СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1107/24
ун. № 759/6630/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2024 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000889 від 07.03.2024 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веселка Любарського району Житомирської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді суду перебуває вказане кримінальне провадження.

В судовому засідання прокурор подала клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_3 строком на 60 днів, оскільки ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України,які слугували підставою для обрання вказаного запобіжного заходу, продовжують існувати та не зменшились. Застосування більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого не зможе запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Просила клопотання задовольнити.

Захисник, думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_3 , заперечила проти задоволення клопотання прокурора, вказавши на недоведеність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також на те, що прокурором необґрунтовано застосування до його підзахисного найсуворішого запобіжного заходу. Захисник просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора та застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку її підзахисного.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою суду від 23.04.2024 обвинуваченому ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 21 червня 2024 року включно, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави у межах 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 211 960 грн.

Завершити судовий розгляд до закінчення строку дії запобіжного заходу, з огляду на стадію судового провадження, неможливо.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою були встановлені наступні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України: ризик того, що обвинувачений може переховуватись від суду, впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, а також ризик того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжкого та передбачає покарання на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі, обвинувачений раніше неодноразово судимий, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки. Також суд бере до уваги вік та стан здоров`я обвинуваченого.

Надаючи оцінку наявності ризиків, заявлених прокурором у клопотанні, суд зазначає наступне.

Так, ризик переховування від суду, який оцінюється судом у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_3 , з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій. При цьому, достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Ризик того, що обвинувачений ОСОБА_3 може вчинити інше кримінальне правопорушення обґрунтовується тим, що останній не працевлаштований, офіційного джерела доходу не має, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення з корисливих мотивів, раніше судимий.Також існує ризик можливих спроб обвинуваченого впливати на свідків та потерпілого, які ще не допитані судом, зокрема шляхом погроз, вмовлянь, з метою змусити їх змінити покази.

Суд вважає, що відсутні факти, які б свідчили про те, що встановлені судом ризики зменшились або перестали існувати.

На думку суду, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, з огляду на відомості про особу обвинуваченого та враховуючи стадію судового провадження, не зможе запобігти встановленим ризикам.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про необхідність продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів. Водночас, враховуючи обставини кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, його вік та майновий стан, суд вважає за доцільне залишити попередньо визначений розмір у межах 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 211 960 грн., в якості альтернативного запобіжного заходу, яку вважає співмірною з наявними в кримінальному провадженні ризиками та покладає на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 177, 182,183, 194, 331 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах Державної установи «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 05 серпня 2024 року включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_3 заставу у межах 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 211 960 грн. 00 коп., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Святошинського районного суду м. Києва, після внесення якої ОСОБА_3 підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 у разі внесення застави строком на два місяці з моменту внесення застави наступні обов`язки: прибувати до суду за викликом; не відлучатися із с. Веселка Любарського району Житомирської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії цієї ухвали.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_3 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначити до 05 серпня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя ОСОБА_1