Справа № 189/1665/22
Провадження № 1-кп/191/29/24
У Х В А Л А

іменем України

25 квітня 2024 року м. Синельникове

Колегія суддів Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

представників потерпілого- ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченого- ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000586 від 02.07.2014 відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.388 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.388 КК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_9 заявив клопотання про скасування арешту майна, яке належить ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . В обґрунтування клопотання зазначив, що ухвалою слідчого судді від 07 жовтня 2022 року в межах кримінального провадження № 0000586, внесеного до ЄРДР 02.07.2014 по справі №188/761/21, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191, ст.388 КК України, накладено арешт шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування на будівлі, розташовані за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_10 , та на приміщення контори площею 1660 кв.м., розташоване за адресою АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_11 .

Підставою накладення арешту стало те, що прокурором було надано витяг з ДРРПНМ, в якому за частковим збігом було вказано, що дане майно належить ОСОБА_8 .

09.10.2023 ОСОБА_10 при оформленні спадщини після смерті ОСОБА_12 отримала від Васильківської державної нотаріальної контори відмову у вчинені нотаріальних дій, так як на спадкове майно було накладено арешти. Право власності вказані приміщення ОСОБА_12 отримала 04.09.2015 відповідно до договору дарування № 891 від 04.09.2015, який було видано приватним нотаріусом ОСОБА_13 .

05.10.2023 ОСОБА_8 отримав копію даної ухвали та дізнався про те, що на майно, яке йому не належить, було накладено арешт. Про це він 05.10.2023 повідомив власнику майна ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 Право власності на приміщення контори площею 1660 кв.м., розташоване за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_11 отримала 04.09.2015 відповідно до договору дарування №893 від 04.09.2015, який було видано приватним нотаріусом ОСОБА_13 .

Тобто, слідчим суддею було помилково накладений арешт на майно ОСОБА_12 та ОСОБА_11

06.10.2023 було направлено клопотання про зняття арешту з майна. 12.10.2023 слідчим суддею Петропавлівського районного суду провадження в справі за клопотанням про зняття арешту з майна було закрито в зв`язку з тим, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження.

20.07.2023 Покровським районним судом був винесений вирок, яким ОСОБА_8 було визнано винним у вчинені злочинів за ч.5 ст.191, ст. 388 КК України.

31.10.2023 Дніпровським апеляційним судом по даній справі винесено ухвалу, якою справу було повернуто на новий розгляд до Покровського районного суду.

ОСОБА_12 та ОСОБА_11 взагалі не є учасниками даного кримінального провадження. На даний час їм не повідомлено про підозру, в матеріалах справи немає жодних відомостей про їх участь у вчиненні кримінального правопорушення. У зв`язку з чим просить зняти арешт з приміщень, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_1 , які належать на праві власності ОСОБА_12 , та з приміщення контори площею 1660 кв.м., яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 , яке належить на праві приватної власності ОСОБА_11 .

Обвинувачений ОСОБА_8 клопотання захисника підтримав та просив задовольнити.

Представник потерпілого ОСОБА_7 просив відмовити в задоволені клопотання, вважає що воно передчасне та не обґрунтоване.

Представник потерпілого ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання, та зазначив, що все це майно дійсно належало ОСОБА_8 , але після того, як відкрили кримінальну справу він почав переписувати своє майно на своїх родичів. ОСОБА_11 та ОСОБА_14 є його племінницями.

Прокурор вирішення даного питання залишив на розсуд суду.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 7 ч. 2, ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується встановленому цим кодексом порядку.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Водночас відповідно до ч. 5 ст. 170 КК України з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0000586 від 02.07.2014 ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.388 КК України.

Санкція ч. 5 ст. 191 КК України передбачає позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Ухвалою слідчого судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000578 накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_8 шляхом заборони власнику та іншим особам на відчуження, розпорядження та користування, у тому числі на будівлі та споруди площею 4389 кв.м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 ; будівлі та споруди, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та приміщення контори площею 1660 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Вказана ухвала в апеляційному порядку не оскаржувалась.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №349479639 від 06.10.2023 власником будівлі та споруди, яка знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_12 на підставі договору купівлі-продажу №918, виданого приватним нотаріусам Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_15 23.01.2018. Попередній власник ОСОБА_8 .

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №349342378 від 05.10.2023 власником будівлі та споруди, яка знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_12 на підставі договору дарування будівлі №889, виданого приватним нотаріусам Петропавлівського районного нотаріального округу ОСОБА_13 04.09.2015. Попередній власник ОСОБА_8 .

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №349338315 від 05.10.2023 власником приміщення контори, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_11 на підставі договору дарування №893, виданого приватним нотаріусам Петропавлівського районного нотаріального округу ОСОБА_13 04.09.2015. Попередній власник ОСОБА_8 .

Відомостей щодо власника нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , суду не надано.

Обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на вказане нерухоме майно зареєстровано 14.10.2022.

При вирішенні питання щодо скасування арешту майна суд враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 13 квітня 2022 року у справі № 757/62043/18-ц, в яких зазначається, що при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б, зокрема, порушити права інших осіб (ч. 2 ст. 13 ЦК). Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (ч. 3 ст. 13 ЦК).

Приватно-правовий інструментарій (зокрема, вчинення договору не для регулювання цивільних відносин і не для встановлення, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків) не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для невиконання публічних обов`язків, звільнення майна з-під арешту в публічних відносинах або уникнення арешту та/або можливої конфіскації. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом.

Суд враховує, що одне з кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 , передбачає конфіскацію майна, відчуження зазначеного у клопотанні та арештованого майно було здійснено обвинуваченим ОСОБА_8 вже під час здійснення досудового розслідування у кримінальних провадженнях , один з правочинів щодо нерухомого майна є безоплатним.

Враховуючи, що на даний час судовий розгляд не розпочато, судом не з`ясовані всі обставини справи та не досліджені докази, в тому числі, які підтверджують чи спростовують, що таке відчуження виконано з метою уникнення покарання у вигляді конфіскації, суд приходить до висновку про передчасність заявленого захисником клопотання.

Окрім того, відповідно до ч. 4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Відмовляючи у скасуванні арешту майна суд також враховує, що існування такого обтяження не впливає на стан майна, відсутні підстави вважати, що воно може бути пошкодженим, втраченим, чи це будь-яким іншим способом впливає на його якісні чи кількісні характеристики, в тому числі його вартості. Вказане майно перебуває у володінні власника, а арешт полягає тільки в забороні здійснення юридичних дій по відчуженню майна.

Таким чином, суд доходить висновку про відмову у задоволенні клопотань захисника.

Керуючись ст. 174 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні клопотань захисника ОСОБА_16 про скасування арешту майна, накладених ухвалами слідчого судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2022 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3