справа № 619/731/24
провадження № 1-кс/619/599/24
УХВАЛА

іменем України

27 травня 2024 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування арешту майна (в порядку ст. 174 КПК України) по кримінальному провадженню № 0000035 від 05 березня 2024 року (виділені з матеріалів кримінального провадження № 0000037 від 26 жовтня 2023 року),

в с т а н о в и в:

21 травня 2024 року до Дергачівського районного суду Харківської області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування арешту, який було накладено, на підставі ухвали слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 22 лютого 2024 року,на тимчасово вилучене майно 06 лютого 2024 року в ході обшуку гаражу № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що розташований на території ГБК «Харків».

Клопотання обґрунтовується тим, що СВ ВП № 3 Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000035, яке 05.03.2024 виділене з матеріалів кримінального провадження № 0000037 від 26.10.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 29 січня 2024 року у справі № 619/731/24 надано дозвіл учасникам слідчої групи у кримінальному провадженні на проведення обшуку - гаражу № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що розташований на території ГБК «Харків», яким фактично користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та відшукання незаконно виготовлених підакцизних товарів цигарок та інших предметів та речей, які мають значення для кримінального провадження, 06 лютого 2024 року слідчий СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , на підставі зазначеної вище ухвали суду, провів обшук гаражу № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що розташований на території ГК «Харків», за результатами якого вилучено, упаковано та опечатано з пояснювальними написами учасників обшуку 90 картонних коробок із цигарками різноманітних марок без відповідних марок акцизного податку.

Постановою слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області від 07 лютого 2024 року вказані вище предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 22.02.2024 року задоволено клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 про арешт майна, накладено арешт на тимчасово вилучене 06.02.2024 в ході обшуку майно з гаражу № НОМЕР_1 ГБК «Харків» за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною відчуження, користування та розпорядження в межах кримінального провадження № 0000037 від 26.10.2023, а саме: на 90 картонних коробок із цигарками різноманітних марок без відповідних марок акцизного податку.

Власник арештованого майна ОСОБА_4 , її представник - адвокат ОСОБА_3 , не приймали участь в судовому засіданні при розгляді питання про арешт майна.

В клопотанні про скасування арешту майна представник власника арештованого майна зазначає, що ні в клопотанні прокурора про арешт майна, так і в ухвалі слідчого судді відсутні будь-які дані, що свідчили б про належність арештованого майна до знарядь вчинення кримінального правопорушення, або зберегли на собі його сліди, як і відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, існує тенденція, яка направлена на обстріли прифронтових територій у тому числі Дергачівської громади, та міста Дергачі. Зокрема, почастішали факти обстрілу відділків поліції, та інфраструктури органів влади, та органів місцевого самоврядування. В зв`язку із вище викладеним, на території прифронтових міст та громад, оголошено евакуацію мешканців, матеріальних цінностей, та документів, (у тому числі матеріалів кримінальних проваджень).

Однак, в зв`язку із визначеним режимом зберігання згідно рішень суду матеріальних речових доказів, не існує підстав для вивезення та евакуації вилученого майна у громадян. У тому числі, станом на сьогоднішній день існує безумовний ризик стосовно знищення майна, яке було вилучено у ОСОБА_4 та яке являється її приватною власністю. Станом на момент подачі вказаного клопотання існують множинні випадки влучання та знищення вилученого майна у відділках поліції. Майно ОСОБА_4 , яке було вилучено у неї, було отримано нею на законних підставах та використовувалося у підприємницькій діяльності згідно долучених ліцензій. Сплачувались всі необхідні податки, які у тому числі витрачались на оборонні потреби. Майно, яке вилучено у ОСОБА_4 , у подальшому, коли будуть скасовані всі обмеження, буде також використовуватись нею у підприємницькій діяльності, що у свою чергу принесе прибуток в державний бюджет. Однак, у разі знищення вказаного майна, як орган досудового розслідування, так держава і сама ОСОБА_4 лише втратить, а не отримає необхідний позитивний результат. Орган досудового розслідування не може належним чином забезпечити необхідні умови зберігання вилученого майна, що в свою чергу може зробити ОСОБА_4 .

На сьогоднішній день, не надано жодного доказу, який би говорив про необхідність у подальшому арешті вказаного майна. За більш ніж три місяці орган досудового розслідування у повній мірі мав можливість провести необхідні слідчі дії з вилученим майном.

Станом на сьогоднішній день існують обставини непереборної дії, а саме - бойові дії на близькій відстані від місця де зберігається вилучене у ОСОБА_4 майно.

Суд повинен не тільки забезпечити належні умови для об`єктивного повного досудового розслідування, але й вжити всіх заходів стосовно належного збереження та зберігання майна на яке накладені певні обмеження, оскільки таке майно може бути потенційно повернуто законному власнику у разі відсутності у діях останнього складу злочину.

Представник власника майна у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутності, клопотання підтримав у повному обсязі. З метою недопущення необґрунтованого порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів ОСОБА_4 , якій належить майно, просив клопотання задовольнити.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились, подали до суду заяви про розгляд клопотання без їх участі. Прокурор в поданій на адресу суду заяві зазначив, що у вказаному кримінальному провадженні жодній особі про підозру не повідомлено, на даний час досудове розслідування триває.

З огляду на вказане, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд скарги за відсутності представника власника, прокурора та слідчого ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, оскільки своїм правом присутності, останні не скористалися.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Проаналізувавши доводи клопотання, вивчивши його матеріали, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000037 від 26.10.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, суд дійшов до наступного висновку.

Положеннями ст. 131 КПК України встановлено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Так, відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Згідно частини 1 статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно частини 1 статті 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК кодексу України.

В даному випадку ухвалою слідчого судді від 22.02.2024 встановлено, що під час обшуку було вилучено 90 картонних коробок із цигарками різноманітних марок без відповідних марок акцизного податку, вилучене майно потребує подальшого аналізу, а також встановлено, що цигарки різноманітних марок без відповідних марок акцизного податку відповідають вимогам статті 98 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вказаною ухвалою слідчого судді арешт, зокрема, на цигарками різноманітних марок без відповідних марок акцизного податку, накладено з метою збереження речових доказів, станом на час розгляду клопотання досудове розслідування у кримінальному провадженні, в рамках якого накладено арешт, не завершено.

Будь-яких доказів на підтвердження тих обставин, що в подальшому застосуванні арешту на майно відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано - подане клопотання не містить.

Відтак, вирішуючи клопотання в межах його доводів, слідчий суддя дійшов висновку, що на даній стадії досудового розслідування не доведено, що арешт на цигарками без відповідних марок акцизного податку накладено необґрунтовано та в подальшому застосуванні заходу арешту відпала потреба, а тому клопотання в цій частині задоволенню не підлягає.

В частині розгляду клопотання про передачу майна на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , з врахуванням викладених представником власника майна ризиків, слідчий суддя зазначає.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Разом з тим, чинним законодавством не передбачено повноважень слідчого судді надавати вказівки слідчому (дізнавачу) щодо вчинення тих чи інших конкретних процесуальних дій, за виключенням випадків, що прямо передбачені законом, чи слідчих (розшукових) дій під час розслідування кримінального провадження, за виключенням випадків, що прямо передбачені законом, тощо.

Так, ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 22.02.2024 року накладено арешт на тимчасово вилучене 06 лютого 2024 року в ході обшуку майно з гаражу № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що розташований на території ГБК «Харків», із забороною відчуження, користування та розпорядження в межах кримінального провадження № 0000037 від 26.10.2023, а саме: на 90 картонних коробок із цигарками різноманітних марок без відповідних марок акцизного податку.

В ухвалі слідчим суддею зазначено, що зберігання арештованого майна здійснювати відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого Постановою КМ України № 1104 від 19.11.2012 та до Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним Наказом МВС України, Генеральної Прокуратури України, ДПА України, СБУ, Верховного Суду України, ДСА України від 27.08.2010 року, обов`язок по визначенню місця зберігання арештованого майна покладено на слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Слідчий суддя зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Таким чином слідчий самостійно визначає порядок слідчих дій, необхідних для встановлення події та ознак злочину.

Також слід зазначити, що відповідно до положень ч. 2 ст. 100 КПК України, питання речових доказів здійснюється стороною обвинувачення в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, а отже визначення місця зберігання речових доказів, вирішення питання про повернення таких (ч. 6 ст. 100 КПК України) належить до компетенції слідчого, а тому клопотання і в цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 131 - 132, 174, 309, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000035 від 05 березня 2024 року (виділені з матеріалів кримінального провадженні № 0000037 від 26 жовтня 2023 року), за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 22.02.2024 року (справа № 619/731/24), а саме: на 90 картонних коробок із цигарками різноманітних марок без відповідних марок акцизного податку - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1