Справа №201/3270/24
Провадження № 1-кс/201/1110/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань

У судовому засіданні приймали участь:

скаржник ОСОБА_3 (у режимі відеоконференції),

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) Головного управління Служби безпеки України стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у якій скаржник просить суд: поновити ймовірно порушені процесуальні строки для подання скарги на бездіяльність службової особи слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення; зобов`язати службову особу слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування.

В обґрунтування скарги скаржник посилається на те, що ним 01 березня 2024 року о 11 год. 22 хв на офіційну електрону адресу Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях в порядку статті 214 КПК України було направлено заяву про вчинення кримінального правопорушення щодо нього, яке полягало у тому, що 21 лютого 2024 року об 22 год. 22 хв. ОСОБА_4 , головним спеціалістом Сіверської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області, у соціальній мережі Фейсбук на мій коментар до публікації ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21 лютого 2024 року (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_2 розміщено коментар, в якому вона дозволила собі ганебні висловлювання в його бік, завідомо знаючи про те, що він військовослужбовець Збройних Сил України, тим самим здійснивши діяння, які містять ознаки злочину, передбаченого частиною першою статті 435-1 КК України «Образа честі і гідності військовослужбовця, погроза військовослужбовцю». 14 березня 2024 року о 18 год. 10 хв на його електронну адресу прийшов лист з офіційної електронної пошти Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях від 07 березня 2024 року № 78/2/13-1025 за підписом начальника слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області ) Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях, відповідно до якого йому повідомлено, що слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області ) Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях за результатами опрацювання повідомлено, що відомості, викладені у його «зверненні» не містять достатніх обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 435-1 КК України, а саме «образа честі і гідності військовослужбовця, погроза військовослужбовцю», у зв`язку з чим вони не підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Також скаржник зазначив, що оскаржуване ним рішення слідчого винесене 07 березня 2024 року, відповідно кінцевий строк оскарження за загальними правилами обчислення процесуальних строків є 18.03.2024, однак дізнався він про нього фактично 14 березня 2024 року, коли отримав його в електронному вигляді на адресу своєї електронної пошти.

Скаржник у судовому засіданні свою скаргу підтримав з підстав, наведених у ній, просив її задовольнити.

Представник Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях у судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, надіслав до суду пояснення, відповідно до яких за результатами опрацювання звернення громадянина ОСОБА_3 останнього повідомлено про відмову в реєстрації, у зв`язку із відсутністю достатніх обставин, що можуть свідчити про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 435-1 КК України, а також заяву, якою просив проводити розгляд даної скарги без участі представника слідчого відділу.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши думку скаржника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до такого правового висновку з відповідних підстав.

З матеріалів скарги встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях в порядку ст. 214 КПК України, із заявою про вчинення кримінального правопорушення від 01.03.2024 року.

Згідно відповіді начальника слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) Головного управління Служби безпеки України від 07.02.2024 року за №78/2/13-1025 за результатами опрацювання вказаної заяви повідомлено, що відсутні достатні обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 435-1 КК України, а саме «образа честі і гідності військовослужбовця, погроза військовослужбовцю», у зв`язку з чим вони не підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На момент судового розгляду представники Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях не надали слідчому судді доказів виконання обов`язку, встановленого ч. 1 ст.214 КПК України та внесення відомостей за вказаною вище заявою про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР у встановлений строк.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, зокрема і подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). При цьому, положеннями ст.92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається не на заявника, а на слідчого і прокурора.

За змістом ч. 3 ст. 214 КПК України заборонено здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Тобто, слід враховувати, що на цьому етапі розвитку правових відносин стосовно ймовірного вчинення діяння, відповідальність за яке встановлена КК України, не достатньо об`єктивних відомостей навіть для попередньої констатації наявності або відсутності ознак складу злочину. З огляду на такі обставини необхідно звернути увагу, що вимога про внесення відомостей до ЄРДР на підставі заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не передбачає здійснення оцінки обґрунтованості таких заяв на наявність ознак складу кримінального правопорушення, а передбачає лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Викладені в такому повідомленні обставини підлягають перевірці, але така перевірка повинна проводитись вже в рамках відкритого кримінального провадження, внесеного до ЄРДР. Потім, у разі, якщо посадова особа дійде висновку, що у викладеній ситуації немає ознак складу кримінального правопорушення, вона може винести постанову про закриття кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя констатує пряму заборону процесуального Закону, а відтак неможливість здійснення перевірочних дій про можливий злочин без попереднього внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Наслідком такого порушення буде визнання всіх зібраних доказів недопустимими.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту вимог ч. 2 ст. 214 КПК України вбачається, що з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань розпочинається досудове розслідування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як випливає з положень принципу публічності, закріпленого у ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Таким чином, приймаючи до уваги, що невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 порушує його права, а також зважаючи на те, що за вказаних обставин посадовою особою Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях не виконано зазначені положення КПК України, а відомості, які містяться в його заяві безпідставно не внесені до ЄРДР, слід дійти висновку, що вимога про зобов`язання посадової особи Дніпропетровської прокуратури внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягає задоволенню.

Доходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й усталену практику Європейського суду з прав людини, висновки якого з цього приводу відображені, зокрема, в рішенні по справі «Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 7 грудня 2006 року), відповідно до якого сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

Крім того, у своїй скарзі заявник просить зобов`язати службову особу слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях розпочати досудове розслідування, однак дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки є передчасною, адже відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК, така дія є обов`язком слідчого (дізнавача) після внесення до ЄРДР відповідних відомостей про кримінальне правопорушення.

Згідно ч.1 ст.117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Скаржником порушено десятиденний строк звернення до суду зі скаргою, але заявлено клопотання про поновлення такого строку. За вказаних обставин строк оскарження підлягає поновленню.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищезазначене, приходжу до висновку, що скарга підлягає задоволенню частково - шляхом зобов`язання уповноважених осіб Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 01.03.2024 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 25, 28, 214, 303 - 307 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_3 пропущений процесуальний строк на звернення до суду на оскарження бездіяльності слідчого стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зобов`язати уповноважених осіб Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 01.03.2024 року.

У задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали складено і проголошено 08.04.2024 о 10:35 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1