Справа № 646/5461/24
Провадження № 1-в/646/178/2024
У Х В А Л А

іменем України

11.06.2024 року Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові подання начальника державної установи «Диканівська виправна колонія ( №12)», відносно засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, освіта повна загальна середня, непрацюючого, неодруженого, судимого 21.08.2018 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И В:

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло подання начальника державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 12)» щодо умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_3 на невідбутий строк, як особа, яка сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення. ОСОБА_3 за час свого перебування в колонії з 08.10.2018 року, відбуваючи призначене судом покарання, характеризується позитивно, працевлаштований на дільниці порошкового фарбування цеху № 3 за фахом маляр з відрядною формою оплати праці. Залучається до робіт з благоустрою колонії та поліпшення житлово-побутових умов. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До майна установи і предметів, якими користується при виконання дорученої роботи відноситься дбайливо, здійснює за ними належний догляд. Вимоги режиму тримання порушував 2 рази, за що був покараний у дисциплінарному порядку. Стягнення погашені. Адміністрацією установи заохочувався 13 разів. Бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу.

Прокурор не заперечував проти задоволення подання, про що надав заяву щодо доцільності звільнення засудженого ОСОБА_3 на невідбутий строк 10 міс. 26 дн., як особу, яка сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення.

В судове засідання представник установи виконання покарань та засуджений не прибули, про час та місце розгляду подання були повідомлені належним чином, звернулися до суду з заявами про розгляд подання за їх відсутністю.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, дослідивши матеріали подання та перевіривши матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного.

Як встановлено під час судового розгляду, ОСОБА_3 був засуджений 21.08.2018 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання 07.11.2017 року. Кінець строку відбування покарання 07.05.2025 року.

Судом встановлено, що на момент звернення до суду з відповідним поданням начальника ДУ «Диканівська виправна колонія (№ 12)», ОСОБА_3 відбув 2/3 фактичного строку покарання.

Засуджений ОСОБА_3 , в місцях позбавлення волі знаходиться з 12.11.2017 року.

В період з 12.11.2017 року по 08.10.2018 року ОСОБА_3 перебував в державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

З 08.10.2018 року та по теперішній час перебуває в Державній установі «Диканівська виправна колонія (№ 12)», де вимоги режиму тримання порушував 2 рази, за що був покараний у дисциплінарному порядку. Стягнення погашені. Адміністрацією установи заохочувався 13 разів. Характеризується позитивно.

Працевлаштований на дільниці порошкового фарбування цеху № 3 за фахом маляр з відрядною формою оплати праці. Залучається до робіт з благоустрою колонії та поліпшення житлово-побутових умов. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

До майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи відноситься дбайливо, здійснює за ними належний догляд. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд.

Бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу. До реалізації програм ставиться із зацікавленістю.

Прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та духовного розвитку, у вільний від роботи час займається самоосвітою, читає художню літературу, відвідує бібліотеку установи.

Підтримує стосунки з батьком шляхом телефонних розмов. Адекватно реагує на критику в свою адресу. В колективі засуджених не конфліктний, підтримує відносини із засудженими позитивної спрямованості. Стан здоров`я задовільний. У скоєних злочинах вину визнає, розкаюється. Будує позитивні плани на майбутнє.

Відповідно ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання у разі, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуттязасудженим:1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочинне великої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочині до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

При цьому вирішальним фактором при прийнятті судом рішення про застосування до засудженого ст. 81 КК України, є не відбуття певної частини строку покарання засудженим, а саме те, що засуджений своєю поведінкою за весь період відбування покарання дає підстави вважати, що він змінив свою поведінку і вже став на шлях виправлення.

Станом на час розгляду справи засуджений характеризується позитивно, має заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, має погашені у встановленому законом порядку стягнення, підтримує товариські взаємовідносини із засудженими позитивної спрямованості. До виконання передбачених законом вимог персоналу ставиться сумлінно.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, повинен ґрунтуватися на аналізі даних про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення.

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно з п. 17 вказаної Постанови Пленуму при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також наміри щодо залучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Таким чином, з урахуванням характеристики та матеріалів особової справи засудженого, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 , своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення, у зв`язку із чим подальше його перебування в колонії є недоцільним та його можливо умовно-достроково звільнити від відбування призначеного основного покарання на невідбутий строк 10 місяців 26 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд-

П О С Т А Н О В И В :

Подання начальника державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково звільнити від подальшого відбування покарання, призначеного 21.08.2018 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, на не відбутий строк 10 (десять) місяців 26 (двадцять шість) днів.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження - для відома, начальнику Державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 12)» - для виконання.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова, а засудженим - у той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення зупиняє її виконання.

Суддя