У Х В А Л А

Іменем України

Справа № 285/7327/23

провадження № 1-кс/0285/119/24

29 березня 2024 року м. Звягель

Слідча суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

скаргу ОСОБА_3

на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИЛА:

28.11.2023 скаржник звернувся до суду зі скаргою, у якій просить зобов`язати керівника Звягельської окружної прокуратури внести відповідні дані до ЄРДР та розпочати досудове розслідування, скоєне ОСОБА_4 та директором горводоканала ОСОБА_5 , передбачене ст.190 КК України, за шахрайські дії. Останні, на його думку, протягом тривалого часу обраховують споживачів води, яка неналежної якості, не обгрунтовують вартість абонентської плати за неї, чинять беззаконня. А прокурором, в свою чергу, такі їх дії покриваються, що свідчить про те, що він неналежним чином виконує свої обовязки.

Про час та місце розгляду справи скаржник повідомлений належним чином.

Прокурор у заяві заперечив щодо задоволення скарги.

Підстав для відкладення розгляду поданої скарги не встановлено.

Дослідивши матеріали справи, приходжу наступного висновку.

Одним із загальних засад кримінального провадження є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності. Відповідно до ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження. Серед якого, зокрема є бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Встановлено, що 22.11.2023 ОСОБА_3 звернувся до керівника Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_6 зі скаргою в порядку ст.214 КПК на систематичну бездіяльність начальника Звягельського водоканалу, який вступив у змову з міським головою ОСОБА_4 та удвох протягом тривалого часу обраховують споживачів води, яка неналежної якості, не обгрунтовують вартість абонентської плати за неї. При цьому, скаржником до своєї скарги було долучено запит на інформацію, який він надсилав начальнику Звягельського водоканалу, та відповідь на нього і наказ про встановлення розміру плати за абонентське обслуговування від 14.06.2023.

На думку скаржника, в діях ОСОБА_4 та керівника водоканалу вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, тобто шахрайство. Разом з тим, його заява не містить відомостей, які б свідчили про вчинення злочину в розумінні ст.11 КК України.

Необхідною і достатньою складовою підстави кримінальної відповідальності за шахрайство є усвідомлення суб`єктом злочину того факту, що предмет злочину є для нього чужим, що він заволодіває чужим майном за відсутності будь-якого дійсного чи уявлюваного права на нього. Вказівка в ст.190 КК на вчинення шахрайства стосовно чужого майна, виходячи з органічного зв`язку між його об`єктивними ознаками, психічне ставлення до яких необхідно встановити за змістом цієї кримінально-правової норми, свідчить про те, що кримінальна відповідальність за шахрайство пов`язана, як правило, не з встановленням ознак конкретної особи, власності якої заподіяно шкоду, а з встановленням усвідомлення винним факту заволодіння майном, яке належить іншій особі (чужим для нього), з метою його безоплатного, безповоротного обернення на свою користь (чи третіх осіб) за відсутності законних підстав для того і збільшення внаслідок цього власних майнових фондів (чи третьої особи).

Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням. Для здійснення цього завдання Кримінальний кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили. Так, відповідно до ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

Чинним законодавством (Положення про порядок ведення ЄРДР, Порядок ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події) встановлено обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, тобто злочину або кримінального проступку. Інші події розглядаються та відносно них приймаються рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, однак не будь-яких та не усіх без винятку заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень. Така інформація необхідна для визначення того, що ставиться питання про вчинення саме кримінального правопорушення, та можливості спрямувати орган досудового розслідування на його розкриття, зібрання відповідних доказів.

Враховуючи наведене, внесенню до ЄРДР підлягають лише ті відомості про кримінальне правопорушення, які містять достатню інформацію про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається. Проте, зміст ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Системний аналіз чинного кримінально-процесуального законодавства дає підстави дійти висновку про те, що реєстрації в ЄРДР підлягають заяви, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне порушення. Підставами вважати заяву повідомленням саме про злочин є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, у тому числі завдання будь-якої шкоди. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Скаржником у поданій до прокура скарзі вбачається лише його незадоволення щодо нарахування плати за водопостачання, однак відомості про вчинення будь-якого кримінального правопорушення вона не містить.

Резюмуючи викладене, жодної незаконної бездіяльності у діях керівника Звягельської окружної прокуратури не виявлено, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись статтями 303, 307, 372 КПК України, ? ?

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Судове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на нього протягом 5 (п`яти) днів з дня його оголошення.

Слідча суддя? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ОСОБА_1