Справа № 308/7318/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.06.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

за участі ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/312/24 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 квітня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 квітня 2024 року задоволено клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000958, відомості про яке 21.04.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Накладено арешт на автомобіль марки «Skoda Fabia», реєстраційний знак НОМЕР_1 , який вилучений в ході обшуку від 21.04.2024, який згідно з свідоцтвом про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З матеріалів судового провадження вбачається, що до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000958, відомості про яке 21.04.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про накладення арешту на автомобіль марки «Skoda Fabia», реєстраційний знак НОМЕР_1 , який вилучений в ході обшуку від 21.04.2024.

Клопотання мотивоване тим, що зазначений транспортний засіб має значення речових доказів, оскільки він міг зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, був знаряддям вчинення злочину і з ним будуть проводитись у подальшому слідчі дії.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_5 , вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати про накладення арешту і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заявленого клопотання про накладення арешту на автомобіль марки «Skoda Fabia», реєстраційний знак НОМЕР_1 , який вилучений в ході обшуку від 21.04.2024, який згідно з свідоцтвом про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_5 та її захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно п.3 ч. 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається, в тому числі, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, згідно з ч.2 ст. 173 КПК України, окрім іншого, повинен врахувати розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Вилучений 21.04.2024 року під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , транспортний засіб «Skoda Fabia», реєстраційний знак НОМЕР_1 , з свідоцтвом про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є донькою ОСОБА_8 .

Мета накладення арешту, а також ризики, передбачені абз. 2 ч.1 ст. 170 КПК України не доведені.

Крім того, ОСОБА_5 , не має статусу «підозрюваної» або «обвинуваченої» в межах кримінального провадження, підстав для арешту вказаного майна немає, і таке підлягає передачі поверненню законному володільцю.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, відповідно до положень ст. 174 КПК України, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Критерій пропорційності передбачає, що втручання в право власності буде розглядатися як порушення ст. 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними із втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що ставиться для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотримано, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».

На сьогодні ОСОБА_5 позбавлена законного права користуватися своєю власністю - майном, на яке оскаржуваною ухвалою слідчого судді накладено арешт.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що в ухвалу слідчого судді не наведено встановлених досудовим розслідуванням обставин, з посиланням на допустимі докази, а також мотивів, з яких прокурор виходив, ініціюючи питання про накладення арешту на майно, та дійшов висновку про існування потреб досудового розслідування, які б виправдовували такий ступінь втручання у право власності особи, який унеможливлює її право на користування відповідним майном.

Керуючись ст. ст. 170-173, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 квітня 2024 року скасувати.

Клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000958, відомості про яке 21.04.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки «Skoda Fabia», реєстраційний знак НОМЕР_1 , який вилучений в ході обшуку від 21.04.2024, який згідно з свідоцтвом про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчуження та розпорядження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді