ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6431/24
провадження № 1-кп/753/1363/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , проводячи підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0000649 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шепетівка, Хмельницької обл., громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в:

Обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні надійшов до Дарницького районного суду м. Києва 29 березня 2024 року.

Прокурор просив призначити обвинувальний акт до розгляду, підстав для закриття провадження у справі не має та не має підстав для повернення обвинувального акту, вважаючи, що по справі дотримані вимоги ст.ст. 32, 291 КПК України. Крім того, просив застосувати (продовжити) строк тримання під вартою обвинуваченому, оскільки існують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Так як обставини, які слугували підставою для обрання зазначеного запобіжного заходу на даний час не відпали та продовжують існувати.

Захисник ОСОБА_5 не заперечував щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду, просив розгляд проводити одноособово та враховуючи позицію обвинуваченого, не заперечував щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію захисника.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до наступного висновку.

Вказане кримінальне провадження за підсудністю підлягає розгляду Дарницьким районним судом м. Києва, підстав для закриття провадження по справі немає.

Обвинувальний акт та додатки до нього в цілому складені у відповідності до вимог КПК України, при затвердженні прокурором обвинувального акту дотримані вимоги закону.

В зв`язку з наведеним, суд вважає, що обвинувальний акт підлягає призначенню до судового розгляду, який проводити одноособово суддею.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, зокрема, що обвинувачений може переховуватись від суду та незаконно впливати на свідків та інших осіб у кримінальному провадженні з метою зміни ними свідчень, про що відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України свідчать такі обставини, як тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого йому злочину, що може бути достатньою причиною разом з іншими для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк протиУкраїни»).

Так, реальним на переконання суду є ризик переховування від суду, адже наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)), а у даному конкретному випадку, такий ризик є обґрунтованим.

Дійсним є такий ризик і у розрізі того, що перебуваючи на свободі будучи обізнаним з санкцією статті, яка йому інкримінується, усвідомлюючи суворість покарання, яке йому загрожує, та не маючи при цьому постійного місця проживання у м. Києві, міцних соціальних зв`язків, будучи непрацевлаштованим, ОСОБА_4 , може переховуватися від суду.

Оцінюючи наявність ризику (впливу на свідків та інших осіб у кримінальному провадженні з метою зміни ними свідчень) у кримінальному провадженні, суд виходить з встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України порядку отримання показань від свідків та потерпілого у кримінальному провадженні на різних його етапах, та уважає, що ризик такого впливу зберігається до отримання їх безпосередньо судом під час розгляду справи по суті. Тим самим, не виключена ймовірність того, що обвинувачений не будучи обмежений у спілкуванні із свідками, будучи обізнаним про їх місце роботи, проживання, яким можуть бути відомі обставини вчинення злочину у якому останній підозрюється, він може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Щодо ризику незаконного впливу на інших осіб, то такий ризик також є об`єктивним з огляду на процедуру, встановлену КПК України, отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту в судовому засіданні.

Тим самим, наявність ризику впливу на свідків та інших осіб існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом.

Отже підстави, за яких судом було застосовано до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та обставини, які при цьому враховувались не змінились, а ризики не зменшились та є триваючими.

На час вирішення даного питання, обвинувачений за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я, не має постійного місця проживання у м. Києві, міцних соціальних зв`язків та не працевлаштований.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Також суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Разом з цим, суд вважає, що до обвинуваченого в даному випадку не підлягають застосуванню запобіжні заходи у виді особистого зобов`язання, застави та домашнього арешту у зв`язку з тим, що вони не будуть дієвими і не зможуть перешкодити настанню вищевказаним ризикам.

Враховуючи вищевикладене, а також відсутність підстав вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, суд вважає необхідним продовжити раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строків, встановлених ст. 197 КПК України.

Відповідно ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Отже враховуючи кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 суд не визначає останньому розмір застави.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314-317 КПК, ч. 2 ст. 376 КПК України

у х в а л и в:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні№ 0000649 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дарницького районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Севастопольська, 7/13 о 13 год. 00 хв. 10 травня 2024 року.

Судовий розгляд у вказаному кримінальному провадженні здійснювати у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

Про час та місце судового розгляду повідомити учасників судового провадження, яких викликати в судове засідання.

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 115 КК України в Державній установі «Київський слідчий ізолятор», строком на 60 діб, тобто до 20.06.2024 року включно.

Ухвала суду може бути оскаржена в частині вирішення питання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом 7 діб з дня її оголошення до Київського Апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва, в іншій частині оскарженню не підлягає.

Суддя