Дата документу 15.05.2024Справа № 554/5055/24
Провадження № 1-кс/554/5543/2024
У Х В А Л А

14 травня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава клопотання слідчої СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000829 від 12 травня 2024 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в :

До провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, необхідність в чому аргументована наступним.

СВ Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000829 від 12 травня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Із змісту клопотання слідує, що 11 травня 2024 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , приблизно після 23 години, в альтанці у дворі будинку по АДРЕСА_2 , спільно вживали спиртні напої.

В подальшому, близько 01 години, під час розпиття спиртних напоїв, на ґрунті неприязних особистих відносин, у ОСОБА_6 виник раптовий умисел на спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень. З цією метою, ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, став тривалий час наносити ОСОБА_7 руками стиснутими в кулак, а також ліктями чисельні удари в область голови, тулубу від яких потерпілий впав на землю, а потім для уникнення побиття перемістився від альтанки на ділянку ближче до проїжджої частини, де продовжував лежати.

Не зупиняючись на вчиненому, незважаючи на те, що ОСОБА_7 перебував у безпорадному стані та ніякого опору не чинив, ОСОБА_6 продовжив у спосіб, що має характер особливого мучення, наносити останньому численні удари кулаками та ліктями в голову, по тулубу, а також плигати на нього з висоту власного зросту, заподіюючи навмисно удари колінами в ділянку тулубу, а після цього глумитись над ним, справив на останнього природні потреби, насипав на нього із смітника недопалки сигарет.

Внаслідок вищевказаного насильства, ОСОБА_6 спричинив потерпілому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: відкритої проникаючої ЧМТ, забій головного мозку середнього ступеню тяжкості, імпресійний багатоуламковий перелом лівої скроневої кістки з переходом на основу черепа, зі зміщенням уламків інтракраніально та формуванням епідуральної гематоми лівої скроневої кістки.

12 травня 2024 року ОСОБА_6 затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

13 травня 2024 року слідчим було винесено постанову про зміну кваліфікації складу кримінального правопорушення з ч. 1 ст. 121 КК України на ч. 2 ст. 121 КК України.

13 травня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене способом, що має характер особливого мучення.

Слідча вказує, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення є обґрунтованою та підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, зокрема:

рапортом виклику на «102» від 12 травня 2024 року про надходження повідомлення про побиття потерпілого;

протоколом огляду місця події в АДРЕСА_3 від 12 травня 2024 року, згідно якого на землі в альтанці виявлено сліди РБК;

протоколом огляду речей потерпілого від 12 травня 2024 року, вилучених в приміщенні Полтавської обласної лікарні;

протоколом обшуку, проведеного в АДРЕСА_4 , в ході якого було виявлено та вилучено особистий одяг ОСОБА_8 , на якому виявлено сліди речовини бурого кольору;

протоколом обшуку, проведеного в АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено одяг ОСОБА_6 із слідами РБК;

протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , який повідомив, що 12 травня 2024 року він перебував в компанії із ОСОБА_6 та під час розпивання спиртних напоїв у дворі по АДРЕСА_2 останній став звинувачувати його в шахрайстві, а потім наносити численні удари кулаками по голові. Після цього схопив його за капюшон та стягнув із-за стола на землю та продовжив наносити тілесні ушкодження ногами по ребрам, голові, спині, а потім облив невідомою речовиною;

протоколом освідування ОСОБА_7 , на якому виявлено синці, гематоми на голові, обличчі, кінцівках, тулубу, рубець на нижній губі;

протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, а саме ОСОБА_6 від 12 травня 2024 року;

протоколом освідування ОСОБА_6 , у якого на китицях правої та лівої руки виявлені припухлість та почервоніння;

протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який повідомив, що 12 травня 2024 року, близько 01 год 50 хв, він зателефонував сину ОСОБА_10 та почув, що той тяжко дихає і намагається щось сказати, але в нього це не виходить. Після цього пішов шукати сина та виявив його на землі з численними тілесними ушкодженнями;

протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , яка повідомила, що 12 травня 2024 року відпочивала в компанії в якій були ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 . Під час відпочинку ОСОБА_6 став наносити ОСОБА_10 тілесні ушкодження. Ударів було багато, останні наносились кулаками, ліктями в область голови, тулубу. Далі, коли потерпілий був на землі продовжив бити його кулаками та ліктями, а також плигав на нього колінами. Побиття продовжувалось близько 40 хвилин, після чого ОСОБА_6 справив на потерпілого природні потреби та обкидав недопалками;

протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , який повідомив, що відпочивав в компанії з ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 . Протягом вечора ОСОБА_12 став давати ОСОБА_10 ляпаси, поки той не скотився під стіл та відповз від альтанки. Після цього ОСОБА_12 знову підійшов до нього та продовжив завдавати йому удари. Свідок прохав припинити побитття ОСОБА_7 , але ОСОБА_6 на це не реагував;

відповіддю на запит із ПОКЛ ім. М. В. Скліфасовського ОСОБА_7 встановлено діагноз: відкрита ЧМТ, забій головного мозку середнього ступеню тяжкості, імпресійний багатоуламковий перелом лівої скроневої кістки з переходом на основу черепа зі зміщенням уламків інтракраніально та формуванням епідуральної гематоми лівої скроневої ділянки. Резекція вдавленого перелому лівої скроневої кістки. Видалення та дренування гострої епідуральної гематоми лівої скроневої ділянки головного мозку. Закрита травма грудної клітки. Перелом V, VI, VII, IX, Х ребер зліва. Забій м?яких тканин тулуба, голови, кінцівок. Закритий перелом поперечних відростків L2-L3 хребців зліва. Гематома повік лівого ока. Ангіопатія сітківки обох очей;

речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Зважаючи на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам останнього переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, виникла необхідність у застосуванні щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення йому розміру застави, як альтернативи.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання в повному обсязі та просив його задовольнити з наведених у ньому мотивів. Наголосив на тому, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання піл вартою, не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного й не будуть достатніми для запобігання вищезазначеним ризикам.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 , заперечував проти задоволення клопотання слідчої, вважаючи його необґрунтованим, а ризики стороною обвинувачення не доведеними, в зв`язку з чим просив застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника. Щодо змісту пред`явленої йому підозри ніяких пояснень не висловив.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв?язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов?язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м?яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Встановлено, що 12 травня 2024 року о 13 год 09 хв ОСОБА_6 було затримано.

13 травня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Оцінивши надані сторонами кримінального провадження докази, слідчий суддя приходить до висновку, що з матеріалів клопотання, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, вбачається наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, що підтверджується наданими стороною обвинувачення зібраними у справі доказами.

При цьому, суд виходить з установленого правила про те, що обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об?єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину. Таким чином, при вирішенні питання доцільності обрання підозрюваному запобіжного заходу слідчим суддею перевіряється лише наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не є предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Крім того, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні знайшли й своє об`єктивне підтвердження наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказують слідча та прокурор.

Зокрема, усвідомлюючи тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України є тяжким злочином, санкцією якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання за вчинене. Про наявність зазначеного ризику свідчить також попередня поведінка підозрюваного, який, як це слідує із змісту клопотання, побачивши, що до них під`їжджають працівники поліції, з метою уникнення його затримання, відразу втік з місця події. Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про наявність визначеного п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення про наявність ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків в кримінальному провадженні, особи яких є відомими підозрюваному, шляхом застосування до них агресії, внаслідок чого вони можуть змінити свої показання або відмовитися від давання показань, а також ризиків вчинити інше кримінальне правопорушення, на що вказує характеристика особи підозрюваного, який є конфліктним, схильним до агресивної поведінки, поєднаної з готовністю до вчинення кримінального правопорушення, та перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом неявки чи несвоєчасної явки до органу досудового розслідування та суду чи шляхом перешкоджання явки свідків до органу досудового розслідування, тощо.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд враховує дані про особу підозрюваного в їх сукупності, у тому числі, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його проживання, репутацію, майновий стан.

Беручи до уваги сукупність наведених вище фактів, слідчий суддя приходить до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання ним відповідних процесуальних обов`язків і не зможе запобігти доведеним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Зокрема, особисте зобов`язання не можливо застосувати, оскільки зазначений запобіжний захід вимагає особливої довіри до підозрюваного в підтвердження можливості виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, втім, з огляду на характеристику особи підозрюваного ОСОБА_6 , його репутацію, тяжкість інкримінованого злочину та наявність доведених ризиків, такий не зможе їм запобігти та забезпечити належну процесуальну поведінку останнього; особиста порука не може бути застосована, так як до правоохоронних органів не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_6 ; заставу неможливо застосувати, так як слідчій чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного, його захисника, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при зверненні слідчої, прокурора до слідчого судді із клопотанням про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу; домашній арешт не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання настанню вищезазначених ризиків.

Отже, надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України; наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4 і 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказують слідча та прокурор, а також про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним ризикам.

Згідно ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

При цьому слідчий суддя враховує положення ч. 3 ст. 183 КПК України, відповідно до якого при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Разом із тим, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення клопотання слідчої про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 194, 196, 197, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, в межах строку тримання під вартою, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України, строком на 60 днів, який обчислювати з 13 год 09 хв 12 травня 2024 року.

Кінцевим днем тримання під вартою визначити 10 липня 2024 року, 13 год 09 хв.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Повний текст ухвали складено 15 травня 2024 року о 09 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_19