Справа № 461/6223/21
Провадження № 1-в/461/80/24
УХВАЛА

Іменем України

16.04.2024 м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Львові подання провідного інспектора Галицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене з начальником Галицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку -

ВСТАНОВИВ:

04.04.2024 провідний інспектор Галицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 , за погодженням начальника Галицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_7 , звернулася до суду з поданням про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання за вироком Галицького районного суду м. Львова від 27.07.2021 за ч.2 ст.15 - ч.1 ст.185 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності виконання покарання.

Свої вимоги мотивує тим, що вироком Галицького районного суду м. Львова від 27.07.2021 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.1 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. Вирок набрав законної сили 25.03.2022. Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 11.04.2022 засудженому ОСОБА_6 покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. до 01.08.2022. ОСОБА_4 зазначила, що 12.12.2021 ОСОБА_6 перетнув державний кордон та на даний час не перебуває в України. ОСОБА_4 стверджує, що на даний час закінчилися строки давності виконання вироку Галицького районного суду м.Львова від 27.07.2021, відтак просить подання задоволити.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 на даний час перебуває за межами території України, судом поставлено на обговорення питання про можливість проведення судового засідання без його участі.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення подання та звільнення засудженого від відбування покарання, оскільки закінчилися строки давності його виконання, та вважав за можливе провести судове засідання без участі ОСОБА_6 .

Представник органу пробації в судовому засіданні просила задоволити подання та звільнити засудженого від відбування покарання. Також вважала за можливе провести судове засідання без участі ОСОБА_6 , оскільки на її думку, винесення судом рішення у вказаній справі не погіршить його становище.

Окрім того, учасники судового розгляду подали заяви про проведення судового засідання без застосування засобів аудіо та відео фіксації.

Суд, вислухавши представника органу пробації та прокурора, враховуючи, що ОСОБА_6 перебуває за межами території України та винесення судом рішення у вказаній справі не погіршить його становище, дійшов висновку про можливість розгляду подання органу пробації за відсутності засудженого.

Заслухавши пояснення представника органу пробації, думку прокурора, дослідивши матеріали подання, кримінального провадження та особову справу №08/2022, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що вироком Галицького районного суду м. Львова від 27.07.2021 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.1 ст.185 КК України. ОСОБА_6 призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. Вирок суду набрав законної сили 27.08.2021 та був направлений на виконання до органу пробації 25.03.2022.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 11.04.2022 засудженому ОСОБА_6 покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. до 01.08.2022.

Згідно з положеннями ч.1 та ч.3 ст.26 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 основне покарання у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. не виконав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Відповідно до ч.3 ст.80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1 - 3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Норми ч.4 ст.80 КК України вказують, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч.1 та ч.3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст.80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст.80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст.80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №5-324кс15 ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Окрім того, як зазначає ВС України в постанові №5-324кс15 від 24.12.2015 засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку з чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Редакція ч. 3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК України, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із кримінальних правопорушень, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК України. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду.

Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Відповідно до відомостей, які містяться в системі «Аркан» ОСОБА_6 12.12.2021 перетнув кордон України в пункті пропуску «Київ (Жуляни)» авіарейсом зі сполученням Київ Єреван.

Також, з особової справи №08/2022 вбачається, що провідний інспектор Галицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 , за погодженням начальника Галицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_7 , скеровувала до Львівського районного УП №1 ГУ НП у Львівській області подання для вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.389 КК України.

Згідно відповіді начальника Львівського районного УП №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 вбачається, що перевірку даних за поданням провідного інспектора Галицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 щодо засудженого ОСОБА_6 припинено, відомості до ЄРДР не внесено за відсутності даних, які б підтверджували факт вчинення кримінального правопорушення.

Оскільки, в матеріалах справи відсутні дані про ухилення засудженим ОСОБА_6 від відбування покарання та про вчинення ним нового кримінального правопорушення до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Згідно зі ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання відповідно до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: 1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; 2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; 3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи вищевикладене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Галицького районного суду м.Львова від 27.08.2021, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що подання належить задоволити, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.53 КК України, ст.26 КВК України, ст.ст. 372, 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

подання провідного інспектора Галицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 - задоволити.

Звільнити засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Галицького районного суду м. Львова від 27.08.2021 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.1 ст.185 КК України, у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. - у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1