Справа № 752/4449/24
Провадження № 1-кс/752/1886/24
У Х В А Л А

14 березня 2024 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника власника майна адвоката ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання, клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному проваджені № 0000236, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.02.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.358 КК України,-

встановив:

до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 в якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000236 від 28.08.2024, а саме транспортний засіб марки «Toyota Venza», білого кольору, д.н.3. НОМЕР_1 , що поміщено на штраф майданчик, за адресою місто Київ, вул. Хоткевича, 20-Б; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , що опечатано в спец. пакет CRI1020601; один ключ від транспортного засобу, що опечатано в спец. пакет CRI1020602.

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні відділу дізнання Голосіївського УП ГУ Національної поліції у місті Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000236, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.02.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.02.2024 приблизно о 13 годині 40 хвилин, працівниками поліції, перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , було зупинено транспортний засіб марки "Toyota Venza", д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на вимогу працівників поліції пред`явив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з явними ознаками підробки. ІПНП 8184.

27.02.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , під час огляду місця події вилучено:

- транспортний засіб марки «Toyota Venza», білого кольору, д.н.3. НОМЕР_1 , що поміщено на штраф майданчик, за адресою АДРЕСА_2 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , що опечатано в спец. пакет CRI1020601;

- один ключ від транспортного засобу, що опечатано в спец. пакет CRI1020602.

Прокурор в клопотанні зазначив, що з метою проведення експертизи, а також з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні виникла необхідність у накладенні арешту на майно, а саме саме транспортний засіб марки «Toyota Venza», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , що поміщено на штраф майданчик, за адресою АДРЕСА_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , що опечатано в спец. пакет CRI1020601; один ключ від транспортного засобу, що опечатано в спец. пакет CRI1020602.

Прокурор в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував.

Зазначив, що власником транспортного засобу «Toyota Venza», д.н.з НОМЕР_1 є ОСОБА_6 . Вказаний транспортний засіб був куплений в автосалоні в 2011 році та був предметом застави за кредитним договором. За результатами укладеного договору застави також здійснювалась реєстрація відповідного запису про заставу та така інформація була внесена в реєстри МВС, тобто здійснювались всі необхідні перевірки. На даний час автомобіль зберігається на штрафмайданчику на відкритій місцевості, що негативно впливає на технічний стан автомобіля. За період часу з дня вилучення транспортного засобу, досудовим слідством не встановлено, що вказаний автомобіль є предметом злочину чи отриманий незаконним шляхом.

Вивчивши клопотання та матеріали, якими воно обгрунтовується, прихожу до наступних висновків.

Відповідно до п.7 ст. 237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст. 168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, постановою дізнавача ВД Голосіївського УП ГУ Національної поліції у місті Києві ОСОБА_7 від 28.02.2024 року свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , що опечатано в спецпакет CRI1020601 та один ключ від транспортного засобу, який опечатано в спецпакет CRI1020602, транспортний засіб марки «Toyota Venza», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №№ 0000236, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.02.2024 року.

Метою та підставою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98, п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, та є речовими доказами.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Зважаючи на викладене вище, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки прокурором було доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого та може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням про арешт майна, а тому з метою збереження речових доказів та запобігання можливості зникнення, заміни, втрати або пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, вважаю за можливе клопотання задовольнити.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно 27.02.2024, а саме:

- транспортний засіб марки «Toyota Venza», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який поміщено на штраф майданчик, за адресою: місто Київ, вул. Хоткевича, 20-Б;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , що опечатано в спецпакет CRI1020601;

- один ключ від транспортного засобу, який опечатано в спецпакет CRI1020602.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1