Справа № 471/96/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2024 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка матеріали кримінального провадження № 0000298 від 08.12.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рябоконево Арбузинського району Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, який не працює, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06 грудня 2023 року у вечірню пору доби, більш точного часу встановити не вдалось можливим, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 перебували на відкритій місцевості біля домоволодіння, де мешкає ОСОБА_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час між останніми виникла сварка на грунті раптово виниклих неприязних відносин, в результаті якої у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , при цьому усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його небезпечні наслідки, ОСОБА_5 , перебуваючи навпроти ОСОБА_4 , умисно наніс декілька ударів дерев`яною палицею в область голови останнього, після чого ОСОБА_4 впав на землю. В подальшому ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, наніс близько чотирьох ударів дерев`яною палицею в область ребер з правого боку ОСОБА_4 , коли останній перебував в положенні лежачи на землі, а також два удари ногою в область обличчя ОСОБА_4 .

В результаті вказаних дій, ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з лінійним переломом тім`яної та скроневої кістки справа із крововиливом під тверду оболонку зліва, забоєм скроневої частки зліва (за типом протиудару), які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, а також у вигляді щелепно-лицевої травми з відламковим переломом передньо-латеральної стінки лінії верхньо-щелепної пазухи, лінійним переломом нижньої стінки лівої орбіти по типу "відкритих дверей", які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також у вигляді перелому 6-го ребра зліва, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, а також у вигляді гематом передньої черевної стінки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, визнав повністю. Обставини, викладені в обвинувальному акті підтвердив. зазначивши, що такі відповідають дійсності, та пояснив, що 06 грудня 2023 року у вечірній час, він разом із ОСОБА_4 , якого знає з дитинства та з яким має добрі відносини, перебували біля домоволодіння, де він мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Тоді ж між ним та потерпілим виникла сварка під час якої він наносив удари дерев`яною палицею по ОСОБА_4 , однак як саме, чим та куди, не пам`ятає, кількість нанесених ударів потерпілому, не пам`ятає. Після цього викликав швидку допомогу потерпілому. після даного інциденту, намагався поспілкуватися із потерпілим, щоб примиритися, однак безрезультатно. В судовому засіданні вибачився перед потерпілим, зазначивши, що оплатив лікування потерпілого в лікарні, щиро розкаявся у вчиненому.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні, доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_4 пояснив суду, що у вечірній час 06 грудня 2023 року, він разом із ОСОБА_5 перебували біля домоволодіння останнього за адресою: АДРЕСА_1 . Він, знаючи, що в обвинуваченого вдома перебуває в гостях його товариш ОСОБА_7 , він зайшов у двір та направився до будинку, щоб гукнути товариша. Тоді ж, між ним та обвинуваченим, виникла сварка під час якої ОСОБА_5 наніс йому удари по різним частинам тіла. Кількість нанесених обвинуваченим ударів, механізм їх нанесення, способи нанесення ударів, він не пам`ятає. На сьогодні за станом здоров`я почувається відносно добре. Просив призначити ОСОБА_5 покарання згідно закону.

Згідно висновку експерта № 12 від 10.01.2024 року у ОСОБА_4 за даними наданої медичної документації мали місце тілесні ушкодження у вигляді:

закритої черепно-мозкової травми що супроводжувалася гематомами навколо обох очей, лінійним переломом тім`яної та скроневої кістки справа із крововиливом під тверду оболонку зліва, забоєм скроневої частки зліва(за типом протиудару);

закрита щелепно-лицева травма з відломковим переломом передньо-латеральної стінки лівої верхньо-щелепної пазухи з продавленням відлому до 13мм на 4мм в просвіт пазухи, лінійним переломом нижньої стінки лівої орбіти по типу «відкритих дверей» з випинанням відломку до 5мм.

ушкодження у вигляді забійних гематом передньої черевної стінки, закритого локального перелому 6-го ребра зліва.

Ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми виникли від ударної дії тупого предмету, особливості якого в морфології ушкоджень не відобразилися, могли утворитися як від удару взутою ногою з достатньою силою, з точкою прикладення у праву скронево-тім`яну ділянку голови з травмуючою силою в напрямку справа на ліво, так і при ударі правою половиною голови об тверду поверхню площини в умовах падіння із вертикального положення.

Ушкодження у вигляді щелепно-лицевої травми виникли від ударної дії тупого предмету, особливості якого в морфології ушкоджень не відобразилися, могли утворитися від удару взутою ногою з достатньою силою, з точкою прикладення в ліву половину обличчя, з направленням травмуючої сили в напрямку з переду-назад, та дещо із зовні в середину. Не можливо виключити утворення вказаної травми при ударі об тверду поверхню площини в умовах падіння із вертикального положення.

Ушкодження у вигляді гематом передньої черевної стінки та перелому 6-го ребра зліва виникли від травматичної дії тупого предмету(предметів) з обмеженою контактною поверхнею, могли утворитися від удару (ударів) кулаками, взутими ногами та ін., в тому числі і дерев`яною палицею, можливо в строк та за обставин, вказаних в постанові.

Ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з лінійним переломом тім`яної та скроневої кістки справа із крововиливом під тверду оболонку зліва, забоєм скроневої частки зліва(за типом протиудару) за ознакою небезпеки для життя, відповідно п.п. 2.1.2, 2.1.3. б) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України 17.01.1995р, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Ушкодження у вигляді щелепно-лицевої травми з відломковим переломом передньо-латеральної стінки лівої верхньо-щелепної пазухи, лінійним переломом нижньої стінки лівої орбіти по типу «відкритих дверей», не були небезпечними для життя , викликали розлад здоров`я строком більше 6-ти але менше 21 дня, і за цими критеріями, відповідно п.п.2.3.1 а), 2.3.2.а), 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень » затверджених Наказом МОЗ України 17.01.1995р, відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я.

Ушкодження у вигляді перелому 6-го ребра зліва не було небезпечним для життя, викликало тривалий розлад здоров`я строком більше 21-го дня (для зрощення кісткової тканини необхідний термін, що як правило, перевищує три тижні), і за цими критеріями, відповідно п.п. 2.2.1. а, б, в, 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень » затверджених Наказом МОЗ України 17.01.1995р, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Ушкодження у вигляді гематом передньої черевної стінки мають незначні скороминущі наслідки не більше 6-ти днів, і за цим критерієм, відповідно п. 2.3.5«Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом МОЗ України 17.01.1995р, відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

Утворення ушкоджень внаслідок ударів дерев`яною палицею в область ребер з правого боку вважаю малоймовірною (в медичній документації вказано лівосторонню локалізацію перелому ребра). Утворення травми голови від двох ударів ногою в область обличчя вважаю найбільш імовірним.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі, сумніву в своїй належності та допустимості не викликають.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення доведено в повному обсязі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України, при призначенні міри покарання обвинуваченим, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засуджених та запобігав вчиненню інших злочинів.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

В Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання» зверталась увага судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При визначенні покарання обвинуваченомуОСОБА_5 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином,особливості й обставини його вчинення у даному конкретному випадку, форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер дій і ступінь тяжкості наслідків, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку в п`ятому відділі ІНФОРМАЦІЯ_2 . Строкову службу не проходив, як засуджений, на обліку у Вознесенському РС №2 філії ДУ "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях, не перебуває, має постійне місце проживання, де характеризується негативно, проживає разом з дружиною, суд враховує поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, намагався примиритися з потерпілим, в судовому засіданні просив вибачення у потерпілого.

Суд також враховує умови життя обвинуваченого ОСОБА_5 , йогосоціальне та матеріальне становище, стан його здоров`я, те, що він не, позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання, відношення обвинуваченого до вчиненого злочину, думку потерпілого, який просив суд призначити обвинуваченому міру покарання згідно закону, суд бере до уваги висновок уповноваженого органу пробації відносно обвинуваченого, його середній рівень небезпеки для суспільства та окремих осіб, середній ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення, повністю оплатив на користь "КНП Вознесенська багатопрофільна лікарня" витрати на лікування потерпілого в розмірі 18587,36 грн.

Враховуючи всі обставини справи, керуючись засадами законності, справедливості, обґрунтованості,суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 за скоєння кримінального правопорушення покарання відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України в межах санкціїч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на певний строк, із застосуванням норм ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого та буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження скоєння ним нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у світлі принципу індивідуалізації покарання, суд виходив із того, що саме покарання у виді позбавлення волі, з огляду можливість для застосування статті 75 КК України щодо обвинуваченого, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним, несвавільним, і пропорційним, тобто, таким, аби не становити надмірного тягаря для особи ("Бакланов проти Росії" від 09.06.2005р.; "Фрізен проти Росії" від 24.03.2005 р.; "Ісмайлова проти Росії" від 29.11.2007р.).

Визначена судом міра покарання ОСОБА_5 , перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного ним, його особі, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальні витрати на залучення експерта, відсутні.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений на майно відповідно до ухвали слідчого судді Братського районного суду Миколаївської області від 12.12.2023 року, підлягає скасуванню.

Запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, обраний слідчим суддею відносно ОСОБА_5 строком до 11.02.2024 року включно, судом не продовжувався. Під час розгляду справи запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався, підстав для його обрання, суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-374,376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо засуджений протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ч. 1 п.п. 1, 2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Згідно з ч. 3 п. 2 ст. 76 КК України суд покладає на ОСОБА_5 додатково обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Братського районного суду Миколаївської області від 12.12.2023 року на дерев`яну палицю, довжиною 88 см, діаметром з одного боку 3 см, а з іншого 2.8 см, яку поміщено до поліетиленового пакету СУ № 471338 та скріплено пломбою у верхній частині, котру направлено на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області.

Речові докази:

- дерев`яну палицу, довжиною 88 см, діаметром з одного боку 3 см, а з іншого 2.8 см, яку поміщено до поліетиленового пакету СУ № 471338 та скріплено пломбою у верхній частині, котру направлено на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти днів) з дня його проголошення.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_1