Справа № 740/8007/23
Провадження № 1-кп/740/147/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2024 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ніжині Чернігівської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000490 від 01.08.2023 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжина Чернігівської області, громадянина України, не працюючого, розлученого, з професійно-технічною освітою, раніше не судимого в силу ст.89 КК України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

установив:

ОСОБА_3 , згідно рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 02.02.2009, на підставі якого було відкрито виконавче провадження № 12830401 від 07.05.2009, зобов`язаний виплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 грудня 2008 року і продовжуючи до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_3 , достовірно знаючи про необхідність сплати присуджених Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області аліментів, у період часу з 13.12.2008 по 30.06.2023, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, маючи умисел, спрямований на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, тривалий час злісно ухиляється від сплати аліментів на користь потерпілої ОСОБА_5 на утримання дитини ОСОБА_6 , а саме: мав змогу заробляти гроші і сплачувати аліменти у період часу з 13.12.2008 по 30.06.2023, оскільки у вказаний період він на тривалому лікуванні не перебував, тобто не існувало жодних обставин, які свідчили б про поважність причин чи вимушеність несплати. Починаючи з грудня 2008 року по 30.06.2023 без поважних причин офіційно не працював і не вживав заходів для офіційного працевлаштування, не звертався у місцевий центр зайнятості з приводу постановки на облік, де станом на 04.08.2023 налічувалося 128 вільних робочих місць та посад по м. Ніжин та Ніжинському району, маючи тимчасовий заробіток умисно ухилявся від сплати аліментів, не повідомляв державного виконавця та приховував фактичні доходи, не надавав будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини, в результаті чого утворилась заборгованість по сплаті аліментів у сумі 20 2279 грн. 71 коп.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального проступку за пред`явленим обвинуваченням визнав повністю та зазначив, що був обізнаний з тим, що відповідно до рішення суду з нього стягуються аліменти на його доньку. Не заперечував, що станом на час розгляду справи у нього наявна заборгованість зі сплати аліментів відповідно до обвинувального акту. У період 2008-2023 років офційно не працював, але підробляв та отримував дохід в середньому 3 тисячі гривень на місяць, деякий час платив. Звертався до центру зайнятості, але роботи там для себе не бачив. У вчиному щиро розкаюється та має намір в подальшому сплачувати аліменти.

Законний представник потерпілої ОСОБА_7 та потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися. 15.02.2024 ОСОБА_7 звернулася до суду із заявою про розгляд справи у її та потерпілої відсутність. Просила винести рішення згідно чинного законодавства.

Учасники судового провадження не заперечували проти проведення судового засідання без участі потерпілої та її законного представника.

За вказаних обставин, враховуючи думку учасників судового провадження, відповідно до положень ст.325 КПК України, суд визнав можливим за відсутності потерпілої та її законного представника з`ясувати всі обставини під час судового розгляду та провести судовий розгляд без вказаних осіб.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та порядок їх дослідження, враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому, ніхто з учасників судового провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, а також доведеність винуватості обвинуваченого та кваліфікацію його дій, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись лише допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, які характеризують його особу, а також процесуальних рішень прийнятих в ході досудового розслідування.

Допитавши обвинуваченого, співвіднісши його показання з фактичними обставинами справи, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що його показання є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, а інкриміновані обвинуваченому діяння доведені у повному обсязі.

При розгляді даного кримінального провадження суд бере до уваги, що злісне ухилення полягає у тривалому та наполегливому ухиленні особи від виконання обов`язку зі сплати аліментів шляхом приховування свого місця проживання, роботи, фактичного заробітку або інших грошових надходжень, незважаючи на попередження про кримінальну відповідальність. Для встановлення ознаки злісності немає значення, чи такі дії винуватої особи виражалися у прямій відмові від виконання покладених на неї обов`язків, чи мали форму пасивного ігнорування, уявної неспроможності або необізнаності про необхідність їх виконання, оскільки всі ці обставини у будь-якому разі призводять до ухилення від сплати коштів на утримання дітей.

Судом не встановлено обставин, які б перешкоджали протягом тривалого часу належним чином виконувати обов`язки, покладені на обвинуваченого законом, щодо утримання своєї неповнолітньої дитини, що свідчить про злісність ухилення від аліментних зобов`язань.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 кваліфіковано вірно за ч.1 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, який є не судимим в силу ст.89 КК України, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, негативні характеристики за місцем проживання відсутні, наявність обставини, що пом`якшує покарання - щире каяття та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Отже, враховуючи особу винного, його відношення до вчиненого, з урахуванням позиції сторін кримінального провадження, а також використовуючи дискреційні повноваження, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у виді арешту у межах, передбачених санкцією ч.1 ст.164 КК України.

Суд вважає, що це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде ефективним і дієвим з метою профілактики подальшої поведінки обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не застосовувалися. Клопотання про їх застосування не надходило.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні

Суддя ОСОБА_1