Справа № 286/1263/24
У Х В А Л А

28.03.2024 м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши заяву судді Овруцького районного суду ОСОБА_3 про самовідвід у справі №286/1263/24, -

ВСТАНОВИВ:

25.03.2024 суддею Овруцького районного суду ОСОБА_3 подано заяву про самовідвід у справі №286/1263/24 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України з тих підстав, що обвинувачений є батьком його кума, а тому, з метою усунення підстав щодо сумнівів у об`єктивності та неупередженості судді, а відтак і в законності судового рішення, на підставі п.4 ч.1 ст.75 КПК України, подав вказану заяву.

В своїй заяві суддя просить справу розглядати без його участі.

Суд, дослідивши доводи, викладені у заяві про відвід судді, в їх сукупності дійшов до наступного висновку.

У відповідності до ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім 'ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Суддя ОСОБА_3 підставою для відводу судді зазначив підставу, яка визначена п.4 ч.1 ст.75 КПК України, а саме те, що обвинувачений є батьком його кума.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мироненко і Мартенко проти України», зокрема у п. 66, зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the UnitedKingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Оцінюючи, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв, стосунки, що розглядаються, суд відмічає, що вказані обставини є такими, що можуть вплинути на об`єктивність та неупередженість судді при судовому розгляді даної справи, а тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст.ст.75, 80, 81, 309, 369, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву судді Овруцького районного суду ОСОБА_3 про самовідвід у справі №286/1263/24 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти даної ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1