Справа № 215/4746/22
УХВАЛА

10 квітня 2024 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу

у складі:головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000436 від 12.02.2022 про обвинувачення ОСОБА_5 , 2000 р.н., в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 .

У судовому засіданні прокурором заявлено письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого , посилаючись на те, що необхідно закінчити судовий розгляд справи, враховуючи тяжкість і суспільну небезпеку злочину, вчиненого під час випробування, суворо міру покарання, відсутність міцних соціальних зв`язків, відсутність місця роботи і місця реєстрації в м.Кривому Розі, через продовження існування ризиків вчинення нового злочину та ухилення від суду.

Обвинувачений і захисник в судовому засіданні заперечували щодо клопотання, просили застосувати домашній арешт, так як обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, він має місце проживання , має намір вступити до лав ЗСУ для проходження військової служби, а також відсутні вказані прокурором ризики.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, вирішуючи питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом враховано, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Згідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Згідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Розглядаючи можливість зміни запобіжного заходу суд зазначає, що як і раніше ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні корисливого злочину, раніше судимий за корисливий злочин, не працює і не має постійного джерела доходу, тому він може продовжити злочинну діяльність, з метою відшукання коштів для свого існування. Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується за вчинення тяжкого злочину щодо малолітніх осіб, що викликає значний суспільний інтерес, він раніше судимий до покарання з випробуванням, міцних соціальних зв`язків він немає, що в сукупності з іншими обставинами свідчить про ризик ухилитися від явки до суду, з метою уникнення від можливого суворого покарання.

Водночас, суд враховує практику ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р., згідно якої суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Отже, суд вважає, що обставини, на які посилався суд при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не змінилися та є актуальними, а застосування більш м`яких запобіжних заходів, в т.ч. домашній арешт, може виявитися недостатнім для забезпечення існуючих ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

Доводи сторони захисту, на думку суду, не спростовують вищевказані обставини і є недостатніми для зміни запобіжного заходу на цей час. Щодо тривалого розгляду - то він має обєктивний характер з огляду на складність справи. Також, у справі відсутні докази про звернення обвинуваченого до відповідних територіальних центрів з метою призову за мобілізацією.

Враховуючи наведені вище обставини, необхідність одночасного допиту свідків, що має важливе значення для обєктивного і всебічного розгляду справи, та зважаючи на значний суспільний інтерес до такої категорії справ, суд вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою ще на 60 днів .

Керуючись ст.ст.177, 199, 183, 184, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів до 08 червня 2024 року включно, з можливістю внесення застави та виконання покладених на обвинуваченого обов`язків згідно ухвали Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 26.10.2022 року.

Клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу - відхилити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення .

СУДДЯ