Справа № 199/2513/24
ВИРОК

іменем України

17.04.2024 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

судді - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000289 відносно:

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня спеціальна, розлученого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_3 , прокурора - ОСОБА_4 , обвинуваченого - ОСОБА_2 ,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , достовірно знаючи про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», вчинив кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, ОСОБА_2 06.03.2024 близько о 15:39 годині, достовірно знаючи про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», прибув до приміщення магазину «Аврора 866», що належить ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА» (), який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, буд. 64, де побачив, що в торгівельному залі знаходиться невелика кількість відвідувачів, працівники магазину не звертають на нього увагу. В цей момент у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений в умовах воєнного стану, ОСОБА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, 06.03.2024 приблизно о 15:41 годині, перебуваючи у приміщенні магазину «Аврора 866», який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи таємний характер своїх злочинних посягань, підійшов до стелажу з електронними приладами, звідки взяв товар, а саме: «навушники бездротові HAVIT TW976 чорні» - 1 шт., після чого витягнув вказані навушники з коробки, порожню коробку поклав на стелаж, а навушники сховав собі в карман, надягнутої на ньому куртки, тим самим таємно викрав вказаний товар.

Доводячи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно в умовах воєнного стану, до кінця, ОСОБА_2 06.03.2024 приблизно о 15:43 годині, утримуючи при собі викрадене майно, не розрахувавшись за вказаний товар, оминув касову зону та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Вартість навушників бездротових HAVIT TW976 чорних станом на 06.03.2024 становить 548,75 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_2 спричинив ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА» () матеріальний збиток на суму 548,75 гривень.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_2 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинені в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_2 , дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому діяння при вищевикладених обставинах.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 в повному обсязі визнав вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, заявив про щиросердне каяття у вчиненому та показав, що дійсно він здійснив крадіжку навушників з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Представник потерпілого ОСОБА_5 надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути кримінальне провадження без його участі, в скороченому порядку.

У судовому засіданні всі учасники судового провадження не оспорювали обставини, при яких скоєне кримінальне правопорушення, тому суд, за згодою всіх учасників судового провадження, вважав не доцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд виходить з вимог ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 КК України; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд визнає: щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , судом не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_2 вчинив умисне закінчене кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, раніше не судимий, має середню спеціальну освіту, розлучений, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання на ОСОБА_2 скарг не надходило.

З урахуванням вищевикладеного обвинуваченому ОСОБА_2 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах мінімального розміру, визначеного санкцією ч. 4 ст. 185 КК України.

При цьому суд враховує, що призначене покарання повинно створити умови для виправлення і ресоціалізації засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженим.

За таких обставин, оскільки обвинуваченому ОСОБА_2 призначається покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, зважаючи на відсутність претензій до обвинуваченого з боку потерпілого та його представника, приймаючи до уваги наявність обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченому та відсутність обставин, які обтяжують йому покарання, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого ОСОБА_2 без реального відбування покарання, встановивши йому на підставі ст. 75 КК України іспитовий строк з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 1), 2) ч. 1, п. 2), 4) ч. 3 ст. 76 КК України.

Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Оскільки обвинуваченому не обирався запобіжний захід в межах даного кримінального провадження, відповідно дане питання вироком суду не вирішується.

Питання про відшкодування витрат на залучення експерта суд вирішує у відповідності до приписів ст. 122, 124 КПК України.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 369, 371-374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_2 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Звільнити на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому ОСОБА_2 іспитовий строк на один рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Покласти на підставі п.п. 1), 2) ч. 1, п.п. 2), 4) ч. 3 ст. 76 КК України на ОСОБА_2 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь судового експерта ОСОБА_6 витрати, пов`язані із проведенням судової товарознавчої експертизи, в сумі 200 (двісті) гривень.

Речовий доказ: DVD-R диск з відеозаписом з камер відеоспостереження з приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1