Справа № 357/7547/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.06.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальне провадження № 0001299, внесеному до ЄРДР 09.04.2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, із середньо-технічною освітою, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 перебуваючи 09 квітня 2024 року приблизно о 01 годині 00 хвилин, спільно із ОСОБА_6 у квартирі АДРЕСА_3 спільно вживали алкогольні напої. У вказаний час та у зазначеному місці на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ними стався конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, припускаючи можливість спричинення шкоди здоров`ю потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_3 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , взявши у руку кухонний ніж, наніс ним не менше шістнадцяти ударів в область тулуба ОСОБА_6 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани живота без пошкоджень внутрішніх органів, яке відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, а також чотирьох ран на грудях, чотирьох ран на спині, однієї рани на шиї та шести ран на лівому плечі, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

ОСОБА_3 спричинив потерпілому умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.

В підготовчому судовому засіданні сторонами надано угоду про визнання винуватості, укладену 06.06.2024 року, відповідно до вимог ст. 472 КПК України, між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , яку сторони просили затвердити.

За умовами цієї угоди сторони, а саме прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 121 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 121 КК України. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке має понести за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 121 КК України 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, узгоджено ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України. Підстави, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні, та просив суд затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Суду надано заяву потерпілого ОСОБА_6 , в якій останній зазначає, що надає свою згоду на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим та заяву в якій останній просить проводити судовий розгляд без його участі, претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_3 винуватість у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним правопорушення, погодився з встановленими обставинами. Повідомив, що зробив для себе належні висновки, більше таке не повториться. Просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджену міру покарання.

Захисник в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання. Зазначив, що угода підписана його підзахисним в його присутності, добровільно.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст.121 КК України, які згідно зі ст. 12 КК України, є тяжкими злочином.

Шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено наслідки укладення угоди, а саме обмеження його права на оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку, відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подачі клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на його користь, крім того, йому роз`яснено наслідки невиконання угоди.

Суд переконався, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, при її затвердженні враховано обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, а також враховуючи, дані про особу обвинуваченого, який розлучений, має постійне місце реєстрації та проживання, який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні.

Узгоджена міра покарання та звільнення від його відбування, відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65, 75 КК України.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та враховуючи, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 314 , ч. 2 ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 06.06.2024 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 06.06.2024 року покарання за ч. 1 ст. 121 КК України 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк 2 роки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази:

- ніж зі слідами РБК в паперовому конверті з відповідними написами та підписами, змив РБК з дивану в кімнаті в паперовому конверті з відповідниими написами та підписами, змив РБК з підлоги кімнати в паперовому конверті з відповідними написами та підписами, змив РБК з підлоги в кухні в паперовому конверті з відповідними написами та підписами, змив РБК зі столу в паперовому конверті з відповідними написами та підписами, кофта сірого кольору з РБК в картонній коробці, яку опечатано биркою з відповідними написами та підписами, які передано до камери зберігання речових доказів Білоцерківського РУП знищити;

- штани тканинні зеленого кольору зі слідами РБК, 2 резинових капці чорного кольору зі слідами РБК , 2 шкарпетки чорного кольору зі слідами РБК які передано до камери зберігання речових доказів Білоцерківського РУП знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_8