Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/2783/22
Провадження № 1-кп/490/246/2024
У Х В А Л А

09 лютого 2024 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі прокурорів - ОСОБА_3

ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

його захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження № 0000081 про обвинувачення

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є українцем, громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 185, частиною 4 статті 185, частиною 2 статті 15 - частиною 4 статті 185 Кримінального Кодексу України

В С Т А Н О В И В :

І……У судове засідання свідки не з`явились.

З огляду на таке сторони вважали за доцільне оголосити перерву у судовому засіданні.

ІІ……Далі, прокурор заявив клопотання про продовження строку дії обраного відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

1. В обґрунтування послався про те, що обвинувачений обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та кримінального проступку; під час здійснення цього кримінального провадження місце проживання та номери засобів зв`язку змінив, чим почав переховуватись від суду.

За такого, за твердженнями прокурора, існують ризики того, що обвинувачений в подальшому переховуватиметься від суду та може вчинити новий злочин, запобігти яким інакше, ніж шляхом його тримання під вартою, неможливо.

2. Обвинувачений у суді проти задоволення клопотання заперечував, захисник у суді позицію свого підзахисного підтримав.

Вони загалом зазначали, що наразі обвинувачений усвідомив неправильність своєї попередньої поведінки та зробив для себе належні висновки.

Встановлені судом обставин із посиланням на докази

1. В межах цього кримінального провадження ОСОБА_5 обвинувачується, зокрема, у тому, що під час дії військового стану - 06 жовтня 2022 року - вчинив крадіжку.

2. Під час досудового розслідування запобіжний захід відносно нього не обирався.

3. Підготовче судове провадження у справі здійснювалось таким чином.

3.1. 01 грудня 2022 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 надійшов до суду.

3.2. Далі, справа була призначеною до розгляду на 24 серпня 2023 року.

У вказане судове засідання обвинувачений не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався відповідно до наявних в матеріалах кримінального провадження відомостей про місце його знаходження та номери засобів зв`язку.

Оскільки на той час у суді були відомості про його відсутність за місцем проживання та оголошення у розшук по іншій справі, ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 24 серпня 2023 року був оголошений розшук обвинуваченого.

3.3. На виконання ухвали суду від 28 серпня 2023 року 14 жовтня 2023 року ОСОБА_5 був затриманим, у той же день відносно нього був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Під час обрання цього запобіжного заходу суд виходив з наявності ризиків того, що, перебуваючи на волі, обвинувачений може ухилятись від суду та вчинити нове кримінальне правопорушення.

3.4. 13 грудня 2023 року підготовче провадження у справі було завершеним та суд призначив справу до судового розгляду.

4. Перебіг судового розгляду цього кримінального провадження наразі є таким.

4.1. Прокурор оголосив обвинувальний акт, після чого суд встановив особу обвинуваченого та його ставлення до висунутого обвинувачення.

4.2. Після цього суд встановив обсяг та порядок дослідження доказів у справі.

Відповідно до встановленого порядку, докази у справі мають розглядатись в таких обсягу та порядку.

1)дослідити документи;

2)допитати свідків;

3)допитати обвинуваченого.

4.3. Наразі суд відповідно до встановленого порядку дослідив наявні в розпорядженні сторін документи.

5. ОСОБА_5 раніше засуджувався 22 вересня 2022 року - Центральним районним судом міста Миколаєва - за частиною 4 статті 185 Кримінального Кодексу України - до 05 років позбавлення волі; на підставі статті 75 Кримінального Кодексу України був звільненим від відбуття цього покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку в 01 рік.

Цим же вироком судом ухвалено про звільнення обвинуваченого з-під варти.

7. Відповідно до статті 1 Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року (затвердженого Законом України № 2102- ІХ від 24 лютого 2022 року) /із змінами, внесеними Указами: від 14 березня 2022 року № 133/2022 (затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ); від 18 квітня 2022 року № 259/2022 (затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), від 17 травня 2022 року № 341/2022 (затвердженим Законом України від 23 травня 2022 року № 2263-ІХ), від 12 серпня 2022 року № 573/2022 (затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ), від 07 листопада 2022 року (затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738 - ІХ); від 06 лютого 2023 року № 58/2023 (затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року № 2915-ІХ); від 01 травня 2023 року (затвердженим Законом України від 02 травня 2023 року № 3057-ІХ), від 26 липня 2023 року № 451/2023 (затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-ІХ), від 06 листопада 2023 року № 734/2023 (затвердженим Законом України від 08 листопада 2023 року № 3429-ІХ)/ з 24 лютого 2022 року й до теперішнього часу в Україні безперервно діє військовий стан.

Положення закону, якими керувався суд під час постановлення ухвали.

Що регулюють подальший розгляд кримінального провадження.

Відповідно до частини 1 статті 327 Кримінального Процесуального Кодексу України

Якщо в судове засідання не прибув за викликом свідок …, заслухавши думку учасників судового провадження, суд після допиту інших присутніх свідків призначає нове судове засідання і вживає заходів для його прибуття.

.

Щодо суті питання про застосування запобіжного заходу.

1. Відповідно до статті 177 Кримінального Процесуального Кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

-знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

-незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити перелічені дії.

При цьому відповідно до частини 3 статті 176 Кримінального Процесуального Кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя має переконатись, що жоден більш м`який, ніж запропонований слідчим, запобіжний захід не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

2. Відповідно до частини 1 статті 183 Кримінального Процесуального Кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Зі змісту статті 7 Закону України "Про попереднє ув`язнення" сутність цього запобіжного заходу полягає у триманні осіб у встановлених для цього місцях, які забезпечують їх ізоляцію, постійний нагляд за ними і роздільне тримання їх у порядку, передбаченому статтею 8 цього Закону.

3. Відповідно до частини 3 статті 183 Кримінального Процесуального Кодексу України

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом …

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави…

3.1. Відповідно до частини 5 статті 182 Кримінального Процесуального Кодексу України розмір застави для особи, яка обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, визначається у розмірі від двадцяти до восьмидесяті розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

3.2. Відповідно до частини 5 статті 194 Кримінального Процесуального Кодексу України у разі застосування застави на особу можуть бути покладені такі обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

4. Відповідно до статті 8 Кримінального Процесуального Кодексу України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави; принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім того, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року Конвенція про захист прав та основоположних свобод /далі - Конвенція/ та практика Європейського суду з прав людини визнаються в Україні джерелом права

4.1. Відповідно до визначеного Європейським судом з прав людини поняттям під час вирішення питання щодо запобіжного заходу під обґрунтованою підозрою слід розуміти добросовісне припущення про вчинення особою певного діяння, яке ґрунтується на об`єктивних відомостях, які:

-можна перевірити у судовому розгляді;

-спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Добросовісним можна вважати припущення, яке висунуте компетентним органом у встановленому законом порядку та ґрунтується на підході до справи, що характеризується правдивістю, сумлінністю та ретельністю.

4.2. У пункті 48 рішення у справі "Чеботарь проти Молдови" Європейський Суд з Прав Людини зазначив таке.

"Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання

При цьому у тому ж пункті Суд, посилаючись на свою прецеденту практику зазначає, що самого факту, що підозра є добросовісною, недостатньо. Словосполучення "обґрунтована підозра" означає наявність фактів або інформації, що здатні переконати об`єктивного спостерігача, що особо, можливо, вчинила злочин.

4.3. Європейський суд з прав людини у справі "Летельє проти Франції" (рішення від 26.06.1991 року), "особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення принаймні, протягом певного часу. За виняткових обставинах цей момент може бути врахований у світлі Конвенції, у всякому разі в тій мірі, в якій внутрішнє право … визнає поняття порушення публічного порядку внаслідок скоєння злочину. Однак цей фактор можна вважати виправданим і необхідним, тільки, якщо є підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить публічний порядок, або якщо цей порядок дійсно перебуває під загрозою. Попереднє затримання не має передувати покаранню у вигляді позбавлення свободи, не може бути "формою очікування" обвинувального вироку" (п.51).

Що регулюють організацію розгляду кримінального провадження.

Відповідно до статті 336 Кримінального Процесуального Кодексу України

Судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі, зокрема:

-неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин (пункт 1);

-необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження (пункт 4);

-наявності інших підстав, визначених судом достатніми (пункт 5).

/частина 1/

Суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення. Суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує, крім випадків здійснення дистанційного судового провадження в умовах воєнного стану.

/частина 2/.

Застосовувані в дистанційному судовому провадженні технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення і звуку, дотримання принципу гласності та відкритості судового провадження, а також інформаційну безпеку. Учасникам кримінального провадження має бути забезпечена можливість чути та бачити хід судового провадження, ставити запитання і отримувати відповіді, реалізовувати інші надані їм процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки, передбачені цим Кодексом.

/частина 3/.

Якщо особа, яка братиме участь у судовому провадженні дистанційно, тримається в установі попереднього ув`язнення або установі виконання покарань, дії, передбачені частиною четвертою цієї статті, здійснюються службовою особою такої установи.

/частина 6/.

Хід і результати процесуальних дій, проведених у режимі відеоконференції, фіксуються за допомогою технічних засобів відеозапису.

/частина 7/.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

А. Стосовно подальшого руху цього кримінального провадження.

1. Наразі у судове засідання не прибули свідки, сторона обвинувачення наполягає на необхідності їх допиту.

Отже, у судовому засідання слід оголосити перерву (відкласти розгляд справи).

2. Далі, суд має визначити дату та час наступного судового засідання.

З урахуванням навантаження суду та сторін у справі, суд вважає за необхідне оголосити перерву до 27 березня 2024 року до 11:00 години.

Б. Стосовно клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Стосовно наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину обвинуваченим.

1. Оскільки по справі лише здійснюється підготовче провадження, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, що йому інкримінуються на даній стадії судового розгляду не перевіряється, а встановлення його вини/невинуватості можливо лише під час ухвалення вироку по суті пред`явленого обвинувачення.

Метою ж тримання обвинуваченого під вартою наразі є забезпечення можливості подальшого розслідування кримінальної справи, яке /подальше розслідування/ повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Отже, висунута ОСОБА_5 "підозра" для мети вирішення питання про обрання запобіжного заходу є "обґрунтованою".

Стосовно наявності передбачених законом ризиків.

1. Прокурор вказує про наявність ризику того, що обвинувачений може переховуватись від суду.

Стосовно цих тверджень прокурора суд відзначає таке.

1.1. Наявність цього ризику випливає з того, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого у разі підтвердження його винуватості йому загрожує безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 07 до 10 років.

1.2. До того ж, під час здійснення цього кримінального провадження ОСОБА_5 місце проживання(відомості про яке є головними для повідомлення про час та місце розгляду справи) змінив, при цьому - з власної волі. (що підтверджується, окрім іншого, поясненнями самого обвинуваченого).

До того ж, жодних заходів щодо самостійного повідомлення про таке компетентних органів протягом тривалого часу він не вжив.

Такі дії самі по собі свідчать про те, що обвинувачений від суду ухиляється.

Таким чином, наявність та актуальність ризику переховування ОСОБА_5 від суду суд вважає доведеними.

2. Прокурор стверджує про наявність ризику того, що, перебуваючи на волі, обвинувачений може вчинити нові злочини.

Наявність цього ризику наразі підтверджується тим, що обвинувачений обґрунтовано підозрюється у вчиненні нового тяжкого злочину під час іспитового строку, при цьому - через 01 місяць та 16 днів після звільнення з-під варти.

Таким чином, наявність та актуальність цього ризику суд вважає доведеними.

Стосовно запобіжного заходу, який має бути застосований відносно ОСОБА_5 .

1. Вирішуючи питання про можливість запобігти встановленим судом ризикам шляхом застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, суд виходе з сутності таких ризиків.

З огляду на таке суд відзначає, що встановленому судом ризику вчинення обвинуваченим нових злочинів об`єктивно неможливо запобігти інакше, ніж тримання його під вартою.

Таке підтверджується й тим, що обвинувачений, будучи звільненим з-під варти з випробуванням, знов вдався до дій, що дають підстави підозрювати його у вчиненні нового злочину.

2. До того ж суд відзначає, що обвинувачений не має постійного місця проживання.

В зв`язку з таким запобігання ризику його ухилення від суду а також - обставинам, які раніше складались під час здійснення цього кримінального провадження, шляхом застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, є як не повною мірою неможливим, то вкрай ускладненими.

3. Суд також відзначає, що в умовах військового стану саме тримання обвинуваченого під вартою відповідає вимогам публічного інтересу.

Так, під час військового стану особи є особливо вразливими, та втрата ними майна через протиправні дії інших осіб цілком здатна завдати їм відчутної та непоправної шкоди.

За такого перебування на волі особи, яка систематично вчиняє злочини проти власності, наразі цілком здатне спричинити відчутних втрат публічному порядку.

Отже, відносно обвинуваченого слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Стосовно застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

1. Відповідно до категоричних приписів процитованої вище норми частини 3 статті 183 Кримінального Процесуального Кодексу України суд має визначити розмір застави, за умови внесення якої обвинувачений підлягає звільненню з-під варти.

Під час визначення суми застави суд враховує матеріальне становище обвинуваченого, з огляду на що вважає, що така сума має бути визначеною у розмірі, що є максимально наближеним до передбаченої законом мінімальної мажі.

2. У разі внесення обвинуваченим суми застави на нього мають бути покладеними обов`язки, що здатні забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Стосовно організації подальшого розгляду цього кримінального провадження.

Враховуючи, що відповідно до цієї ухвали обвинувачений має бути доправлений до Державної Установи "Миколаївський слідчий ізолятор", на території України запроваджений військовий стан, а ситуація на території міста Миколаєва не дозволяє здійснити його доставку у судове засідання, вважаю за необхідне на підставі статті 336 Кримінального Процесуального Кодексу України забезпечити його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Керуючись ст.ст. 369-372; 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

1.У судовому засіданні з розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 185, частиною 4 статті 185, частиною 2 статті 15 - частиною 4 статті 185 Кримінального Кодексу України - оголосити перерву до 27 березня 2024 року до 11:00 години.

2.Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 - до 09 квітня 2024 року включно.

Визначити розмір застави у сумі 53.700 /п`ятдесят три тисячі сімсот/ грн., за умови внесення якої ОСОБА_5 підлягає негайному звільненню з-під варти.

У разі внесення суми застави покласти на ОСОБА_5 , окрім загального обов`язку з`являтись до суду, також такі обов`язки:

-негайно повідомити суд про місце свого перебування та актуальні номери засобів зв`язку;

-повідомляти суд про зміну місця проживання та номерів засобів зв`язку;

-прибувати до відділення поліції № 1 Миколаївського районного управління поліції Головного Управління Національної Поліції України в Миколаївській області один раз на місяць для реєстрації.

3.Забезпечити участь обвинуваченого у наступному засіданні в режимі відеоконференції.

Доручити адміністрації Державної Установи "Миколаївський слідчий ізолятор" забезпечити 27 березня 2024 року об 11:00 годині участь обвинуваченого ОСОБА_5 у судовому засіданні у режимі відео конференції, а також виконати дії, передбачені частиною 1 статті 345 КПК України.

Ухвала в частині продовження строку дії запобіжного заходу може бути оскарженою безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів, в решті ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя = ОСОБА_8 =