Справа №: 671/164/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2024 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області

в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000471 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Волочиськ Хмельницької області, українця, громадянина України, неодруженого, із середньою спеціальною освітою, військовослужбовця Збройних Сил України, солдата, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 07.11.2023 року за ч. 1 ст. 382 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 700 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 11900 гривень, (штраф сплачено 23.11.2023 року),

за ч. 4 ст. 186 КК України,

встановив:

06 березня 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_2 на виконання Указу Президента України Верховного Головнокомандувача Збройних Сил України №69/2022 від 24 лютого 2022 року, ОСОБА_4 призвано для проходження військової служби за мобілізацією.

Відповідно до наказу №2 від 06.03.2022 військовослужбовця Збройних сил України ОСОБА_4 призначено на посаду стрільця-санітара 2 єгерського відділення 2 єгерського взводу 8 єгерської роти 3 єгерського батальйону військової частини НОМЕР_1 , з військовим званням солдат.

Відповідно до положень п. 9 ст. 1, п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу, а початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, є день відправлення у військову частину з відповідного районного ( НОМЕР_2 .

Відтак, з моменту мобілізації для проходження військової служби солдат ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Так, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Збройних сил України, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, бути дисциплінованим, поводитись з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Окрім цього, ОСОБА_4 мав поводити себе пристойно і дотримуватись вимог ст. 68 Конституції України, згідно яких кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей, та ст. 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, згідно яких військовослужбовці постійно повинні бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

30 листопада 2023 року близько 02 год. 00 хв., у ОСОБА_4 , який перебував в приміщенні АЗС ЛВ №80 ТОВ ОККО-Драйв, яка розташована за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, м. Волочиськ, вул. Незалежності, 6А, виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна.

Тоді ж, о 02 год. 04 хв. ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що на території України 24.02.2022 року у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан, який в подальшому Указом Президента України від 06.11.2023 року №734/2023 продовжено з 16.11.2023 року строком на 90 діб, реалізовуючи свій попередній злочинний умисел, спрямований на вчинення грабежу, переслідуючи корисливий мотив, з метою наживи та протиправного заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в присутності оператора АЗС ЛВ №80 ТОВ ОККО-Драйв ОСОБА_7 , яка намагалась зупинити протиправні його дії, діючи умисно, перебуваючи в приміщенні АЗС ЛВ №80 ТОВ ОККО-Драйв, яка розташована за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, м. Волочиськ, вул. Незалежності, 6А, шляхом вільного доступу, відкрито викрав одну пляшку віскі Джек Деніелс, ємністю 0,5 л, вартістю 416,66 гривень, яка належить ТОВ ОККО-Драйв.

В подальшому, ОСОБА_4 виніс вказане майно із приміщення АЗС ЛВ №80 ТОВ ОККО-Драйв та пішов в невідомому напрямку, тим самим розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Вказаними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив майнову шкоду ТОВ ОККО-Драйв на загальну суму 416,66 гривень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

22 березня 2024 року між прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст. 472 КПК України була укладена угода про визнання винуватості, згідно якої істотними умовами для даного кримінального провадження визнано те, що ОСОБА_4 беззастережно та повно визнає свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні, погоджується з правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 186 КК України, а потерпіла надає письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості. Обставинами, які помякшують покарання є щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, повне відшкодування потерпілому збитків, вперше вчинення злочин майнового характеру. Обставини, які обтяжують покарання, відсутні.

Сторони погодили міру покарання, яку має понести ОСОБА_4 , а саме за ч. 4 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 5 років позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Відповідно до вимог ст. 12 КК України, ч. 4 ст. 186 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину. Обвинувачений свою вину у вчиненні даного злочину визнає повністю, цілком розуміє права, що визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені п. 1 ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Захисник просить затвердити укладену угоду про визнання винуватості.

Прокурор вважає угоду про визнання винуватості правомірною та просить затвердити укладену угоду.

Представник потерпілого ОСОБА_6 не заперечує проти затвердження угоди.

Суд переконався, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено.

Узгоджена прокурором і обвинуваченим міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є справедливою, необхідною і достатньою для його виправлення та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих обставин. Зокрема, враховано та те, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв у розкритті кримінального правопорушення, повністю відшкодував потерпілому збитки, що пом`якшує йому покарання.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який не перебуває на обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра, однак згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 150 від 11.03.2024 року на час вчинення правопорушення та на даний час виявляє психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання наркотиків та інших психоактивних речовин, при цьому на час вчинення правопорушення він розумів значення, характер і фактичний зміст свої дій, міг керувати ними та передбачати їх наслідки, усвідомлював свої дії та міг керувати ними, на даний час він розуміє значення своїх дій та може керувати ними, а також враховуючи наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, відсутність обтяжуючих обставин, суд дійшов висновку, що укладену угоду про визнання винуватості необхідно затвердити та призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді 5 років позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 роки 6 місяців та з покладенням передбачених ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000471 по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 186 КК України, укладену 22 березня 2024 року між прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 2 роки 6 місяців.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: