справа № 362/3297/22
провадження № 1-кп/362/234/24
ВИРОК

Іменем України

28.02.2024 місто Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Василькові Київської області кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 червня 2022 року за № 0000314, щодо

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Василькові Київської області, громадянин України, освіта середня, неодружений, офіційно не працює, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185 КК України.

У судовому розгляді взяли участь:

прокурор ОСОБА_4 ;

обвинувачений ОСОБА_3 ;

захисник ОСОБА_5 .

Суд установив:

ОСОБА_3 , розуміючи що на території України введено воєнний стан, 27 червня 2022 року, точного часу не встановлено, перебував у приміщені квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_6 . В приміщенні вказаної квартири ОСОБА_6 передав ОСОБА_3 належну йому банківську карту з реквізитами НОМЕР_1 з метою спільного придбання продуктів харчування, у в цей час у ОСОБА_3 виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, які знаходились на банківській карті з реквізитами НОМЕР_1 , яка, належать ОСОБА_6 . ОСОБА_3 , реалізуючи свій прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, розуміючи, що на території України введено воєнний стан, маючи при собі банківську карту з реквізитами НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 , попрямував до центру м. Василькова, де у магазинах, під час розрахунку вище вказаною банківською картою, таємно зняв з рахунку грошові кошти в загальній сумі 3331 (три тисячі триста тридцять одну) грн. 08 коп., тим самим заволодів грошовими коштами, які належать потерпілому ОСОБА_6 . У подальшому ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим потерпілому ОСОБА_6 завдав матеріальної шкоди на сумі 3331 (три тисячі триста тридцять одну) грн. 08 коп.

Крім того, 27 червня 2022 року, точного часу не встановлено ОСОБА_3 , перебував у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де в кімнаті квартири на шафі у вазі побачив золоті сережки 583 проби; у цей час у ОСОБА_3 виник прямий умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме золотих сережок 583 проби, вагою 2.01 грами, що належить ОСОБА_6 . Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, розуміючи, що на території України введено воєнний стан, ОСОБА_3 пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до шафи та взяв з вази золоті сережки 583 проби, вагою 2.01 грами, вартістю 3585,40 (три тисячі п`ятсот вісімдесят п`ять )грн. 40 коп, які належать потерпілому ОСОБА_6 та поклав їх до кишені своїх штанів. У подальшому ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим потерпілому ОСОБА_6 завдав матеріальної шкоди на 3585,40.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив усі фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, та надав показання, відповідно до яких влітку 2022 року, точної дати не пам`ятає, взяв карту у ОСОБА_6 , щоб сходить в магазин, зняв гроші, а також взяв сережки, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи, і суд установив, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і провів судовий розгляд із застосуванням правил частини 3 зазначеної статті, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого та матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Ухвалюючи вирок, суд вважає за необхідне відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та відповідну практику Європейського суду з прав людини. Так, у рішеннях у справі «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

За наведених вище підстав суд вважає доведеним «поза розумним сумнівом» пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення та кваліфікує його діяння за частиною 4 статті 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, відповідно.

Кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 185 КК України, є тяжким злочином. Обвинувачений має середню освіту, за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно не працює, на обліку лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності притягується вперше. Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди. Обставин, що обтяжують покарання, суд не встановив.

Ураховуючи викладене, наслідки вчиненого, суд уважає за необхідне призначити обвинуваченому мінімальне покарання, передбачене санкцією частини 4 статті 185 КК України, а саме позбавлення волі на строк п`ять років. Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і таким чином сприятиме досягненню визначеної у статті 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції.

При цьому, враховуючи особу обвинуваченого, позицію прокурора, наслідки вчиненого, суд уважає за можливе, застосувавши статтю 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням із покладенням передбачених статтею 76 КК України обов`язків.

Цивільний позов не заявлявся. Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України. Процесуальні витрати належить стягнути в порядку статті 124 КПК України.

Керуючись статтями 100, 124, 369-371, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

1. Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

2. На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік і поклавши на нього обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

3. Обчислювати іспитовий строк з дня проголошення вироку.

4. Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 377 (триста сімдесят сім) гривень 56 копійок.

5. Речові докази - банківську карту «ПУМБ» з реквізитами НОМЕР_1 , передану до кімнати зберігання ВП№1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили. Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копію вироку негайно вручити присутнім учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1