Справа № 191/794/22
Провадження № 1-кп/191/56/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області в режимі відео конференції кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000900 від 12 квітня 2019 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, офіційно не працюючого, одруженого, маючого на утриманні доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 12.11.2021 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 185 ч.2 ст.289, ч.3 ст. 185 ст. 70 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

19.03.2019 року, близько об 23 годині 40 хвилин ОСОБА_3 разом із ОСОБА_6 , який засуджений вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.05.2022 року та який набрав законної сили 02.06.2022 року, знаходячись біля багатоповерхового будинку АДРЕСА_2 , побачили раніше незнайомого їм ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якого через плече висіла чоловіча сумка. У цей час у ОСОБА_6 та ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, визначивши предметом злочинного посягання майно потерпілого ОСОБА_7 , що знаходилося у вказаній сумці.

Реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, за попередньою змовою, розподіливши ролі між собою ролі, 19.03.2019, близько о 23 годині 40 хвилин, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_3 підбігли до потерпілого ОСОБА_7 , який перебував біля буд. АДРЕСА_2 . Після чого, будучи обізнаними про злочинний умисел, діючи відповідно відведеної кожному з них ролі, ОСОБА_6 наніс один удар в задню ділянку голови, а ОСОБА_3 - один удар під коліно потерпілому ОСОБА_7 , внаслідок чого останній впав на землю і не міг чинити опір.

Після чого, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_3 почали завдавати удари ногами та руками в область голови та плечей ОСОБА_7 , та, подолавши можливий опір останнього, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 забрали тряпчану сумку ОСОБА_7 , в якій знаходилися мобільний телефон «Xiomiredmi 5+», вартістю 3265,20 грн., ключі у кількості 9-ти штук, які матеріальної цінності для потерпілого не становлять, розкладний ніж, який матеріальної цінності для потерпілого не становить, водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_7 , та медичну довідку на ім`я ОСОБА_7 .

Після чого, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_6 з викраденим

майном зникли з місця скоєння злочину та розпорядились ним в подальшому на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 3265 гривень 20 копійок.

Таким чином, ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, відкрито викрав чуже майно, яке належить потерпілому ОСОБА_7 , спричинивши останньому матеріальну шкоду, відповідно до висновку експерта №2561-19 від 10 червня 2019 року, на загальну суму у розмірі 3265,20 грн.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, щиро покаявся і пояснив обставини подій, при цьому зазначив, що він перебуваючи разом з ОСОБА_6 19.03.2019 року, в АДРЕСА_2 , та у них стався конфлікт з раніше незнайомим потерпілим ОСОБА_7 , якого вони підвезли на автомобілі. Коли потерпілий виходив з машини, він зачепив дзеркало автомобіля обвинуваченого і він одразу запропонував потерпілому ОСОБА_7 відшкодувати, на що останній відмовився. Він разом з ОСОБА_6 вийшов з автомобіля та вони спричинили тілесні ушкодження потерпілому, який внаслідок завданих ударів впав на землю. Потім вони відкрито забрали у потерпілого сумку в якій були документи, ключі та мобільний телефон, сіли на автомобіль та втекли з місця вчинення злочину. Шкоду повністю відшкодовано потерпілому. У скоєному щиро кається

Потерпілий ОСОБА_7 надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Зазначив, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Покарання обвинуваченому просить призначити згідно чинного законодавства.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Суд, оцінивши показання ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту якого він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.

Таким чином, судом встановлено винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

В ході кримінального провадження суд вважає за можливим визнати у відповідності до ст. 66 КК України - щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні як обставину, що пом`якшує покарання за скоєне.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого: його соціальне становище, відсутність даних про перебування його на профілактичному обліку у лікаря психіатра та нарколога, те, що він одружений, має дитину, тобто має міцні соціальні зв`язки, посередню характеристику за місцем проживання, шкода відшкодована в повному обсязі, вину визнав, тому суд вважає за необхідне призначити покарання у вигляді позбавлення волі але мінімальному розмірі, передбаченому ст. 186 КК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

При цьому суд вважає, що оскільки ОСОБА_8 вчинив злочин 19.03.2019 року, а саме до постановлення вироку Васильківським міськрайонним судом Київської області від 12.11.2021 року за яким ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 185 ч.2 ст.289, ч.3 ст. 185 ст. 70 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі,та який набрав законної сили 14.12.2021 року. На підставі ч.4 ст. 70 КК України ОСОБА_3 необхідно призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком більш суворим, призначеним за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.11.2021 року, який набрав законної сили 14.12.2021 року, оскільки призначенням іншого виду покарання не буде досягнуто мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 був затриманий за попереднім вироком суду саме 03.08.2021 року та відбуває покарання у Криворізькій виправній колонії № 80, тому в строк призначеного покарання слід зарахувати зазначений період відбутого покарання.

Крім того по даним кримінальному провадженню був затриманий 12.04.2019 року по 13.04.2019 року ( т.2 а.с. 89), що також підлягає зарахуванню у строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України, а питання щодо процесуальних витрат - відповідно до вимог ст. 124 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, більш суворим покаранням призначеним за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.11.2021 року, який набрав законної сили 14.12.2021 за ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 185 ч.2 ст.289, ч.3 ст. 185 ст. 70 КК України до 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 (три) місяці позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 21.05.2024 року.

Зарахувати ОСОБА_3 у строк призначеного покарання строк відбутий за попереднім вироком з 03.08.2021 року до 20.05.2024 року з розрахунку день за день.

Зарахувати ОСОБА_3 у строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення з 12.04.2019 до 13.04.2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути зі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь держави в процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи №2561-19 від 10 червня 2019 року в розмірі 314 (триста чотирнадцять) грн. 00 коп.

Речові докази по справі сумку чоловічу, чотири зв`язки ключів, водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_7 , флеш-накопивач «Кінгстон 8ГБ» - залишити у володінні потерпілого ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1