Провадження № 1-кп/734/73/24 Справа № 734/3868/23
В И Р О К

іменем України

21 лютого 2024 року смт Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000009 від 23.01.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пшеничне Васильківського району Київської області, не одруженого, військовослужбовця військової служби за контрактом, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

встановив:

Вимогами ст. 17, 65, 68 Конституції України визначено, що оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Положення ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 17 Закону України «Про оборону України» визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із

05.30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє до цього часу.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.05.2021 № 116 військовослужбовця строкової військової служби солдата ОСОБА_4 , згідно з наказом командира 354 навчального механізованого полку (по особовому складу) від 25.05.2021 № 47-РС зараховано на військову службу за контрактом терміном на 3 роки з 25.05.2021 по 25.05.2024, призначено на посаду майстра ремонтного відділення ремонтного взводу бронетанкової техніки ремонтної роти та зарахованоно всі види забезпечення.

Згідно з ч. 6 ст. 2, п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» одним з видів військової служби є військова служба за контрактом осіб рядового складу. Початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації, вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

Таким чином з 25.05.2021 солдат ОСОБА_4 почав проходити військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 .

У подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.06.2021 № 122 військовослужбовця військової служби за контрактом солдата ОСОБА_4 призначено на посаду інструктора 4 навчального механізованого взводу 2 навчальної механізованої роти 1 навчального механізованого батальйону.

Будучи військовослужбовцем військової служби контрактом, сержант ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, додержуватися військової дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою, не допускати негідних вчинків, у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Однак, під час дії воєнного стану, напередодні 08.01.2023 у сержанта ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на самовільне залишення військової частини НОМЕР_1 з метою тимчасового незаконного ухилення від виконання обов`язків військової служби, який він реалізував за наступних обставин.

Так, на виконання свого злочинного умислу сержант ОСОБА_4 , у порушення вищевказаного законодавства, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасового незаконного ухилення від виконання обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, без поважних причин та дозволу відповідних командирів, 08.01.2023 приблизно 08.00 год. самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 , та до 21.08.2023 включно проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до місця служби та правоохоронних органів за наявності реальної можливості для цього.

22.08.2023 приблизно о 14.30 год. сержант ОСОБА_4 , розуміючи протиправність своїх дій, добровільно прибув до Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, яка розташована за адресою: вул. Рибалко, 6-А, смт Десна Чернігівського району Чернігівської області.

У судовому засіданні ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті, щиро розкаявся.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким із учасників процесу не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що інкриміноване обвинуваченому діяння повністю доведене і вірно кваліфіковане за ч. 5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах воєнного стану.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, ставлення обвинуваченого до вчиненого, особу обвинуваченого, його вік, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, посередню характеристику за місцем служби, наявність двох обставин, які пом`якшують покарання за відсутності обставин, що обтяжують покарання, та вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 5 ст. 407 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі встановленої в частині санкції зазначеної статті, а саме на строк 1 рік.

З огляду на обставини справи та особу засудженого, суд вважає за можливе на підставі ч. 1 ст. 62 КК України замінити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі триманням у дисциплінарному батальйоні на той самий строк.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Процесуальні витрати і речові докази відсутні.

Запобіжний захід не застосовувався, підстави для його обрання до набрання вироком законної сили відсутні.

Керуючись ст. 349, 371, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 62 КК України замінити ОСОБА_4 позбавлення волі на строк 1 (один) рік триманням у дисциплінарному батальйоні на строк 1 (один) рік.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів із моменту його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1