Справа № 369/4325/24
Провадження №1-кс/369/966/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання заступника начальника відділення СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000791 від 12.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання заступника начальника відділення СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000791 від 12.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Своє клопотання слідчий мотивує тим, що у провадженні СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000791 від 12.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що 12.03.2024 за адресою: Київська область, с. Лісне, у лісопосадці у вечірній час ОСОБА_4 , 1967 р.н. здійснив умисне заподіяння смерті ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 після чого закопав труп у землю.

За даним фактом СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області було внесено до ЄРДР за № 0000791 від 12.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Під час досудового розслідування, встановлено, що 11.03.2024 у вечірній час доби (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: Київська область, Бучанський район, с. Лісне Бучанського району Київської області, за координатами 50.4384471 30.1118675 в ході сварки, яка виникла на ґрунті раптових неприязних відносин між ним та потерпілим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , маючи прямий умисел направлений на заподіяння смерті іншій особі, тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність - життя людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в лісосмузі за вищевказаними координатами, наніс численні удари в область тулуба ОСОБА_8 , від чого останній помер на місці події.

У подальшому, ОСОБА_4 , переконавшись у смерті ОСОБА_8 , з метою приховання слідів вчиненого злочину закопав тіло померлого на місці вчинення злочину.

Згідно лікарського повідомлення про смерть № 182 від 13.03.2024 смерть ОСОБА_8 настала від закритої травми груди.

Так, 12.03.2024 слідчим СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області в порядку ст. 208 КПК України, було затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

13.03.2024 заступником начальника СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області за погодженням з прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

Таким чином, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Солоницівка, Дергачівський район, Харківська область, українець, громадянин України, не одружений, не працюючий, без зареєстрованого місця проживання, раніше не судимий.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, обґрунтовується: рапортом про реєстрацію до журналу єдиного обліку заяв та повідомлень ВП №4 Бучанського РУП за № 1437 від 12.03.2024 повідомлення про безвісно відсутнього; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 12.03.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 13.03.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 13.03.2024; протоколом огляду місця події від 12.03.2024, в ході якого оглянуто труп та вилучено речові докази; протоколом затримання ОСОБА_4 від 12.03.2024; лікарським свідоцтвом про смерть №182 від 13.03.2024.

Оскільки, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України за ступенем тяжкості є особливо тяжким, у ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, у зв`язку з чим, усвідомлюючи невідворотність реального покарання, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності за злочин. Крім того, ОСОБА_4 згідно з ухвалою Маньківського районного суду Черкаської області від 06.12.2022 оголошено в розшук, як обвинуваченого у кримінальному провадженні №0000499 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто у вчиненні злочину проти життя і здоров`я особи.

Більше того, підозрюваний ОСОБА_4 немає постійного місця проживання, місця роботи та законного джерела доходів, не має міцних соціальних зв`язків та наразі переховується від Маньківського районного суду Черкаської області.

Реальним також є і ризик впливу підозрюваного на потерпілого, свідків у даному провадженні, оскільки ОСОБА_4 , знаючи про фактичне місце проживання потерпілого та свідків, може незаконно впливати на них, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань.

Обґрунтованість ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_4 на даний час перебуває в розшуку як обвинувачений у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 121 КК України, тобто у вчиненні злочину проти життя і здоров`я особи, що свідчить про те, що останній перебуваючи на волі може знов вчинити аналогічне кримінальне правопорушення та несе небезпеку для оточуючих.

Таким чином, підставою застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що останній може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Більш м`які запобіжні заходи застосовані до підозрюваного ОСОБА_4 не забезпечать належне виконання ним процесуальних обов`язків та запобіганню вищезазначеним ризикам.

З цих підстав, орган досудового розслідування, вважає, що ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з врахуванням вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, без визначення розміру застави, який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків. Лише обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам, у тому числі вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав наведених у ньому та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. При цьому, просив суд долучити до матеріалів клопотання витяг з ЄДРСР, вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 05.11.2023 року, як характризуючі матеріали особи підозрюваного, згідно з яким, підозрюваний був раніше судимий за злочини проти життя та здоров`я.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання та просив суд обрати підозрюваному запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а саме у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання та повідомив, що не вчиняв даного злочину.

Слідчий суддя, заслухавши думки учасників кримінального провадження, вивчивши клопотання, дослідивши матеріали клопотання, вважає, клопотання слідчого таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Так, положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Стаття 277 КПК України визначає вимоги до змісту повідомлення про підозру як процесуального документа. Так, повідомлення про підозру, окрім інших відомостей, має містити зміст підозри.

Достатність належить до оціночної категорії, тому в кожному кримінальному провадженні за внутрішнім переконанням слідчий, детектив, прокурор вирішують питання про достатність рівня підозри, обґрунтування якої (тобто її зміст) лягає в основу процесуального документа. Повідомлення про підозру це суб`єктивне, засноване на відповідній структурі складу злочину, формулювання обвинувачення у формі певної тези, яка лише у процесі досудового розслідування в повному обсязі може перерости у твердження у вигляді обвинувального акта.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 115 КК України, а саме: умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, що підтверджується доданими до клопотання матеріалами, а саме: рапортом про реєстрацію до журналу єдиного обліку заяв та повідомлень ВП №4 Бучанського РУП за № 1437 від 12.03.2024 повідомлення про безвісно відсутнього; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 12.03.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 13.03.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 13.03.2024; протоколом огляду місця події від 12.03.2024, в ході якого оглянуто труп та вилучено речові докази; протоколом затримання ОСОБА_4 від 12.03.2024; лікарським свідоцтвом про смерть №182 від 13.03.2024.

Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення останнім вищезазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення у судовому засіданні доведений можливий ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 за необхідності зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Так, інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, у відповідності до ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Також, судом встановлено, що підозрюваний немає постійного місця проживання, місця роботи та законного джерела доходів, не має міцних соціальних зв`язків, є раніше судимим за аналогічний злочин, а тому може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Кожна окремо з вищезазначених обставин не є вирішальною при оцінці наявності ризику переховування ОСОБА_4 , однак у сукупності між собою та з іншими обставинами цього кримінального провадження дає підстави стверджувати про наявність ризику можливого переховування від органів досудового розслідування та суду на даному етапі кримінального провадження.

Крім того, беручи до уваги початкову стадію досудового розслідування, на переконання суду, сторона обвинувачення не мала достатньо часу для проведення усіх необхідних слідчих дій та призначення експертиз, що стосується предмету доказування у цьому кримінальному провадженні.

Ризик впливу підозрюваного на потерпілого та свідків, підтверджується тим, що йому відомі анкетні дані потерпілого та свідків, які вказують на причетність останнього до вчинення кримінального правопорушення, тому він може незаконно впливати на них шляхом умовляння, підкупу, переконання, примушування з застосуванням фізичної сили або погроз такого застосування з метою викривлення фактичних обставин справи та уникнення передбаченої законом відповідальності. Крім того, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного злочину проти життя та здоров`я особи, вчиненого в період введення на території України воєнного стану, що свідчить про відсутність будь-яких стримуючих факторів, щодо вчинення протиправних діянь, у тому числі кримінальних правопорушень. Тому, у разі перебування ОСОБА_4 на волі, наявні передумови для вчинення останнім інших кримінальних правопорушень, а тому наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є досить вірогідним.

Одночасно з цим, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків встановлених у судовому засіданні, слідчий суддя повинен оцінити в сукупності всі обставини кримінального провадження, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного (ст. 178 КПК України).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Враховуючи, що злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 є умисним злочином проти життя та здоров`я особи, вчинений в період введення на території України воєнного стану, є особливо тяжким, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, та беручи до уваги, що підозрюваний, з метою ухилення від слідства та суду має реальну можливість змінити місце свого перебування, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя переконаний, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків. Так, домашній арешт не зможе уберегти від ризику переховування від слідства та суду. Застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки не вирішувалося, оскільки не надходило такого клопотання до суду. Особисте зобов`язання не відповідає тяжкості злочину, у якому підозрюється особа та вагомості наданих доказів. При цьому слідчий суддя враховує, що вік та стан здоров`я підозрюваного не виключають можливості тримання його під вартою.

За таких підстав слідчий суддя вважає, що для запобігання доведеним у суді ризикам, слід обрати підозрюваному саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою.

При цьому, суд враховує вимоги ч. 4 ст. 183 КПК України, згідно з якою, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини та не вважає за необхідне визначати ОСОБА_4 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Окремо слід зауважити, що згідно зі ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183-187, 193-203, 205-206, 369-372, 376 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Солоницівка, Дергачівський район, Харківська область, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, без місця проживання, раніше неодноразово судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор», строком на 57 діб, тобто до 10 травня 2024 року (включно).

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання тобто з 22 год. 00 хв. 12.03.2024 року.

Визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою що до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 22 год. 00 хв. 10.05.2024 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_12