Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7035/23
Номер провадження 1-кп/711/212/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року м.Черкаси

Придніпровський районний суд м.Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Придніпровського районного суду м.Черкаси кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000994 від 22.07.2023, стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Черкаси Черкаської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси перебуває на розгляді кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Прокурор до початку судового розгляду надав клопотання про продовження запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення корисливого злочину, в шахрайський спосіб, з корисливих мотивів, маючи мету незаконно заволодіти велосипедами для їх подальшого продажу, у період часу з 05 липня 2023 року по 17 липня 2023 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вводив ОСОБА_6 в оману, під приводом отримання велосипедів у тимчасове користування та не маючи наміру їх повертати, здавав під заставу до ПТ «Ломбард «Черкаська позика», таким чином заволодівши наступним майном потерпілого. Таким чином, заволодів велосипедами у кількості 12 шт. та отриманими за їх реалізацію грошовими коштами розпорядився на власний розсуд. Вказаними діями ОСОБА_5 завдав ОСОБА_6 , відповідно до висновків експертів, матеріальної шкоди на суму 214 153,84 грн. Таким чином, встановлено достатньо доказів для підозри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно. 29.09.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно. Вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), повторно, підтверджується зібраними в ході досудового розгляду доказами. Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.09.2023, стосовно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів, що становить 53 680 грн. Підозрюваним ОСОБА_5 29.09.2023 на рахунок ТУ ДСА України у Черкаській області внесено грошові кошти у розмірі 53 680 грн., у зв`язку з чим 02.10.2023 останнього звільнено з ДУ «Черкаський слідчий ізолятор». 29.09.2023 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000994 від 22.07.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України скеровано до Придніпровського районного суду м. Черкаси. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.03.2024 стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 змінено запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 17 травня 2024 року. Вважає, що на даний час ризики передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані судом під час обрання запобіжного заходу наразі продовжують існувати. Ризик можливого переховування від органу досудового розслідування обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , офіційно не працює, неодружений, малолітніх дітей на утриманні немає, тому в разі не продовження йому запобіжного заходу останній усвідомлюючи те, що він підозрюється у скоєнні в період відбування іспитового строку, нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до 3 років та усвідомлює можливе реальне відбування покарання у вигляді позбавлення волі, матиме можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду, змінити місце проживання чи виїхати за кордон. Також, обвинувачений, веде аморальний спосіб життя, не зв`язаний ніякими соціальними зв`язками, не має на утриманні дітей, що свідчить про безперешкодну можливість покинути місто і жити у звичний для нього спосіб у будь-якому іншому місці з метою переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Разом з цим, вказаний ризик підтверджується свідомим ігноруванням суду та неявкою на судові розгляди. Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, підтверджується тим, що обвинувачений веде аморальний спосіб життя, що підтверджується у тому числі витягом з бази «АРМОР», не зв`язаний ніякими соціальними зв`язками. Окрім цього встановлено, що ОСОБА_5 є особою у якою судимість не знята і не погашена. Ризик незаконно впливати на потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, тому що обвинувачений ОСОБА_5 проживає в одному місті, де проживають потерпілі, у зв`язку з цим, він матиме реальну можливість здійснювати незаконний вплив на них шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу, з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення ним кримінальної відповідальності. У зв`язку в чим, обрання більш м`якого запобіжного заходу, такого як домашній арешт, не забезпечиться ризик впливу на свідків. Таким чином, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , покладається необхідність запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та/ або суду; вчинити інші кримінальні правопорушення; незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні. Беручи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який законодавством передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років, веде паразитичний спосіб життя, що свідчить про наявність достатніх підстав вважати, що він в подальшому може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також враховуючи те, що ОСОБА_5 не виконано зобов`язання покладені на нього слідчим суддею при обранні запобіжного заходу, а запобігти вищевказаним ризикам можливо тільки шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою , тому просить суд продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 - строком на 60 діб.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 при вирішенні клопотання прокурора поклалися на розсуд суду.

Заслухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а згідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими соціальними цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. При цьому, відповідно до ч.5 даної статті цього Кодексу, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.09.2023, стосовно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів, що становить 53 680 грн. Підозрюваним ОСОБА_5 29.09.2023 на рахунок ТУ ДСА України у Черкаській області внесено грошові кошти у розмірі 53 680 грн., у зв`язку з чим 02.10.2023 останнього звільнено з ДУ «Черкаський слідчий ізолятор».

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.03.2024 стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 змінено запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 17 травня 2024 року.

За змістом ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з нормами ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Метою і підставою продовження тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Згідно п.1 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілих в кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з п.2 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалась від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» вказав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Суд вважає, що на даній стадії судового розгляду за обставин викладених в обвинувальному акті та клопотанні про продовження запобіжного заходу прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри, щодо причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинів та існування фактів, які в контексті практики Європейського суду з прав людини можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що обвинувачений міг вчинити дані злочини.

Крім того, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених ст.177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість покарання та наслідки вчинення протиправних діянь.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України. Вказані злочини відносяться до категорії нетяжких, за вчинення яких Законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років. Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення злочинів у вигляді позбавлення волі, з метою уникнення від покарання, матиме реальну можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Також наявність міцних соціальних зв`язків, які б утримували його в місті, не встановлено. Ризик незаконно впливати на потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, полягає в тому що підозрюваний ОСОБА_5 проживає в одному місті, де проживають потерпілі, у зв`язку з цим, він матиме реальну можливість здійснювати незаконний вплив на них шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу, з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення ним кримінальної відповідальності.

З огляду на викладене, суд вважає, що прокурором доведено наявність ризиків, які існують та які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені частиною першою статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: пункти перший, третій та п`ятий вказаної статті.

До того ж, при вирішенні питання про зміну запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, суд поряд з цим також враховує особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, те, що він ніде не працює, неодружений, не має на утриманні дітей, осіб похилого віку чи інвалідів.

В ході розгляду клопотання прокурором доведено, що в даному кримінальному провадженні, враховуючи конкретні його обставини, неможливим є застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання тим ризикам, існування яких доведено в судовому засіданні, а тому суд вважає необхідним продовжити раніше обраний обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строків, встановлених ст.197 КПК України, а саме на 60 днів, тобто до 13.07.2024 включно, з можливістю внесення застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177-178, 183, 369-372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , року народження, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 13.07.2024 року включно, без можливості внесення застави.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 5 діб з часу її проголошення.

Відповідно до ч.3 ст.395 КПК України для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1