ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Сокирянського районного суду Чернівецької області від 23 січня 2024 року в кримінальному провадженні №0000384 від 19.12.2023 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сокиряни Чернівецької області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, не працюючого, в силу ст.89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Сокирянського районного суду Чернівецької області від 23 січня 2024 року ОСОБА_6 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначено покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком в 1 рік, та покладено відповідні обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

Згідно вироку районного суду, в період з березня по грудень 2023 року ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, систематично вчиняв психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до її психологічних страждань.

ЄУНСС: 722/14/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_9

НП: 11-кп/822/127/24 Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

Зокрема, 28.03.2023 року о 18 год. 40 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, влаштував словесну суперечку зі своєю матір`ю ОСОБА_8 , в ході якої висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, через що остання зазнала психологічних страждань.

Крім того, в цей час ОСОБА_6 вчинив злісну непокору працівникам поліції під час виконання ними службових обов`язків, а саме відмовився виконувати вимогу припинити правопорушення, передбачене ст.173-2 КУпАП.

Продовжуючи свої умисні злочинні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, ОСОБА_6 28.03.2023 року о 21 год. 04 хв., перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, повторно влаштував словесну суперечку зі своєю матір`ю ОСОБА_8 , в ході якої висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, через що остання зазнала психологічних страждань.

За вищевказаними фактами складено три протоколи про адміністративні правопорушення, справи за якими об`єднані в одне провадження, та постановою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 02.08.2023 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2, ст.185 КУпАП, та закрито провадження у справі у зв`язку із закінченням строків, визначених ч.2 ст.38 КУпАП.

Крім цього, 26.10.2023 року о 10 год. 00 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, влаштував словесну суперечку зі своєю матір`ю ОСОБА_8 , в ході якої висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, через що остання зазнала психологічних страждань.

За вказані дії ОСОБА_6 постановою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 18.12.2023 року визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

У подальшому, 14.12.2023 року о 03 год. 35 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, вчинив відносно своєї матері ОСОБА_8 дії психологічного насильства, які проявилися у словесних погрозах, через що остання зазнала психологічних страждань.

За вказані дії ОСОБА_6 постановою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 20.12.2023 року визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення умисних протиправних дій, спрямованих на вчинення насильства в сім`ї, ОСОБА_6 належних висновків для себе не зробив та продовжив вчиняти домашнє насильство відносно своєї матері.

Зокрема, 18.12.2023 року приблизно о 09 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, в черговий раз влаштував словесну суперечку зі своєю матір`ю ОСОБА_8 , в ході якої висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та образами, через що остання зазнала психологічних страждань.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №1262 від 21.12.2023 року встановлено, що у ОСОБА_8 наявний психічний розлад у формі розладу адаптації, який виник внаслідок систематичного вчинення її сином ОСОБА_6 домашнього насильства у вигляді систематичних сварок, погроз застосуванням фізичного насильства та психологічного насильства, тобто, психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_8 було завдано шкоду.

На даний вирок надійшла апеляційна скарга заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_7 .

Прокурор у поданій апеляційній скарзі не заперечує встановлених обставин вчинення кримінального правопорушення, кваліфікації дій обвинуваченого та доведеності його вини, однак вважає, що вирок районного суду є незаконним та підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що виразилось у незастосуванні судом закону, який підлягає застосуванню, а саме обмежувальних заходів, передбачених ст. 91-1 КК України, які підлягають застосуванню до осіб, які вчинили домашнє насильство.

Зазначає, що згідно ст. 76 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може покласти на осіб засуджених за злочини, пов`язані з домашнім насильством, інші обов`язки та заборони, передбачені ст. 91-1 КК України.

Стверджує, що обвинувачений ОСОБА_6 за період з березня по грудень 2023 року, перебуваючи за місцем спільного проживання з своєю матір`ю ОСОБА_8 систематично вчиняв з нею словесні суперечки, в ході яких висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та ображав останню, через що вона зазнала психологічних страждань.

Звертає увагу на те, що постановами Сокирянського районного суду Чернівецької області від 02.08.2023 року, 18.12.2023 року, 20.12.2023 року ОСОБА_6 неодноразово визнано винним за ч.1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства щодо своєї матері ОСОБА_8 .

Враховуючи викладене вважає за доцільне застосувати щодо ОСОБА_6 обмежувальні заходи передбачені п.п. 1, 4, 5 ч.1 ст. 91-1 КК України на 3 місяці, які не були застосовані районним судом.

Просить скасувати оскаржуваний вирок в частині призначення покарання, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 12-1 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з ви пробуванням із покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1, п.3 ч.3 ст. 76 КК України. На підставі ст. 91-1 КК України застосувати щодо ОСОБА_6 , обмежувальні заходи, поклавши на нього відповідні обов`язки строком на 3 місяці, а саме: заборонити перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_1 ; заборонити листування, телефонні переговори, інший контакт через засоби зв`язку, електронні комунікації або через третіх осіб із ОСОБА_8 ; направити ОСОБА_6 для проходження програми для кривдників.

Заслухавши доповідь судді, яка виклала суть вироку та вимоги апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_5 , яка підтримала подану апеляційну скаргу, думку обвинуваченого ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, заслухавши учасників судового провадження у судових дебатах, надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Апеляційним судом при перевірці вироку суду першої інстанції встановлено, що суд правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення.

Крім цього, як було встановлено колегією суддів з матеріалів даного кримінального провадження, за згодою учасників процесу, у відповідності до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, районним судом визнано недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, також судом роз`яснено учасникам судового провадження, в тому числі і обвинуваченому, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції, з`ясовано, що учасникам процесу зрозумілий зміст ст. 349 КПК України та правові наслідки її застосування.

Оскільки у поданій апеляційній скарзі не оспорюється доведеність вини ОСОБА_6 та правильність кваліфікації його дій, колегія суддів керуючись ст.404 КПК України, не наводить доказів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оспорюються в апеляційній скарзі.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора щодо безпідставно не застосування районним судом обмежувальних заходів передбачених п.п. 1, 4, 5 ч.1 ст. 91-1 КК України, колегія суддів вважає, що вони є частково обґрунтованими виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, перелік яких міститься в даній статті.

Згідно з вимогами ч.3 ст. 91-1 КК України заходи, передбачені частиною першою цієї статті, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

Як встановлено апеляційний судом, постановами Сокирянського районного суду Чернівецької області від 02.08.2023 року, 18.12.2023 року, 20.12.2023 року ОСОБА_6 визнано винним за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а саме за вчинення домашнього насильства щодо своєї матері ОСОБА_8 .

Оскаржуваним вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні домашнього насильства, тобто в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо своєї матері, що призводить до її психологічних страждань та засуджено до покарання у виді 1 року обмеження волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 систематично вчиняв щодо своєї матері ОСОБА_8 протиправні дії пов`язанні із насиллям в сім`ї, то в інтересах потерпілої слід застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 обмежувальні заходи.

Однак, такі обмежувальні заходи, як заборона перебувати в місці спільного проживання та заборона щодо будь-якого спілкування, які просить застосувати апелянт, з урахуванням їх фактичного спільного проживання, не можуть бути застосовані до обвинуваченого ОСОБА_6 оскільки вони із потерпілою ОСОБА_8 пов`язані спільним побутом та проживають разом.

Застосування обмежувального заходу у виді направлення для проходження програми для кривдників щодо ОСОБА_6 строком на 3 місяці, апеляційний суд вважає доречним та необхідним, а тому апеляційна скарга прокурора в цій частині підлягає задоволенню.

Вимога прокурора про скасування оскаржуваного вироку з ухваленням нового вироку апеляційним судом, не ґрунтується на вимогах процесуального законодавства.

Згідно ч.1 ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі: необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення; необхідності застосування більш суворого покарання; скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції; неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

При накладенні додаткових обов`язків на ОСОБА_6 апеляційним судом не ухвалюється рішення передбачені в ч.1 ст. 420 КПК України, а тому рішення приймається у формі ухвали.

За таких умов, з урахуванням обставин вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, колегія суддів вважає необхідним змінити вирок районного суду та визначити обмежувальний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у виді направлення для проходження програми для кривдників строк в 3 місяці.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Сокирянського районного суду Чернівецької області від 23 січня 2024 року щодо ОСОБА_6 за ст. 126-1 КК України змінити.

Застосувати відповідно до ст. 91-1 КК України обмежувальні заходи, що застосовуються до осіб, які вчинили домашнє насильство, до ОСОБА_6 поклавши на нього обов`язок відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме направлення для проходження програми для кривдників на строк 3 місяці.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

"Копія. Згідно з оригіналом."

Суддя - доповідач _________________ ОСОБА_1

(посада) ОСОБА_10 , підпис) (ПІБ)

25.04.2024 року

(дата засвідчення копії)