СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/3057/24
ун. № 759/8979/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року cлідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000035 від 11.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України про накладеня арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В :

01.05.2024 до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло вказане клопотання, в якому слідчий просить накласти арешт на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом позбавлення його права на користування, володіння та розпорядження ним, у тому числі шляхом відчуження, а саме на: житловий будинок, загальна площа 134,5 (кв.м), адреса: АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000035 від 11 квітня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, які достовірно знаючи про те, що на території України Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, що встановлює обмеження на виїзд осіб чоловічої статі та призивного віку за межі України, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, виник злочинний умисел, спрямований на сприяння громадянам України чоловічої статі та призивного віку у організації незаконного переправлення їх через державний кордон України, за незаконно виготовленими за грошову винагороду документами, які є підставою для виїзду за межі України, а саме: оформлення завідомо неправдивої довідки МСЕК про встановлення другої групи інвалідності, тим самим, здійснити організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом усунення перешкод.

Після цієї домовленості ОСОБА_4 та невстановлені досудовим розслідуванням особи, з метою реалізації спільного злочинного умислу почали діяти узгоджено, за попередньою змовою між собою, при цьому дії кожного з них охоплювалися умислом кожного іншого члена групи.

Так, реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_4 26.04.2023, зустрівся з громадянином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 . В ході розмови ОСОБА_4 повідомив, що може сприяти в незаконному переправленні ОСОБА_6 через державний кордон України шляхом оформлення завідомо неправдивої довідки МСЕК про встановлення другої групи інвалідності за грошову винагороду в сумі 6000 (шість тисяч) доларів США. При цьому, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_5 про те, що йому необхідно надати копію паспорта громадянина України, амбулаторну карточку (за наявності), трудову книжку (за наявності). Зазначені документи будуть використані для оформлення завідомо неправдивої довідки МСЕК про встановлення другої групи інвалідності.

Далі, діючи за попередньою домовленістю, ОСОБА_4 повідомив невстановлену особу про ОСОБА_6 , як про особу, яка бажає за грошові кошти попри встановлені режимом воєнного стану та оголошеною загальною мобілізацією заборони та обмеження перетнути державний кордон України.

15.05.2023, ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою домовленістю з невстановленою особою та з відома останнього, з корисливих мотивів, для доведення спільного злочинного умислу до кінця, знаходячись по АДРЕСА_3 , зустрівся з ОСОБА_5 від якого отримав грошову винагороду у сумі 6000 доларів США, та документи на ім`я громадянина України ОСОБА_6 , для оформлення завідомо неправдивої довідки МСЕК про встановлення другої групи інвалідності останньому, задля безперешкодного перетину ним державного кордону України під час дії воєнного стану на території України, таким чином, сприяючи в організації незаконного переправлення останнього через державний кордон України шляхом усунення перешкод.

02.04.2024 Житомирською міською МСЕК , розташованої по АДРЕСА_4 , ОСОБА_6 було видано «Довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією» про встановлення другої групи інвалідності. Відповідно до вказаної довідки, ОСОБА_6 , було оглянуто комісією про що складено акт огляду №1457/11 від 29.03.2024.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми умисними діями, які виразились у сприянні незаконному переправленню особи через державний кордон України, вчиненому усуненням перешкод, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України.

18.04.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

За вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

У зв`язку з викладеним, в сторони обвинувачення виникла необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваного ОСОБА_4 шляхом позбавлення його права на користування, володіння, розпорядження ним.

Необхідність застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження саме в такій формі відносно ОСОБА_4 зумовлено тяжкістю покарання, яке йому загрожує у разі визнання останнього винним у вчиненні злочину, в якому він підозрюється у даному кримінальному провадженні, та застосуванням при цьому конфіскації.

Зважаючи на ці обставини та усвідомлюючи тяжкість та види покарань, які можуть бути до нього застосовані підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом користування, володіння та розпорядження, у тому числі відчуження свого майна на користь третіх осіб, з метою уникнення конфіскації.

За таких обставин підставою накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_4 відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 170 КПК України є наявність достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна, оскільки санкція ч. 3 ст. 332 КК України, передбачає покарання у вигляді конфіскації майна.

Метою накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_4 відповідно до ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Під час досудового розслідування встановлено, що у власності ОСОБА_4 перебуває нерухоме майно, яке за результатами судового розгляду може бути предметом конфіскації, а тому майном, що належить арештувати є:

- житловий будинок, загальна площа 134,5 (кв.м), адреса: АДРЕСА_1 .

Документами, що підтверджують право власності ОСОБА_4 на майно, що належить арештувати є витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Разом з тим, в органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати, що існує реальна загроза подальшого відчуження майна ОСОБА_4 , яке належить арештувати, тому враховуючи те, що майно на яке необхідно накласти арешт не було тимчасово вилучене, з метою забезпечення арешту майна, відповідно ч. 2 ст. 172 КПК України наявна необхідність у розгляді вказаного клопотання без повідомлення власників та користувачів майна.

В судове засідання слідчий не з`явився, надав суду заяву, в якій просив слухати клопотання про накладення арешту на майно в його відсутність.

Дослідивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання про накладення арешту, слідчий суддя приходить до висновку про його часткове задоволення, з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000035 від 11 квітня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Санкція даної частини статті передбачає конфіскацію майна як вид покарання.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюються ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

18.04.2024 ОСОБА_4 було вручено письмове повідомлення про підозру за ч. 3 ст. 332 КК України.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 24.04.2024 № 375767936 власником житлового будинку, загальна площа 134,5 кв. м, адреса: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_4 .

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч. 12 ст. 170 КПК України заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Враховуючи вищезазначене, клопотання слідчого в частині позбавлення права користування житловим будинком який належать на праві власності підозрюваному ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку, про необхідність часткового задоволення клопотання слідчого про накладеня арешту на майно підозрюваного ОСОБА_4 .

Керуючись ст. ст.170-173, 175, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000035 від 11.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України про накладеня арешту на майно - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження вказаним нерухомим майном, а саме на житловий будинок, загальна площа 134,5 (кв.м), адреса: АДРЕСА_1 .

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1