Справа № 932/1310/24
Провадження № 1-кс/932/432/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0000547 від 13.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0000547 від 13.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, в якому слідчий просить накласти арешт на автомобіль "Opel Vivaro" р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 з позбавленням прав на відчуження, розпорядження майном.

В обґрунтування свого клопотання слідчий зазначає, що 13.02.2024 близько о 9:30 водій ОСОБА_5 1958 р.н. рухався за кермом авто Opel Vivaro р.н. НОМЕР_1 у м.Дніпро по Донецькому шосе зі сторони вул. Передової в напрямку вул. Березинська де в районі буд. 135 по вул. Донецьке шоссе здійснив наїзд на пішохода Бондар Жанну 1948 р.н яка переходила дорогу зліва направо відносно руху авто.

Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому правої стопи зі зміщенням.

Відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за № 0000547 від 13.02.2024 року з правовою кваліфікацією ч.І ст.286 КК України.

13.02.2024 року автомобіль " Opel Vivaro " р.н. НОМЕР_1 визнано речовим доказом та приєднано його до матеріалів кримінального провадження № 0000547 від 13.02.2024 року і залишено на відповідальне зберігання на спеціальний майданчик ГУНП в Дніпропетровській області для тимчасового тримання транспортних засобів розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, вилучений в ході огляду дорожньо-транспортної пригоди автомобіль "Opel Vivaro" р.н. НОМЕР_1 , що зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, а саме : сліди стертості пилу на передньому бампері, тобто містить ознаки речового доказу, що передбачені ст.98 КПК України.

Крім того, вищевказаний транспортний засіб є необхідним для проведення судово- автотехнічної, транспортно-трасологічної експертизи та судової експертизи технічного стану автомобіля, а власник автомобілю "Opel Vivaro" р.н НОМЕР_1 , є особою заінтересованою у результатах розслідування даного кримінального провадження, з метою збереження речового доказу у тому вигляді, в якому останній був вилучений з місця дорожньо-транспортної пригоди, виникла необхідність в накладенні арешту на вказаний транспортний засіб, з обов`язковим позбавленням прав на відчуження, розпорядження автомобілем.

У судове засідання слідчий не з`явився. Про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, через канцелярію суду надав заяву, в якій просить розглянути клопотання за його відсутності та задовольнити.

Власники майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Через канцелярію суду надав заяву, в якій просив розглянути клопотання про арешт майна за його відсутності та не заперечував щодо клопотання слідчого.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, вважаю можливим розглянути клопотання за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього докази, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Поряд з цим, статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Арешт майна, відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчим суддею, згідно наданих сторонами доказів, встановлено, що 13.02.2024 року Дніпровським РУП ГУНП в Дніпропетровській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000547 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами, а саме громадянином ОСОБА_5 , який вчинив ДТП на транспортному засобі «Opel Vivaro» р.н. НОМЕР_1 .

Постановою слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 13.02.2024 року визнано речовим доказом у кримінальному провадження № 0000547 від 13.02.2024 року транспортний засіб «Opel Vivaro» р.н. НОМЕР_1 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 транспортний засіб автомобіль «Opel Vivaro» р.н. НОМЕР_1 , 2011 року випуску належить ОСОБА_5 .

Дослідивши надані сторонами докази, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказаний автомобіль має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та без його арешту існує реальна загроза зміни слідової інформації, яка наявна на теперішній час, крім того необхідно провести ряд невідкладних слідчих (розшукових) та процесуальний дій, в тому числі експертних досліджень, для встановлення об`єктивної істини по кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає за доцільне накласти арешт на майно, вказане у клопотанні.

Слідчий суддя враховує наявність правових підстав для накладання арешту, можливість використання вказаного речового доказу у кримінальному провадженні. Приймаючи до уваги, що вищевказані речі, можуть бути використаній, як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, тому з метою збереження цього речового доказу та досягнення дієвості кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання, тому воно підлягає задоволенню.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження відчуження та розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Оскільки вилучене майно необхідно зберігати в тому вигляді, в якому вони були вилучені, а також для забезпечення дієвості повного та всебічного розслідування злочину та проведення ряду відповідних експертиз, вважаю, що існують підстави для заборони відчуження та розпорядження майном.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 131, 170-173, 309, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0000547 від 13.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0000547 від 13.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на транспортний засіб автомобіль марки «Opel Vivaro» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 - шляхом позбавлення права відчуження та розпорядження.

Копію ухвали направити прокурору, слідчому та власнику майна.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором. Копія ухвали надсилається слідчому, прокурору, підозрюваному, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7