Справа №211/2534/24 Провадження № 1-кп/211/435/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000392 від 26.03.2024 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянки України, яка має середньо-спеціальну освіту, незаміжня, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пенсіонерка, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_7 ,

встановив:

ОСОБА_7 26 січня 2024 року, приблизно о 06:30, знаходилася на АЗС «Авіас» АДРЕСА_2 , де вона на той час працювала оператором заправних станцій, та де вона особисто заправляла автомобіль, в якому знаходилась потерпіла ОСОБА_8 . В цей момент остання побачила на землі, поруч із колонкою для заправки, яка розташована за вказаною адресою, залишений без нагляду мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 11» блакитного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , належний потерпілій ОСОБА_8 , де у неї раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Після чого, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, в умовах воєнного стану, запровадженого на території України Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», таємно, усвідомлюючи злочинний характер своїх діянь та суспільно небезпечні наслідки, переслідуючи корисливу мету, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрала належний ОСОБА_8 мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 11» блакитного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-24/14550-ТВ від 05.04.2024 становить 3700 гривень 00 копійок.

Після чого ОСОБА_7 , звернувши викрадене майно на свою користь, покинула місце скоєння кримінального правопорушення, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 3700 гривень 00 копійок.

На підставі викладеного, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

По кримінальному провадженню № 0000392 від 26.03.2024 між обвинуваченою ОСОБА_7 , її захисником ОСОБА_6 та прокурором ОСОБА_5 16.04.2024 року була укладена угода про визнання винуватості та скріплена підписами сторін.

Відповідно до п. 2 угоди підозрювана ОСОБА_7 під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Згідно із п. 4 угоди сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_7 за ч.4 ст.185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Обвинуваченій, захиснику, прокурору судом роз`яснено наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди згідно ч. 2 ст. 473 КПК України. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право протягом встановлених строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення, звернутися до суду, який затвердив угоду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю, пояснила, що розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом. Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яку вона уклала добровільно.

Захисник ОСОБА_6 проти затвердження угоди не заперечувала.

Прокурор просив затвердити угоду, укладену між ним та ОСОБА_7 , яку 16.04.2024 року вони підписали добровільно, йому зрозумілі наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Від потерпілої ОСОБА_8 до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Також надана заява про письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За умовами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачена беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України. Вид та міра покарання, на яку обвинувачена погоджується, обрана з урахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст. 65-67 КК України. Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч. 7 ст. 474 КПК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгоджених сторонами виду і міри покарання.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Судові витрати стягнути з обвинуваченої в повному обсязі.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 124, 368- 370, 373, 374, 472-475 КПК України, суд-

ухвалив:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 16.04.2024 року між обвинуваченою ОСОБА_7 , захисником ОСОБА_6 та прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000392 від 26.03.2024.

ОСОБА_9 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй узгоджену сторонами міру покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, та покласти обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави: 1 514 (одну тисячу п`ятсот чотирнадцять) грн. 56 коп. в рахунок відшкодування витрат на проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-24/14550-ТВ від 05.04.2024.

Речові докази: мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 11» блакитного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_8 вважати переданим за належністю.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченій.

В умовах дії воєнного стану проголошена резолютивна частина вироку 14.05.2024 у порядку ч.15 ст. 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1