Справа № 359/1963/24
Провадження № 1-кп/359/402/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

01 березня 2024 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні з технічною та відео фіксації в залі суду кримінальне провадження № 0000023, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.01.2024, що надійшло до суду з обвинувальним актом, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піщаний Брід, Добровеличківського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою, раніше неодноразово притягнутою, а саме 19.05.2023, 31.05.2023, 02.06.2023, 09.06.2023 Бориспільським міськрайонним судом Київської області до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ч. ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП відносно своєї матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою він спільно проживає, вчинив умисне психологічне насильство, що призвело у неї до психологічних (моральних) страждань, за наступних обставин.

ОСОБА_4 02.01.2024 приблизно о 09.00 годині, знаходячись в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив з матір`ю ОСОБА_5 конфлікт, переслідуючи при цьому прямий умисел на заподіяння їй психологічного насильства, ображав її нецензурними словами, які принижують честь і гідність потерпілої, висловлював погрози фізичною розправою.

В результаті вчинення систематичного домашнього насильства з боку ОСОБА_4 відносно своєї матері ОСОБА_5 , відповідно до висновку експертизи № 51 від 17.01.2024 у останньої виникли зміни в психоемоційному стані у вигляді лабільності емоційних переживань, накопичення емоційних переживань образливості, приниження гідності та розгубленості почуттів, які перешкоджають її соціальному функціонуванню як особистості, що призвело до виникнення у потерпілої психологічних (моральних) страждань.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо своєї матері ОСОБА_5 , що призводить до психологічних страждань потерпілої, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

У ході судового розгляду кримінального провадження № 0000023, 22.02.2024 року, між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , було укладено угоду про примирення. Із змісту якої вбачається, що сторони визначили істотні для кримінального провадження обставини; констатовано факт примирення між потерпілою та обвинуваченим, а також щире каяття обвинуваченого та активне сприяння обвинуваченого розкриттю злочину.

Також узгоджено, що при затвердженні угоди про примирення ОСОБА_4 буде призначено покарання у виді громадських робіт строком на сто п`ятдесят годин.

Наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, зрозумілі та роз`яснені наслідки невиконання угоди.

Потерпіла та обвинувачений повідомили, що укладена ними угода про примирення є добровільною, ні фізичного ні психологічного тиску до них не застосовувалось.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав укладену угоду про примирення, визнав свою вину у скоєнні кримінального правопорушенні, передбаченого ст. 126-1 КК України, та просив суд затвердити угоду про примирення, пояснивши, що наслідки затвердження даної угоди йому відомі.

У підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 зазначила, що вона підтримує угоду про примирення, укладену між нею та ОСОБА_4 , а також вказала, що претензій до обвинуваченого ні морального, ні матеріального характеру немає. Зі ст. 473 КПК України ознайомлена, наслідки угоди їй зрозумілі. Угода укладена нею добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті що передбачені в угоді.

Прокурор Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_3 вважає можливим затвердження угоди про примирення в підготовчому судовому засіданні, як такої, що відповідає вимогам КПК України.

Суд в даному випадку не перевіряє фактичні обставини вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, так як і не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується в домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо своєї матері ОСОБА_5 , що призводить до психологічних страждань потерпілої, тобто у вчинені кримінального правопорушенні, передбаченого ст. 126-1 КК України. Згідно з положеннями ст. 12 КК України, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відносяться до нетяжких злочинів.

При цьому судом з`ясовано, що відповідно до вимог ч. 5 ст. 474 КПК України обвинувачений визнає вину в обсязі пред`явленого обвинувачення, а також цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Обвинувачений розуміє, що умисне невиконання угоди про примирення є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди про примирення між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про примирення, а тому у суду не виникає необхідності витребувати документи, а також викликати в судове засідання інших осіб та опитувати їх для з`ясування добровільності укладеної угоди. Укладення угоди є правомірним, та таким, що відповідає інтересам потерпілої, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом встановлено, що покарання сторонами угоди про примирення визначено у відповідності до положень КК України. Узгоджена сторонами міра покарання передбачена в межах санкції ст. 126-1 КК України та відповідає загальній меті призначення кримінального покарання, визначена з урахуванням характеру та тяжкості вчиненого злочину ОСОБА_4 , даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання, та є достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Крім того, відповідно до ст. 91-1 КК України, зважаючи на позицію потерпілої, кількість випадків домашнього насильства, суд вважає за доцільне застосувати обмежувальні заходи засудженому ОСОБА_4 , а саме відповідно п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України направити засудженого для проходження програми для кривдників.

Таким чином, перевіривши угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що умови угоди про примирення: не суперечать вимогам кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи сторін та інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, сторони дійсно примирились, що підтверджено в судовому засіданні, і як вбачаться з матеріалів кримінального провадження та погодили вид покарання.

Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне затвердити угоду про примирення, яка укладена, під час досудового розслідування кримінального провадження, 22.02.2024 між потерпілою ОСОБА_5 з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 , узгоджену сторонами міру покарання у виді громадських робіт строком сто п`ятдесят годин. Застосувати до ОСОБА_4 , обмежувальні заходи та направити органу місцевого самоврядування засудженого для проходження програми для кривдників строком три місяці. Підстав для застосування заборони перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства, про яку просила прокурор, суд не вбачає, так як потерпіла та обвинувачений повідомили, що можливості проживати окремо в обвинуваченого не має.

Керуючись: п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. ст. 368-371, ч. 2, ст. 373, ст. ст. 374-376, п. 1 ч. 1 ст. 468, ст.ст. 471, 474, 475 КПК України, 91-1, ст. 126-1 КК України, суд

у х в а л и в:

Угоду про примирення, укладену 22.02.2024 між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000023, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.01.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, затвердити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 150 (сто п`ятдесят) годин.

Відповідно до ст. 91-1 КК України, застосувати до засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обмежувальні заходи та направити органу місцевого самоврядування засудженого, для проходження програми для кривдників, строком 3 (три) місяці.

Судові витрати та цивільний позов у справі відсутні.

Речові докази стороною обвинувачення не заявлено.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1