Справа № 278/4607/23
Провадження №1-кп/278/314/24
В И Р О К

іменем України

17 червня 2024 року м.Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000526 від 18.08.2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку смт. Новогуйвинське Житомирського району, Житомирської області, громадянку України, яка має середню освіту, тимчасово не працюючу, не одружену, на утриманні малолітніх дітей не маючу, яка проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

13 серпня 2023 року близько 17 години 00 хвилин ОСОБА_5 , перебував в будинку АДРЕСА_2 , разом зі ОСОБА_4 , де у останньої виник протиправний умисел, направлений на заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_5 , шляхом зловживання його довірою.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 у вказаний день, час та місці, будучи особисто знайомою з ОСОБА_5 , шляхом зловживання його довірою, попросила у тимчасове користування під приводом необхідності здійснити телефонний дзвінок, мобільний телефон марки «Samsung» моделі A145F/DSN (Silver) 46/128 Гб.

У зв`язку із наявністю довірливих відносин та не передбачаючи протиправного наміру на заволодіння мобільним телефоном, ОСОБА_5 добровільно передав мобільний телефон марки «Samsung» моделі A145F/DSN (Silver) 46/128 Гб вартістю 6036 гривень 30 копійок ОСОБА_4 .

В подальшому ОСОБА_4 майно не повернула та розпорядилась ним на свій власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 майнову шкоду в розмірі 6036 гривень 30 копійок.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винною себе у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України визнала повністю, щиро розкаялась, фактичні обставини справи не оспорювала та надала покази, які відповідають висунутому обвинуваченню.

Вина обвинуваченої у скоєному іншими учасниками судового процесу також не оспорюється.

За клопотанням прокурора, підтриманим обвинуваченим, судовий розгляд проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому обвинуваченому та іншим учасникам процесу, судом роз`яснено, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному суді.

Суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у вчинені вказаного кримінального правопорушення доведена повністю, а тому кваліфікує її дії:

- за ч.1 ст. 190 КК України, як дії, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Призначаючи обвинуваченій покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання - ст. 65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій, у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої у відповідності до ст.67 КК України судом не встановлено.

Враховуючи наведене, обставини вчинених діянь, суд з урахуванням відомостей про особу обвинуваченої (зокрема, відсутності офіційного працевлаштування), а отже, неможливості призначення такого покарання як виправні роботи, недоцільністю призначення покарання у виді штрафу, а тому призначає обвинуваченій за ч. 1 ст. 190 КК покарання у виді громадських робіт.

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченої витрати пов`язані із проведенням експертизи у розмірі 956 грн.

По справі потерпілим ОСОБА_5 до обвинуваченої ОСОБА_4 був заявлений цивільний позов про відшкодування шкоди завданої злочином.

Розглянувши вказаний цивільний позов суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, майнова та моральна шкода, завдана неправомірними діями іншої особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст. 129 КПК суд ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Цивільний позов ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_4 в розмірі 6036 грн. 30 коп. матеріальних збитків, суд задовольняє в повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 100, 124, 373, 394, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити їй покарання у виді у виді двохсот годин громадських робіт.

Початок відбування покарання обчислювати з моменту початку виконання громадських робіт за визначеним місцем роботи.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи в сумі 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 6036 грн. 30 коп. в якості відшкодування завданої в наслідок злочину матеріальної шкоди.

Речові докази, а саме: договір №426-23007794 та CD-R диск, які приєднано як речовий доказ до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченими в той же строк з моменту вручення копії вироку. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_6