Справа № 308/3910/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області:

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгороді кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002155 від 23.10.2023 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ромської національності, уродженця м. Ужгорода, Закарпатської області, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, з середньою освітою, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , учасника бойових дій, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

встановив:

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, строк дії якого неодноразово продовжувався.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань 24.02.2022 Президент України видав Указ № 69/2022 про оголошення на території України загальної мобілізації, яка проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом, строк дії якої також неодноразово продовжувався.

У такий спосіб, з моменту затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 на території України почав діяти правовий режим воєнного стану, який продовжує діяти і на даний час.

20.04.2022 року ОСОБА_4 призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 , та направлений для проходження військової служби у складі військової частини НОМЕР_2 .

У подальшому, з 28.01.2023 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду радіотелефоніста радіостанції БМТЗ військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, з моменту призову ОСОБА_4 на військову службу за мобілізацією, на особливий період, та його відправлення до військової частини НОМЕР_3 , тобто з 20.04.2022 року ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут). Статутом керуються всі військові частини, кораблі, управління, штаби, організації, установи і військові навчальні заклади Збройних Сил України (далі - військові частини).

Будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, військовослужбовець ОСОБА_4 повинен у своїй повсякденній діяльності дотримуватись вимог: статей 11, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, згідно з якими військовослужбовці зобов`язані, зокрема: свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрими, ініціативними, дисциплінованими; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог статутів Збройних Сил України; бути зразком високої культури, скромності і витримки, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців; берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому; статей 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відповідно до яких військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця дотримуватися Конституції та Законів України, зміцнювати військове товариство, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливим і додержуватися військового етикету, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк.

Натомість, ОСОБА_4 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України та законів України, став на шлях вчинення кримінального правопорушення проти життя та здоров`я, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за наступних обставин.

Так, 23 жовтня 2023 року, приблизно о 16:00 год. ОСОБА_4 , знаходячись біля житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , за межами вхідних воріт до зазначеного будинку, у ході сварки, яка виникла на ґрунті особистих неприязних стосунків із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи настання таких наслідків, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , у невстановленій органом досудового розслідування послідовності, наніс дерев`яною палицею останньому декілька ударів в область голови та тулуба, в результаті чого потерпілому ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: забійних ран голови та 1-го пальця правої кисті, закритого перелому 7,8-го ребер справа по середньо аксілярній лінії, розривів капсули та аеренхіми селезінки, що супроводжувалися внутрішньою кровотечею, які (тілесні ушкодження) виникли від дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, яким могла бути дерев`яна палиця, і не характерні для спричинення при падінні з висоти власного зросту.

Тілесні ушкодження у виді: розривів селезінки були небезпечними для життя в момент їх спричинення і за цією ознакою, згідно п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент їх спричинення

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України, як заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

До матеріалів обвинувального акту прокурором додано угоду про визнання винуватості від 08.02.2024 року, укладену між прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у присутності захисника останнього адвоката ОСОБА_5 .

Відтак розгляд щодо угоди проводиться судом за участі сторін угоди в порядку ст. 474 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджену в угоді про визнання винуватості міру покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням за ст. 75 КК України з іспитовим строком з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та пояснив, що дійсно 23.10.2023 року в ході конфлікту спричинив палицею тілесні ушкодження ОСОБА_6 . В скоєному злочині розкаюється, засуджує свої злочинні дії та просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з прокурором.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні просила затвердити угоду.

Зі змісту вищевказаної угоди про визнання винуватості вбачається, що прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо всіх істотних обставин даного кримінального провадження: ОСОБА_4 визнав свою винуватість у інкримінованому йому кримінально караному діянні; сторони погодилися на призначення йому покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років зі звільненням останнього від відбування покарання з випробуванням за ст. 75 КК України, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки за ст. 76 КК України. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, зміст яких ОСОБА_4 роз`яснено.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

З правилами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст угоди стосовно свідомої добровільної узгодженості сторонами її істотних умов, враховуючи те, що вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення відповідно до класифікації, визначеної ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, сторони розуміють зміст угоди, наслідки її укладення і невиконання, які передбачені ст. ст. 473, 476 КПК України, угода не суперечить вимогам КК України та КПК України, дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 121 КК України кваліфіковані вірно, як заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, суд приходить до переконання щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості.

Суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування потерпілому заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Понесені витрати на залучення експертів покласти на ОСОБА_4 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 30.11.2023 року.

Питання щодо речових доказів вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 КПК України звільнити ОСОБА_4 з під варти у залі суду.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 314, 368-370, 373, 374, 394, 395, 468, 469, 473, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 лютого 2024 року, укладену між прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0002155, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.10.2023 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання, узгоджене та затверджене угодою, у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Звільнити ОСОБА_4 з під варти у залі суду.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 30.11.2023 року у справі 308/18411/23, 1-кс/308/5210/23 на: 2(дві) дерев`яні палиці, одна довжиною 126 см, діаметром близько 4 см, друга довжиною 138 см, діаметром близько 2 см, з наявною плямою речовини бурого кольору, зовні схожої на кров; металевий молоток чорного кольору, довжиною 32 см; записуючий пристрій (відео реєстратор) «Digital Video Recorder» моделі «7004Н» чорного кольору та зарядний пристрій чорного кольору; мобільні телефони у кількості 5 одиниць, а саме: мобільний телефон марки «Samsung» чорного кольору, ІМЕ НОМЕР_4 в чохлі чорного кольору;мобільний телефон марки «Samsung» білого кольору, ІМЕ НОМЕР_5 в прозорому силіконовому чохлі; мобільний телефон марки «Samsung» сірого кольору, ІМЕ НОМЕР_6 в чохлі оранжевого кольору; мобільний телефон марки «Honor» чорного кольору моделі «СМАLX1»; мобільний телефон марки «Redmi» синього кольору скасувати.

Речові докази: 2 (дві) дерев`яні палиці, одна довжиною 126 см, діаметром близько 4 см, друга довжиною 138 см, діаметром близько 2 см, з наявною плямою речовини бурого кольору, зовні схожої на кров, металевий молоток чорного кольору, довжиною 32 см, що зберігаються в камері зберігання речових доказів Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області; знищити;

записуючий пристрій (відео реєстратор) «Digital Video Recorder» моделі «7004Н» чорного кольору та зарядний пристрій чорного кольору, що зберігаються в камері зберігання речових доказів Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області повернути фактичному володільцю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

мобільні телефони у загальній кількості 5 одиниць, а саме: мобільний телефон марки «Samsung» чорного кольору, ІМЕ НОМЕР_7 в чохлі чорного кольору, мобільний телефон марки «Samsung» білого кольору, ІМЕ НОМЕР_5 в прозорому силіконовому чохлі, мобільний телефон марки «Samsung» сірого кольору, ІМЕ НОМЕР_6 в чохлі оранжевого кольору, мобільний телефон марки «Honor» чорного кольору моделі «CMALX1», мобільний телефон марки, «Redmi» синього кольору, що зберігаються в камері зберігання речових доказів Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області повернути фактичному володільцю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення Закарпатським НДЕКЦ МВС України судових експертиз:

молекулярно-генетичної №СЕ-19/107-23/12741- БД від 24.01.2024 у розмірі 8829 гривень 85 копійок;

молекулярно-генетичної №СЕ-19/107-23/12739- БД від 24.01.2024 у розмірі 8846 гривень 94 копійок;

молекулярно-генетичної №СЕ-19/107-23/12737- БД від 24.01.2024 у розмірі 47035 гривень 97 копійок.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1