ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/198/24 Справа № 699/822/20 Категорія: ч.1 ст.185 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 18 жовтня 2023 року, яким

ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Нехворощ Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, батька двох малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Богуславського районного суду Київської області від 06.03.2020 за ч. 1 ст. 296 КК України до обмеження волі строком 3 роки 4 місяці, звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 34000,00 (тридцять чотири тисячі) грн.

На підставі п. 2 ч. 1, ч. 4 ст. 80 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання за ч. 1 ст. 296 КК України у виді обмеження волі строком три роки чотири місяці у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Богуславського районного суду Київської області від 06.03.2020.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 не застосовувався.

Стягнуто із ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати у виді витрат на проведення судових експертиз у загальному розмірі 2778,20 (дві тисячі сімсот сімдесят вісім грн 20 коп) грн.

Вирішена доля речових доказів відповідно до вимог ст.100 КПК України.

в с т а н о в и л а :

Вироком районного суду, ОСОБА_7 визнаний винуватим і засуджений за те, що 06.08.2020 близько 03:00 години, перебуваючи на території урочища Чорноволівський Став, на березі ставу біля с. Ситники Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, виявив на вказаній території човен, на якому стояв бензиновий двигун, що належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та реалізуючи раптово виниклий умисел на крадіжку чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, за відсутності власника та інших осіб, шляхом вільного доступу, таємно викрав з корми на човні бензиновий двигун марки «MERKURY» вартість якого відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ МВС України від 29.09.2020 №8/792 складає 7544,33 грн. Викрадений двигун ОСОБА_7 виніс з місця вчинення крадіжки та надалі розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальних збитків у розмірі 7544,33 грн.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу в якій не заперечуючи доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України просить вказаний вирок скасувати в частині призначеного Смоляренку судом покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного ОСОБА_10 покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_10 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді 3 років обмеження волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком Богуславського районного суду Київської області від 06.03.2020 та остаточно призначити ОСОБА_10 покарання у виді 3 років 6 місяців обмеження волі.

При цьому зазначає, що суд першої інстанції, призначивши ОСОБА_10 покарання за кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу та звільнивши від відбування покарання за ч.1 ст.296 КК України у виді обмеження волі строком на 3 роки 4 місяці у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Богуславського районного суду Київської області від 06.03.2020 порушив зазначені вище вимоги закону та не застосував закон України про кримінальну відповідальність, який підлягав застосуванню, а саме ст.71 КК України.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, доводи обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили рішення суду залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України, вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ці вимоги закону місцевим судом виконані не в повному обсязі.

Враховуючи ту обставину, що в апеляційній скарзі прокурора оскаржується вирок місцевого суду лише в частині призначеного покарання, рішення щодо кваліфікації дій та доведеності вини ОСОБА_10 в апеляційній скарзі прокурора не оскаржується, то в такому разі колегія суддів вважає недоцільним проводити детальний аналіз і відповідно до ст. 404 КПК України перевіряє вирок суду лише в межах апеляційної скарги.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_10 та кваліфікацію його дій, перевіркою матеріалів справи не виявлено.

Дії ОСОБА_10 судом кваліфіковані вірно за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до вимог ст.413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є: незастосування судом закону, який підлягає застосуванню; застосування закону, який не підлягає застосуванню; неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту; призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Оскаржуваним вироком ОСОБА_10 засуджено та призначено покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 34000,00 грн.

На підставі п.2 ч.1, ч.4 ст.80 КК України звільнено ОСОБА_10 від відбування покарання за ч.1 ст.296 КК України у виді обмеження волі строком на 3 роки 4 місяці у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Богуславського районного суду Київської області від 06.03.2020.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_10 раніше судимий за вироком Богуславського районного суду Київської області від 06.03.2020 року за ч.1 ст.296 КК України, яким йому призначено покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки 4 місяці, на підставі ст.75 КК України він був звільнений з іспитовим строком на 2 роки.

Під час іспитового строку, а саме 06.08.2020 ОСОБА_10 вчинив нове кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України.

Положеннями ч. 3 ст. 78 КК України встановлено, що у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71,72 КК України.

Згідно з правилами ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

У разі засудження особи за злочин, вчинений в період іспитового строку за попереднім вироком, і призначення за новим вироком такого покарання, яке на підставі приписів ч.3 ст.72 КК України не підлягає складанню з іншими видами покарань при призначенні остаточного покарання за сукупністю вироків, суд, керуючись статтями 71,72,75 КК України має призначити таке остаточне покарання, яке має бути більшим як від покарання, призначеного за новий злочин, так і від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

В такому випадку, невідбутою частиною покарання за попереднім вироком вважається покарання, від відбування якого особу звільнено з випробуванням на підставі статей 75, 79, 104 КК України.

Колегія суддів зауважує, що для звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності, виконання обвинувального вироку, необхідно встановити обставини, що дають підстави для прийняття такого рішення, ухвалення якого регламентуються статтями 537,539 КПК України.

Згідно матеріалів кримінального провадження клопотання про звільнення ОСОБА_10 , засудженого вироком Богуславського районного суду Київської області від 06.03.2020 за клопотанням захисника обвинуваченого вже вирішувалось в справі №358/1036/18 та відмовлено у звільненні ОСОБА_11 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку. В ухвалі Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 26.09.2022 суд вказав, що ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку 06.08.2020, а тому звільнення останнього від призначеного покарання у випадку винесення обвинувального вироку за ст.185 КК України зробить неможливим застосування положень статей 78, 71, 72 КК України.

На час постановлення вироку Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 18.10.2023 у суду не було даних про те, що ОСОБА_7 відповідним рішенням було звільнено від відбування покарання чи він відбув це покарання, тому місцевий суд повинен був призначити обвинуваченому ОСОБА_10 покарання із застосуванням положень ст.71 КК України.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що в даному кримінальному провадженні мова йде про призначення покарання ОСОБА_10 за сукупністю вироків, а тому посилання суду першої інстанції на постанову ВС колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду, справа № 487/3326/15-к яка регламентує призначення покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст.70 КК України, є недоречним.

Колегія суддів вважає, що враховуючи необхідність застосування у даній справі положень ст.71 КК України, застосування судом першої інстанції положень ст.80 КК України, є неприпустимим.

Колегія суддів вважає, що ОСОБА_12 покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу не відповідає вимогам ст.65 КК України, не враховано особу обвинуваченого, який в період іспитового строку вчинив умисне кримінальне правопорушення, при цьому не працює, що унеможливлює сплатити ним призначений штраф у визначеному розмірі.

Враховуючи вищевикладене, районний суд при призначенні ОСОБА_10 покарання допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме не застосував закон, який підлягає застосуванню, істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону та призначив покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Виходячи з вимог ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 „Про практику призначення судами кримінального покарання" визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Призначаючи покарання ОСОБА_10 за ч.1 ст.185 КК України, колегія суддів у відповідності із вимогами ст.65, 66, 67 КК України враховує особу обвинуваченого ОСОБА_10 , який раніше судимий, вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків в період іспитового строку, вчинив один епізод злочинної діяльності, вину визнав частково, що свідчить про його відношення до скоєного, за місцем проживання характеризується негативно, на спеціальних обліках не перебуває, відсутність обставин, що пом`якшує покарання.

Колегія суддів вважає необхідним призначити ОСОБА_10 покарання:

- за ч. 1 ст.185 КК України у вигляді 3 років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Богуславського районного суду Київської області від 06.03.2020 у виді 6 шести) місяців обмеження волі та остаточно призначити ОСОБА_10 покарання у виді 3 років 6 місяців обмеження волі.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а вирок суду в частині призначеного ОСОБА_10 покарання - скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого з постановленням нового вироку в цій частині.

Керуючись статтями 374, 404, 407, 409, 418, 420 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 18 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання за ч.1 ст.185 КК України у вигляді 3 років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Богуславського районного суду Київської області від 06.03.2020 у виді 6 (шести) місяців обмеження волі та остаточно призначити ОСОБА_10 покарання у виді 3 років 6 місяців обмеження волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

В решті вирок Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 18 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий-суддя

Судді -