Справа № 712/4647/24
Провадження №1-кс/712/2043/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2024 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого Четвертого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_3 , за погодженням прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000326 від 12.09.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, -

в с т а н о в и в:

До слідчого судді звернувся слідчий Четвертого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 з клопотанням про накладення арешту на на транспортний засіб, який на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме автомобіль ВАЗ 2121 д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , 1982 р.н.

Клопотання мотивує тим, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000326 від 12.09.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що починаючи з 2017 року, більш точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 призначений на посаду лісничого у Державному підприємстві «Сватівське лісомисливське господарство».

Перебуваючи на вказаній посаді, ОСОБА_5 , в силу Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», є працівником правоохоронного органу.

24.10.1945 набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26.06.1945, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі ООН).

До складу ООН увійшли Союз Радянських Соціалістичних Республік (правонаступником якого з 1991 року є російська федерація), Українська Радянська Соціалістична Республіка (правонаступницею якої з 1991 року є Україна) та ще 49 держав-засновниць, а згодом до вказаної міжнародної організації прийняті інші держави світу.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 Статуту ООН всі члени ООН утримуються в їх міжнародних відносинах від загрози силою або її застосування проти територіальної недоторканості або політичної незалежності будь-якої держави.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1965 «Про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав, про убезпечення їх незалежності і суверенітету» закріплено, що держави не мають права втручатися прямо чи опосередковано з якої б то не було причини у внутрішні та зовнішні справи іншої держави.

Кожна держава має невід`ємне право обирати свою політичну, економічну, соціальну та культурну систему без втручання в будь-якій формі з боку будь-якої іншої держави.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 09.12.1981 «Про неприпустимість інтервенції і втручання у внутрішні справи держав» закріплено, що держави не мають права здійснювати інтервенцію або втручання в будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні чи зовнішні справи інших держав.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 24.10.1970 «Про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН» закріплено принцип, згідно з яким держави утримуються в своїх міжнародних відносинах від силових погроз або застосування сили, як проти територіальної цілісності або політичної незалежності будь-якої держави так і будь-яким іншим чином несумісним з цілями ООН. Така загроза силою або її застосування є порушенням міжнародного права і Статут ООН.

Кожна держава зобов`язана утримуватися від загрози силою або її застосування з метою порушення існуючих міжнародних кордонів іншої держави або у якості засобу вирішення міжнародних суперечок, в тому числі територіальних суперечок, і питань, що стосуються державних кордонів.

Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України.

Згідно з указаним документом територія України є неподільною та недоторканою.

Незалежність України визнано значною кількістю держав світу, у тому числі 05.12.1991 російською федерацією.

31.05.1997 відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань за Заключним актом Наради з безпеки та співробітництва в Європі укладено Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією (ратифікований Законом України від 14.01.1998 № 13/98-ВР та Федеральним Законом російської федерації від 02.03.1999 № 42-ФЗ).

Відповідно до ст.ст. 2-3 зазначеного Договору російська федерація зобов`язалась поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих кордонів між Україною та російською федерацією та розбудову відносин на основі принципів взаємної поваги суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, незастосування сили або загрози силою, невтручання у внутрішні справи.

Статтями 1-3 Конституції України, яка прийнята Верховною Радою України 28.06.1996, визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною та недоторканою.

При цьому, ст. 69 Конституції України визначено, що народне волевиявлення здійснюється через вибори, референдум та інші форми безпосередньої демократії. Відповідно до ст. 71 Конституції України вибори до органів державної влади та органів місцевого самоврядування є вільними і відбуваються на основі загального, рівного і прямого виборчого права шляхом таємного голосування. Виборцям гарантується вільне волевиявлення.

Водночас, ст. 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішується питання про зміну території України.

В порушення вищевказаних умов міжнародних договорів та ігноруючи положення Конституції України, 24.02.2022 вище політичне та військове командування російської федерації розпочало агресію та вторгнення до суверенних кордонів України.

24 лютого 2022 року указом президента України Володимира Зеленського № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.

За результатами воєнних дій збройними силами російської федерації територія Сватівського району Луганської області до якої входять Білокуракинська селищна територіальна громада, села Коломийчиха Володимирівка, Джерельне, Ковалівка, Кривошиївка, Куземівка, М`ясожарівка, Нежурине, Паталахівка, Підкуйчанськ, Попівка, Сергіївка, Сторожівка, Новоселівське Коломийчиської сільської територіальної громади, смт Красноріченське, села Бараниківка, Залиман, Новоолександрівка, Площанка Красноріченської селищної територіальної громади, Лозно-Олександрівська селищна територіальна громада, Нижньодуванська селищна територіальна громада, Сватівська міська територіальна громада, Троїцька селищна територіальна громада, є тимчасово окупованими територіями.

Так, наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» з 08.03.2022 територія Сватівської міської територіальної громади Луганської області віднесена до тимчасово окупованих російською федерацією територій.

Представниками російської федерації та незаконного збройного формування так званої «лнр» на тимчасово окупованій території Сватівського району Луганської області в березні 2022 року створено підпорядковану, керовану та фінансовану російській федерації окупаційну адміністрацію, в яку входили органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованою територією України. При цьому, представники підконтрольних російській федерації самопроголошених органів узурпували виконання владних функцій держави на тимчасово окупованій території Старобільського району Луганської області, здійснювали підбір кадрів для зайняття посад в незаконних самопроголошених органах, у тому числі із числа громадян України, які на той час перебували на вказаній тимчасово окупованій території. Кінцевою метою окупаційних органів, є інтеграція та подальше незаконне включення захопленої частини суверенної держави Україна до складу російської федерації.

Представниками держави-агресора та незаконного збройного формування так званої «лнр» на тимчасово окупованій території Луганської області, серед іншого, 26.05.2022 створено не передбачений законодавством України орган наділений правозастосовними та правоохоронними функціями, так зване «государственное унитарное предприятие лнр «сватовское лесоохотничье хозяйство» розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на який останніми покладено обов`язок здійснювати протиправні функції щодо незаконного використання лісових та мисливських ресурсів, надання представникам окупаційної влади російської федерації допомоги у викраденні таких ресурсів, використання протиправного примусу до громадян України під виглядом складання відносно них протоколів про адміністративні правопорушення, зокрема в лісовій місцевості Луганської області.

Так, ОСОБА_5 , не погоджуючись з політикою чинної влади в Україні та підтримуючи входження тимчасово окупованих територій України до складу російської федерації, протягом березня-травня 2022 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, з метою увійти в коло довіри представників окупаційної адміністрації для подальшого незаконного працевлаштування в лавах так званих правоохоронних органів російської федерації, перебуваючи на території Сватівського району Луганської області прийняв рішення сприяти окупаційній адміністрації та виконувати їх злочинні накази.

З цією метою ОСОБА_5 , перебуваючи на території м. Сватове Луганської області, точне місце, дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, будучи обізнаними про факт ведення російською федерацією агресивної війни проти України, невизнання вказаною державою поширення державного суверенітету України на тимчасово окупованій території України, у тому числі Луганської області, з метою встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань, окупаційної адміністрації держави-агресора, співпраці з державою-агресором, збройними формуваннями та окупаційною адміністрацією, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, які за результатом їх реалізації завдадуть шкоди суверенітету, територіальній цілісності та недоторканності України, добровільно погодився на пропозицію невстановлених осіб, які входили до складу окупаційної адміністрації, зайняти посаду у незаконному органі наділеному правозастосовними та правоохоронними функціями, «государственное унитарное предприятие лнр «сватовское лесоохотничье хозяйство», розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим, відповідно до «приказа 12/Г от 24.05.2022», ОСОБА_5 призначено на посаду «директора государственного унитарного предприятия лнр «сватовское лесоохотничье хозяйство», та з моменту призначення на посаду в незаконному правоохоронному органі, ОСОБА_5 виконує вказівки окупаційної адміністрації, спрямовані на встановлення та утвердження тимчасової окупації державою-агресором частини території України.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, тобто у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

Вжитими заходами розшуку, проведеними слідчими та процесуальними діями встановити місцезнаходження ОСОБА_5 не надалося можливим.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території Луганської області.

У зв`язку з не встановленням місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 , 23.02.2024 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та 24.02.2024 у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження розміщено повістки про виклик на 28.02.2024 о 11 год. 00 хв., 29.02.2024 о 11 год. 00 хв. та 01.03.2024 о 11 год. 00 хв. до Черкаської обласної прокуратури для участі у отриманні повідомлення про підозру, пам`ятки про процесуальні права і обов`язки підозрюваного, допиту в якості підозрюваного.

На виклик останній не з`явився, про причини неявки не повідомив, на зв`язок зі слідчим чи прокурором не вийшов.

У зв`язку з вищевикладеним, вжито заходів для вручення письмового повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, а саме: 05.03.2024 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження розміщено повідомлення про підозру, пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного та повістки про виклик для проведення слідчих та процесуальних дій.

На виклик останній не з`явився, про причини неявки не повідомив, на зв`язок зі слідчим чи прокурором не вийшов.

З урахуванням зазначеного положення ч. 1 ст. 281 КПК України, 07.03.2024 постановою слідчого оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_5 .

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 на праві власності належить автомобіль ВАЗ 2121 д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , 1982 р.н.

У той же час, санкція ч. 7 ст. 111-1 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Ураховуючи вищевикладене, існує необхідність у накладенні арешту на автомобіль ВАЗ 2121 д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , 1982 р.н., з метою конфіскації майна як виду покарання.

Слідчий надав заяву про розгляд клопотання без його участі, просив задовольнити клопотання з підстав, викладених у ньому. З метою забезпечення арешту майна клопотання просив розглядати без участі підозрюваного та його захисника.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи зазначене, підозрюваний та його захисник до судового засідання не викликались.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що дане клопотання підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У судовому засіданні встановлено, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000326 від 12.09.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що починаючи з 2017 року, більш точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 призначений на посаду лісничого у Державному підприємстві «Сватівське лісомисливське господарство».

Перебуваючи на вказаній посаді, ОСОБА_5 , в силу Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», є працівником правоохоронного органу.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, тобто у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

У зв`язку з невстановленням місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 , 23.02.2024 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та 24.02.2024 у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження розміщено повістки про виклик на 28.02.2024 о 11 год. 00 хв., 29.02.2024 об 11 год. 00 хв. та 01.03.2024 об 11 год. 00 хв. до Черкаської обласної прокуратури для участі у отриманні повідомлення про підозру, пам`ятки про процесуальні права і обов`язки підозрюваного, допиту в якості підозрюваного

На виклик останній не з`явився, про причини неявки не повідомив, на зв`язок зі слідчим чи прокурором не вийшов.

У зв`язку з вищевикладеним, вжито заходів для вручення письмового повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, а саме: 05.03.2024 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження розміщено повідомлення про підозру, пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного та повістки про виклик для проведення слідчих та процесуальних дій.

На виклик останній не з`явився, про причини неявки не повідомив, на зв`язок зі слідчим чи прокурором не вийшов.

З урахуванням зазначеного положення ч. 1 ст. 281 КПК України, 07.03.2024 постановою слідчого оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_5 .

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 на праві власності належить автомобіль ВАЗ 2121 д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , 1982 р.н.

Санкція ч. 7 ст. 111-1 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Частина 10 ст. 170 КПК України передбачає, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна. (ч. 5 ст. 170 КПК України).

З огляду на обставини ймовірно вчинених кримінальних правопорушень, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, враховуючи те, що до майна, яке належить підозрюваному, можуть бути застосовані заходи кримінально-правового характеру, слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також з метою забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваного, враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, вважає наявними підстави для накладення арешту на майно, оскільки незастосування такої заборони може привести до втрати, знищення, відчуження майна.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб, який на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме автомобіль ВАЗ 2121 д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , 1982 р.н.

Виконання ухвали про арешт майна підозрюваного покласти на слідчих Четвертого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1