січня 2018 року та один із обвинувачених був неповнолітнім під час інкримінованого злочину, та об`єднання справ призведе до розгляду справи спочатку, а відтак значно збільшить фінальні строки її завершення і може призвести до порушення прав неповнолітнього обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 334 КПК України, матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 217 КПК України, у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).

За вказаними положеннями КПК України передбачена можливість, тобто право, а не обов`язок, прийняття судом рішення про об`єднання кількох кримінальних проваджень в одне, у разі виявлення вказаних у законі (ст.217) підстав для цього.

Спираючись на зміст норми ст.217 КПК України, можна визначити, що фактичною підставою для прийняття рішень про об`єднання є достатні дані про те, що одна особа вчинила кілька кримінальних правопорушень або дві чи більше осіб вчинили одне чи більше кримінальних правопорушень; якщо є достатні підстави вважати, що всі правопорушення вчинені однією особою чи однаковою (спільною) групою осіб.

Проте кримінальні провадження, які перебувають на розгляді судді ОСОБА_1 , стосуються різного кола осіб, які обвинувачуються у вчиненні різних кримінальних правопорушень, які не пов`язані між собою.

Отже відсутні, передбачені законом підстави для об`єднання цих кримінальних проваджень.

Слід наголосити, що об`єднання двох справ призведене до значного збільшення кількості обвинувачених та потерпілих, які є відмінними та жодним чином не пов`язані між собою обставинами справи та інкримінованими їм злочинами, що тільки збільшить предмет доказування у двох непов`язаних між собою провадженнях, штучно збільшить доказову базу, не буде сприяти процесуальній економії, ускладнить своєчасний розгляд справи, погодження вільних дат судових засідань, створить додаткові ризики неявки будь-якого із значної кількості учасників та збільшить вірогідність виникнення надмірної тяганини в ході судового розгляду, та, зрештою, перешкодить виконанню завдань кримінального провадження.

Більше того, необґрунтоване поєднання двох кримінальних проваджень, одне із яких має різних учасників та було розподілено без застосування принципу випадковості серед існуючих суддів може призвести до безумовного скасування в подальшому вироку по справі.

Однією із підстав, передбачених статтею 409 КПК України, для скасування вироку апеляційною інстанцією є істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню якщо воно ухвалено незаконним складом суду.

Виходячи з вказаних обставин, суд не вбачає законних підстав та необхідності у об`єднанні кримінальних проваджень, вважає таке об`єднання недоцільним і таким, що негативно вплине на ефективність та строки судового розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 217, 331, 334 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255-1, ч.3 ст.27, ч.3 ст.190, ч.3 ст.27, ч.2 ст.190, ч.3 ст.27, ч.2 ст.15, ч.2 ст.190, ч.3 ст.27, ч.3 ст.15, ч.2 ст.190 КК України, задовольнити.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до шістдесяти днів, тобто до 17.08.2024 включно.

Відмовити в об`єднанні в одне провадження матеріалів кримінального провадження №0000173 від 19.12.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255-1, ч.3 ст.27, ч.3 ст.190, ч.3 ст.27, ч.2 ст.190, ч.3 ст.27, ч.2 ст.15, ч.2 ст.190, ч.3 ст.27, ч.3 ст.15, ч.2 ст.190 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.2 ст.190, ч.2 ст.15, ч.2 ст.190, ч.3 ст.15, ч.2 ст.190 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.190, ч.5 ст.27, ч.2 ст.190, ч.5 ст.27, ч.2 ст.15, ч.2 ст.190 КК України з матеріалами кримінального провадження №0005747 від 30.10.2017 (справа №295/951/18).

Матеріали кримінального провадження №0000173 від 19.12.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255-1, ч.3 ст.27, ч.3 ст.190, ч.3 ст.27, ч.2 ст.190, ч.3 ст.27, ч.2 ст.15, ч.2 ст.190, ч.3 ст.27, ч.3 ст.15, ч.2 ст.190 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.2 ст.190, ч.2 ст.15, ч.2 ст.190, ч.3 ст.15, ч.2 ст.190 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.190, ч.5 ст.27, ч.2 ст.190, ч.5 ст.27, ч.2 ст.15, ч.2 ст.190 КК України, передати до канцелярії Богунського районного суду м.Житомира для здійснення його автоматизованого розподілу відповідно до ст.35 КПК України.

В частині продовження строку тримання під вартою ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення ухвали. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1