Справа № 585/150/24
Номер провадження 1-кп/585/277/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

законного представника потерплої - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

представника служби у справах дітей Роменської РДА - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ромни матеріали кримінального провадження № 0000003 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с. Омельник Кременчуцького району Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

про обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Відповідно до розділу 1 п. 3 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Отже, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканка АДРЕСА_2 , проживають в одній сім`ї.

01.01.2024 близько 18 год. 30 хв. між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та її батьком ОСОБА_6 , в будинку за спільним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , виникла сварка, на побутовому грунті, в ході якої у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , ОСОБА_6 діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, посягання на здоров`я іншої людини, з метою спричинення тілесних ушкоджень, взяв у руки шкіряний ремінь, після чого намотав його на праву руку, підійшов до ОСОБА_4 , та почав наносити їй удари по обличчю та спині. ОСОБА_6 продовжуючи свої протиправні дії, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , завдав їй ще один удар долонею лівої руки по правій щоці та носу. Внаслідок протиправних дій, ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_4 , тілесні ушкодження, які зафіксовано у висновку судово-медичного експерта, а саме: у ОСОБА_4 виявлено тілесне ушкодження: на слизовій оболонці верхньої губи справа крововилив, в лобній ділянці зліва синець.

Описані тілесне ушкодження кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження згідно правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_6 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання, тобто вчинив кримінальний проступок з прямим умислом стосовно ОСОБА_4 .

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 з прямим умислом, вчинив дії, передбачені диспозицією ч. 1 ст. 125 КК України - спричинення умисних легких тілесних ушкоджень.

Позиція сторони обвинувачення.

Прокурор ОСОБА_3 у судових дебатах висловив думку про те, що під час судового розгляду вина ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю. Просив призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 200 (годин) із застосуванням обмежувального заходу, передбаченого п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України та направлення його для проходження програми для кривдників.

До вступу вироку в законну силу ОСОБА_6 запобіжний захід не обирати.

Потерпіла ОСОБА_4 та її законний представник ОСОБА_5 проти думки прокурора не заперечували.

Представник служби у справах дітей Роменської РДА ОСОБА_7 проти думки прокурора також не заперечувала.

Позиція сторони захисту.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, у скоєному розкаявся. Пояснив, що 01.01.2024 року під вечір десь о 18 год. 30 хв. двічі долонею вдарив дочку по обличчю, а потім ще вдарив ременем, бо ОСОБА_8 пішла гуляти, а йому нічого не сказала і він розсердився. У скоєному розкаюється.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позицій немає. Також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку доведена у повному обсязі, його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 125 КК України, як заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_6 відповідно до ст. 12 КК України вчинив кримінальний проступок.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить те, що ОСОБА_6 визнав свою вину, щиро розкаявся у скоєному, активно спряв розкриттю кримінального правопорушення.

До обставин, що обтяжують покарання, суд відносить вчинення кримінального правопорушення відносно малолітньої дитини.

Мотиви призначення покарання.

Положеннями статті 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Суд приймає до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, відсутність тяжких наслідків від злочинних дій обвинуваченого, наявність декількох пом`якшуючих обставин. При цьому суд враховує також особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий (а.с.64-65), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с.68), посередньо характеризуються за місцем проживання (а.с.66), має на утриманні трьох неповнолітніх дітей (а.с.67).

Отже, суд приходить висновку, що ОСОБА_6 слід призначити покарання за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України у межах санкції статті - у виді громадських робіт строком на 200 (двісті) годин.

Частиною 2 ст. 76 КК України передбачено, що на осіб, засуджених за злочини, пов`язані з домашнім насильством, суд може покласти інші обов`язки та заборони, передбачені статтею 91-1 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства; 2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності; 3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин; 4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб; 5) направлення для проходження програми для кривдників.

Відповідно до ч. 3 ст. 91-1 КК України заходи, передбачені частиною першою цієї статті, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що до ОСОБА_6 доцільно застосувати обмежувальний захід у вигляді направлення для проходження програми для кривдників строком на 1 (один) місяць.

Таке покарання на думку суду буде достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

До вступу вироку в законну силу, враховуючи вид призначеного покарання, суд вважає за можливе ОСОБА_6 запобіжний захід не обирати.

Витрати по справі відсутні. Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді громадських робіт строком на 200 (двісті) годин.

На підставі ч.2 ст. 76 КК України застосувати до ОСОБА_6 обмежувальний захід, передбачений п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України, та направити його для проходження програми для кривдників строком на 1 (один) місяць.

До вступу вироку в законну силу ОСОБА_6 запобіжний захід не обирати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1