1-кс/612/5/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2024 року смт Близнюки

Слідчий суддя Близнюківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 розглянувши скаргу потерпілого ОСОБА_4 на постанову дізнавача СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 28.02.2024 про закриття кримінального провадження № 0000089 від 13.03.2022 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

До Близнюківського районного суду Харківської області, згідно ухвали Харківського апеляційного суду від 09 квітня 2024 року про зміну територіальної підсудності, надійшла вищезазначена скарга, в якій потерпілий ОСОБА_4 просить скасувати постанову дізнавача СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 28.02.2024 про закриття кримінального провадження № 0000089 від 13.03.2022 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та відновити досудове розслідування, внесене до ЄРДР 13.03.2022 № 0000089, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

На обґрунтування скарги зазначає, що 28.02.2024 дізнавачем СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 було винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000089 внесеному до єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Вважає, що дізнавачем необґрунтовано, без дослідження всіх обставин справи, закрито кримінальне провадження і просить скасувати зазначену постанову. При цьому посилається на те, що дізнавачем допущену істотну неповноту під час дізнання, усунення якої потребує виконання слідчих дій, спрямованих на збирання та перевірку доказів, зміст постанови не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, не були здійснені дії направлені на з`ясування зазначених потерпілим обставин, не вжито всіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування, шляхом проведення слідчих дій, спрямованих на встановлення істини у даному кримінальному провадженні.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 підтримав скаргу та просив її задовольнити. При цьому вказав, що ухвали слідчих суддів, якими скасовані попередні постанови про закриття даного кримінального провадження, не виконані в повному обсязі, вказівки прокурора не виконані в повному обсязі, не встановлений та не допитаний ОСОБА_6 , не допитаний учасник конфлікту ОСОБА_7 , проведені судово-медичні експертизи без врахування його питань експерту. Крім того, в постанові про закриття кримінального провадження дізнавачем навіть не зазначено відносно кого закрито кримінальне провадження.

Прокурор ОСОБА_8 у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, зазначив, що органом досудового розслідування були виконані вимоги КПК України і дізнавачем проведені всі необхідні слідчі дії для перевірки обставин, відомості за якими були внесені до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 про кримінальне правопорушення, в результаті яких дізнавач прийняв законне рішення про закриття кримінального провадження № 0000089 від 13.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Слідчий суддя, вислухавши доводи потерпілого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_8 , дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, відомості щодо якого внесені 13.03.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000089 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, дійшла наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені заявником, потерпілим, його представником чи законним представником рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Пункт 2 частини 1 статті 284 КПК України, передбачає закриття кримінального провадження у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження, відповідно до норм Глави 24 КПК України, є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки дізнавачем усіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

За вимогами ст. 110 КПК України, постанова дізнавача про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

У свою чергу слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний ретельно перевірити законність та обґрунтованість прийнятої дізнавачем постанови.

Слідчим суддею встановлено, що СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000089 від 13.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме за фактом того, що 12.03.2022 в період часу з 09 години 45 хвилин до 10 години 45 хвилин на території «Центрального ринку» в м. Лозова Харківської області ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та інші невстановлені особи нанесли ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження.

Постановою дізнавача СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 28.02.2024 закрито кримінальне провадження № 0000089 від 13.03.2022 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України (том 4 а.к.п.80-85).

В той же час, в розрізі оцінки оскаржуваної постанови дізнавача про закриття кримінального провадження, з позиції обґрунтованості винесення такої постанови, вбачається, що дізнавачем в оскаржуваній постанові не дотримано наведених вище положень КПК України, а викладені в скарзі потерпілого ОСОБА_4 обставини наразі є предметом судового контролю слідчого судді.

Крім того, перевіркою матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000089 від 13.03.2022 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, наданих суду для ознайомлення, встановлено, що дізнавачем не надано належної оцінки доказам, наявним в матеріалах кримінального провадження, не перевірено належним чином причетність особи, зазначеної потерпілим у протоколі допиту потерпілого, до вчинення даного кримінального правопорушення та не допитано осіб, про які зазначалось потерпілим як свідків у даному кримінальному провадженні.

Зокрема, як убачається з аналізу показань потерпілого ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , 12 березня 2022 року, приблизно о 10 годині, на території «Центрального ринку» в АДРЕСА_1 , зокрема, між ОСОБА_7 , ОСОБА_9 (з однієї сторони) та ОСОБА_4 , ОСОБА_10 (з іншої сторони) відбувся конфлікт (щодо продажу ОСОБА_7 та ОСОБА_9 тютюнових виробів із застосуванням силового впливу й спричиненням ушкоджень здоров`ю ОСОБА_4 , що підтверджується протоколами допиту зазначених вище осіб від 16 березня, 24 жовтня, 25 жовтня, 22 листопада й 29 грудня 2022 року (том 1 а.к.п. 13-23, 93-102, 107-111, 239-243).

З висновку судового-медичної експертизи № 12-14/38-ЛЗ/22 від 15 березня 2022 року вбачається, що ОСОБА_4 у ході вказаного вище конфлікту було заподіяно легкі тілесні ушкодження у вигляді: травматичних припухлостей м`яких тканин по задній поверхні шиї зліва в середній третині та правій поперековій ділянці, саден по тильній поверхні правої кисті у першому міжпальцевому проміжку й по тильній поверхні проксимальної фаланги п`ятого пальця правої кисті в середній третині, синця по задньо-зовнішній поверхні лівої гомілки у верхній третині (том 1 а.к.п 9).

Диспозицією ч. 1 ст. 125 КК України передбачено відповідальність за нанесення умисного легкого тілесного ушкодження.

Закриваючи кримінальне провадження, дізнавач послався на те, що ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 не мали прямого умислу на заподіяння потерпілому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень і внаслідок їх дій потерпілому було неумисно заподіяно тілесні ушкодження, які він, скоріше за все, отримав під час падіння й боротьби, за що чинним законодавством України не передбачено кримінальну відповідальність (том 4 а.с. 80-85).

Між тим, у контексті викладеного вище без оцінки дізнавача залишився висновок судового-медичної експертизи №12-14/38-ЛЗ/22 від 15 березня 2022 року, згідно з яким підтверджено те, що вказані вище спричинені ОСОБА_4 тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, якими могли бути руки та ноги у взутті. Маловірогідним є їх утворення внаслідок падіння з висоти власного зросту, як із наданням, так і без такого тілу прискорення.

21 жовтня 2022 року потерпілий ОСОБА_4 та свідок ОСОБА_10 у ході проведених із ними слідчих експериментів продемонстрували механізм, спосіб і локалізацію нанесення групою осіб потерпілому 12 березня 2022 року, приблизно о 10 годині, на території «Центрального ринку» в м. Лозова Харківської обл. цілеспрямованих тілесних ушкоджень у різні частини тіла (зокрема, по руках і ногах), збиття потерпілого з ніг і здійснення іншими способами силового впливу на нього, що підтверджується протоколами даної слідчої дії з додатками (том 1 а.к.п. 67-81).

Крім того, згідно з висновком додаткової судово-медичної експертизи № 12-14/195-ЛЗ/22 від 06 грудня 2022 року, який також не було враховано дізнавачем, установлено те, що продемонстровані потерпілим ОСОБА_4 і свідком ОСОБА_10 під час проведених з ними слідчих експериментів обставини побиття потерпілого не суперечать судово-медичним даним в частині способу спричинення та механізму утворення у ОСОБА_4 комплексу тілесних ушкоджень (том 1 а.к.п. 83-84).

Тобто зазначені вище обставини вказують на умисний характер заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень і доказів, здобутих за результатами проведення слідчих, процесуальних дій, які би доводили зворотне, в матеріалах кримінального провадження не встановлено, а тому висновки дізнавача про спричинення тілесних ушкоджень потерпілому з необережності є передчасними.

Натомість, усупереч мотивам дізнавача, нанесення однією особою іншій особі легких тілесних ушкоджень у ході обопільного конфлікту охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 125 КК України та не свідчить про відсутність елементу суб`єктивної сторони даного кримінального правопорушення у вигляді прямого умислу.

Крім того, під час досудового розслідування не було допитано учасника конфлікту ОСОБА_7 , не вжито вичерпних і достатніх заходів для здійснення його допиту з урахування того, що органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 проходить службу в лавах ЗСУ та номер військової частини.

У випадку встановлення в ході допиту чи слідчого експерименту з ОСОБА_7 обставин, відмінних від наведених у названих вище доказах, обґрунтованим є і проведення додаткової судово-медичної експертизи з урахуванням повідомлених і продемонстрованих ОСОБА_7 обставин.

Також під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню не допитаний свідок ОСОБА_15 , який зі слів потерпілого ОСОБА_4 , є безпосереднім організатором його побиття та очевидчем, а виконання доручення дізнавача щодо встановлення його місця знаходження обмежилось формальним рапортом інспектора ВРПП лейтенанта поліції ОСОБА_16 (том 2 а.к.п. 129-131). Таким чином, органом досудового розслідування не вжито вичерпних та достатніх заходів для здійснення допиту ОСОБА_15 . з урахуванням того, що в судовому засіданні прокурором повідомлено, що ОСОБА_15 наразі засуджений за ст. 189 КК України Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська та справа знаходиться в апеляційній інстанції.

Таким чином, вказівки прокурора від 06.02.2024 за вих. № 61-228-22 по даному кримінальному провадженню в цій частині органом досудового розслідування проігноровані та не виконані. (том 3 а.к.п. 89-90)

Крім того, потерпілим ОСОБА_4 в судовому засіданні звернуто увагу слідчого судді на клопотання від 27.02.2024 про проведення судово-психологічної експертизи по даному кримінальному провадженню з відміткою про прийняття органом досудового розслідування 27.02.2024, копія якого долучена до матеріалів скарги, однак в матеріалах кримінального провадження відсутнє будь-яке процесуальне рішення щодо вказаного клопотання.

Вказані обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проведено без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки дізнавачем всіх зібраних та перевірених доказів, у зв`язку з чим висновок дізнавача про закриття кримінального провадження є передчасним, а постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

Статтею 8 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні Бєлоусов проти України заява №4494/07 від 7 листопада 2013 року у п.55 зазначив: мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю (див., наприклад, рішення від 19 липня 2012 року у справі «Алексахін проти України» (Aleksakhin v. Ukraine), заява № 31939/06, п. 55).

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

За таких обставини, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, які йому відомі, на час розгляду скарги, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що скарга підлягає задоволенню шляхом скасування постанови дізнавача СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області від 28.02.2024 про закриття кримінального провадження № 0000089 від 13.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, так як такий спосіб захисту порушених прав є єдино ефективним засобом юридичного захисту в національному органі у світлі норм ст. 307 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Скаргу потерпілого ОСОБА_4 на постанову дізнавача СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 28.02.2024 про закриття кримінального провадження № 0000089 від 13.03.2022 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 28.02.2024 про закриття кримінального провадження № 0000089 від 13.03.2022 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а кримінальне провадження повернути до Лозівського РВП ГУНП у Харківській області для проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1