УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року

м. Київ

Справа № 355/1282/20

Провадження № 51 - 2092 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 05 квітня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 31 січня 2024 року,

встановив:

Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 05 квітня 2023 року задоволено клопотання ОСОБА_6 про звільнення його від кримінальної відповідальності, ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, кримінальне провадження № 0000445 від 15 жовтня 2020 року закрито на підставі ст. 284 ч. 2 п. 1 КПК України.

Ухвалою Київськогоапеляційного суду від 31 січня 2024 року клопотання представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Баришівського районного суду Київської області від 05 квітня 2023 року залишено без задоволення, а апеляційну скаргу представника потерпілого - адвоката ОСОБА_5 повернуто особі, яка її подала.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 просить поновити строк на оскарження ухвали місцевого суду, скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Зазначає, що судом безпідставно відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали Баришівського районного суду Київської області від 05 квітня 2023 року, та вказує, що строк пропущений з поважних причин, оскільки про те, що в описовій частині ухвали зазначені недостовірні дані щодо відшкодування матеріальної шкоди, потерпілому стало відомо лише після звернення в страхову компанію для отримання страхового відшкодування, заподіяного його здоров`ю в результаті ДТП.

Мотиви Суду

Розглянувши доводи касаційної скарги, дослідивши долучені до касаційної скарги копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Ухвала Баришівського районного суду Київської області від 05 квітня 2023 року відповідно до вимог ст. 424 ч. 2 КПК України не є предметом перегляду суду касаційної інстанції, оскільки вона не переглядалась в апеляційному порядку.

Що стосується доводів касаційної скарги в частині оскарження ухвали апеляційного суду, то зазначене рішення є предметом перегляду суду касаційної інстанції, проте колегія суддів вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 428 ч. 2 п. 2 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Як вбачається із копії оскаржуваної ухвали апеляційного суду, 19 січня 2024 року адвокат ОСОБА_5 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 звернулася з апеляційною скаргою на ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 05 квітня 2023 року, при цьому просила поновити їй строк на апеляційне оскарження. В обґрунтування клопотання вказувала, що строк пропущений з поважних причин, оскільки про те, що в описовій частині ухвали зазначені недостовірні дані в частині відшкодування матеріальної шкоди, потерпілому стало відомо лише після звернення в страхову компанію для отримання страхового відшкодування, заподіяного його здоров`ю в результаті ДТП.

Згідно ст. 395 ч. 2 п. 2 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на інші ухвали суду першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.

Відповідно до ч. 3 вказаної статті, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до положень ст. 399 ч. 3 п. 4 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Статтею 117 частиною 1 КПК України встановлено, що пропущений із поважних причин строк має бути поновлено за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

При цьому такі обставини мають бути підтверджені належними фактичними даними.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 127/17092/18, особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Про поважність причин на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом. Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з врахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.

Апеляційний суд, залишаючи клопотання представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали районного суду від 05 квітня 2023 року та повертаючи апеляційну скаргу представника потерпілого, дотримався вимог ст. 399 ч. 3 п. 4 КПК України та правильно зазначив, що ухвала місцевого суду щодо ОСОБА_6 була проголошена 05 квітня 2023 року в присутності учасників кримінального провадження, у тому числі представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_4 , а відтак строк апеляційного оскарження для учасників кримінального провадження обчислюється з дня проголошення судового рішення.

Отже, останнім днем строку для подачі апеляційної скарги для представника потерпілого - адвоката ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_4 було 12 квітня 2023 року, натомість адвокат ОСОБА_5 звернулася з апеляційною скаргою безпосередньо до суду першої інстанції лише 19 січня 2024 року.

При цьому апеляційний суд не погодився з твердженнями представника потерпілого - адвоката ОСОБА_5 про те, що строк на апеляційне оскарження був пропущений у зв`язку з тим, що потерпілому стало відомо про зазначені в описовій частині ухвали недостовірні дані в частині відшкодування матеріальної шкоди лише після звернення в страхову компанію для отримання страхового відшкодування, заподіяного його здоров`ю в результаті ДТП, та вірно зазначив, що вказані причини не свідчать про поважність пропуску строку на апеляційне оскарження, а представником потерпілого не наведено жодних обставин, які б перешкоджали їй своєчасно ознайомитись з ухвалою суду.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежали від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах установленого законом або судом строку.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, проаналізувавши доводи, зазначені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, дав їм належну оцінку та дійшов правильного висновку про те, що поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження у клопотанні представника потерпілого -адвоката ОСОБА_5 не наведено.

Ухвала апеляційного суду є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що відповідає вимогам статей 370, 418 КПК України та прийнята з врахуванням вимог статей 24, 117, 395, 399 КПК України.

Враховуючи зазначене, з касаційної скарги, наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для її задоволення немає, в зв`язку з чим у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити відповідно до вимог

ст. 428 ч. 2 п. 2 КПК України.

Керуючись ст. 428 ч. 2 п. 2 КПК України, Верховний Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 05 квітня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 31 січня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3