Справа №295/6602/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянув у спрощеному провадженні в судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі, за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт, у кримінальному провадженні №0000495 від 10.04.2024 про обвинувачення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що відповідно до статті 65 Конституції України, статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

ОСОБА_2 , являючись військовозобов`язаним відповідно до ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та зобов`язаним стати на військовий облік відповідно до абз. 8 п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», 08.02.2024, 15.02.2024 та 22.02.2024 отримав повістки про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також, ОСОБА_2 отримав під особистий підпис попередження від начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_3 про необхідність прибуття 23.02.2024 о 09 год 00 хв до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 , для постановки на військовий облік військовозобов`язаних.

У подальшому, ОСОБА_2 , будучи попередженим 22.02.2024 під особистий підпис про кримінальну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 337 КК України, діючи умисно, всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою ухилення від постановки на військовий облік військовозобов`язаних, не маючи поважних причин для неявки, 23.02.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 для постановки на військовий облік не з`явився та про причини своєї неявки не повідомив, чим ухилився від військового обліку військовозобов`язаних після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Своїми умисними діями, які виразились в ухиленні від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки, ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 337 КК України.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального провадження у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорював встановлені обставини та надав згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт, в якому міститься клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно заяви ОСОБА_2 про визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була підписана 30.04.2024 в присутності захисника ОСОБА_4 обвинувачений визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 337 ч. 1 КК України, погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

З огляду на позицію обвинуваченого ОСОБА_2 , захисника, прокурора, враховуючи положення ст.ст. 381-382 КПК України, суд приходить до висновку про наявність законодавчо визначених підстав для розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутністю учасників судового провадження.

Відповідно до частини 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, які є належними, допустимими, не оспорюються учасниками судового провадження та є достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доведена та його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 337 КК України, які виразились в ухиленні від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення і попередження нового кримінального правопорушення.

Обираючи обвинуваченому вид та розмір покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини його вчинення, характер його діяння, форму й ступінь вини, мотив вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставини, які, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого відсутні.

Обставини, які, відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_2 кримінального проступку, особу обвинуваченого, що останній раніше не судимий, має місце проживання, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді штрафу.

Таке покарання стосовно ОСОБА_2 є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Вказаним кримінальним правопорушенням ОСОБА_2 майнової шкоди не завдано.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому до набрання вироком законної сили не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 302, 368, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати прокурору, обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1