Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2001/24

Номер провадження: 1-кс/511/496/24

20.05.2024 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 (в режимі відеоконференцзв`язку), підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 (в режимі відеоконференцзв`язку), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 , по кримінальному провадженню №0000373, відомості щодо якого внесені до ЄРДР 19 травня 2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Степанівка Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого (має на утриманні неповнолітню дитину), військовослужбовця, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 286-1, частиною 1 статті 135 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло вищевказане клопотання, в обґрунтування якого слідчий зазначив, що ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем і проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , 18 травня 2024 року приблизно о 21 годині 10 хвилин, керуючи без посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії і без реєстраційного документа на транспортний засіб «MERCEDES-BENZ E220», н/з НОМЕР_2 , рухаючись по АДРЕСА_3 , з боку села Понятівка у напрямку міста Роздільна по асфальтованому сухому дорожньому покриттю грубо порушив вимоги пунктів: 1.5.; 1.7.; 2.1. а), б); 2.3 б); 2.9. а); 12.1.; 13.3. «Правил дорожнього руху», затверджених постановою КМ України №1306 від 10 жовтня 2001 року, що виразились у тому, що він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (1,1 % етилового спирту у крові), позбавив себе можливості адекватно сприймати навколишню дорожню обстановку, своєчасно реагувати на її зміну, контролювати рух транспортного засобу і безпечно керувати ним, рухаючись зі швидкістю близько 50-60 км/год, в умовах обмеженої видимості через темний час доби, вкрай уважним не був, заходів, що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації не вжив, в районі будинку АДРЕСА_3 , на прямій, рівні ділянці горизонтального профілю, без пошкоджень дорожнього покриття, при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру, при наближенні до електросамоката «PROOVE», під керуванням неповнолітнього водія ОСОБА_9 , який рухався попереду, у попутному напрямку, по правому асфальтованому узбіччю, прямолінійно, з увімкненою фарою і габаритним вогнем, з суттєво меншою швидкістю, не впорався з керуванням, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного інтервалу та під час випередження самоката, перетнув горизонтальну дорожню розмітку 1.1., виїхав за межі проїзної частини на праве за ходом руху узбіччя, де допустив наїзд передньою переважно правою частиною керованого автомобіля, на задню частину самоката і його водія, що призвело до перекидання самокату і падіння потерпілого на дорожнє покриття, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 шкоду у вигляді тяжких тілесних ушкоджень.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 286-1 КК України.

При цьому, 18 травня 2024 року о 21 годині 10 хвилин водій ОСОБА_5 завідомо залишив без допомоги ОСОБА_9 , який перебував у небезпечному для життя стані і був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, хоча мав змогу надати йому допомогу, а також сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, зокрема, після наїзду, діючи навмисно, маючи на меті уникнути відповідальності за скоєний наїзд на неповнолітню особу, в порушення вимог пункту 2.10. а), е) «Правил дорожнього руху», свій транспортний засіб не зупинив, на місці пригоди не залишився, заходів для надання першої медичної допомоги потерпілому не вжив, до медичного закладу та органу Національної поліції про дорожньо-транспортну пригоду не повідомив і зник з місця пригоди.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 135 КК України.

Підозра ґрунтується на зібраних у кримінальному провадженні доказах, а саме: протоколом огляду місця ДТП від 19.05.2024, схемою до нього; протоколом обшуку від 19.05.2024; висновком щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння № 18 від 19.05.2024, згідно якого ОСОБА_5 знаходиться у стані алкогольного сп`яніння (1,1% етилового спирту в крові); протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_5 , в порядку ст. 208 КПК України від 19.05.2024; показаннями потерпілої ОСОБА_10 ; показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; залученими до провадження речовими доказами (транспортними засобами-учасниками ДТП); іншими матеріалами в сукупності.

При цьому, стороною обвинувачення встановлено ряд ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього, вчинити інше кримінальне правопорушення.

З метою запобігання встановленим ризикам, сторона обвинувачення вважає доцільним застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать запобіганню встановленим ризикам.

Позиція учасників розгляду клопотання.

Слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили задовольнити.

Підозрюваний просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або визначити розмір застави.

Захисник підозрюваного просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання.

Слідчим відділом Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000373 від 19 травня 2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбачених частиною 2 статті 286-1, частиною 1 статті 135 КК України.

Частина 1 статті 177 КПК України регламентує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Положенння частини другої статті 177 КПК України визначають, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Санкція частини 2 статті 286-1 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до восьми років.

Як встановлено, ОСОБА_5 раніше не судимий.

Пункт 4 частини 2 статті 183 КПК України визначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Диспозиція частини першої статті 194 КПК України регламентує, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кембел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до практики ЄСПЛ за статтею 5 ЄКПЛ обгрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наразі стороною обвинувачення доведена наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з вчиненням вказаного злочину та їх кількість достатня для подальшого розслідування, а також наявність ризиків, передбачених диспозицією статті 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відносно тверджень сторони захисту, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених диспозицією статті 177 КПК України.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Разом з тим, згідно практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

При розгляді можливості застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, врахувавши особу підозрюваного, встановлені ризики, слідчий суддя прийшов до висновку, що наразі з метою запобігання встановленим ризикам буде недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою з одночасним визначенням розміру застави у розмірі п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України.

Частина друга статті 197 КПК України регламентує, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного - з моменту затримання.

Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 194, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 , по кримінальному провадженню №0000373, відомості щодо якого внесені до ЄРДР 19 травня 2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 286-1, частиною 1 статті 135 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, на 60 днів, з моменту затримання, тобто з 19 травня 2024 року до 17 липня 2024 року (включно), з утриманням його в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», місцезнаходження юридичної особи: Люстдорфська дорога, 11, місто Одеса, Одеська область, 65059.

Одночасно визначити розмір застави у межах 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 1 січня 2024 року) в сумі 151 400,00 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого прокурора та суду за першою вимогою;

-не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду;

-повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

-заборонити спілкування зі свідками та потерпілим.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень (стаття 198 КПК України).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1