Провадження №1-кп/127/487/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

представника ювенальної превенції ОСОБА_7 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_8 ,

в присутності психолога ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001709 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 259 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області з Вінницької окружної прокуратури 21.05.2024 року надійшло кримінальне провадження № 0001709 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 259 КК України.

Разом з обвинувальним актом до суду надіслано угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0001709 укладену між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 20.05.2024 року.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , законний представник обвинуваченого ОСОБА_6 , представник ювенальної превенції ОСОБА_7 , представник служби у справах дітей ОСОБА_8 просили суд затвердити угоду.

Обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що він повністю розуміє суть висунутого йому обвинувачення та визнає свою провину у вчиненні злочину, що йому інкримінують. Визнав, що саме він був організатором хибного повідомлення про замінування ТРЦ «Мегамол». Причиною своїх дій зазначив бажання допомогти дівчині, яку образив ОСОБА_10 . При цьому він стверджував, що самостійно знайшов групу людей у телеграм каналі, які займаються подібними речами, надав їм всі необхідну інформацію, тобто створив всі умови для досягнення бажаного йому результату. Пояснив, що обрав саме цей ТРЦ тому що розраховував, що до нього буде більше уваги з боку спецслужб, відповідно для перевірки наявності вибухівки буде задіяно багато людей. Він також зазначив, що розумів, що в країні війна, і люди перебувають в стресі, але не замислювався над наслідками.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди не відповідають інтересам суспільства.

Однією із суттєвих умов угоди законодавець визначив обрання сторонами угоди покарання, яке має призначити суд в разі затвердження угоди. Покладення на сторін угоди такого обов`язку, на думку суду, дає можливість суду з`ясувати, наскільки вони адекватно розуміють всі наслідки вчинення обвинуваченим злочину, що йому інкримінують, наскільки правильно вони усвідомлюють ступень серйозності такого акту як угода, а також всю відповідальність, якою законодавець наділяє їх для самостійної оцінки дій обвинуваченого як з точки зору закону, так і з точки зору розумності, співрозмірності та справедливості.

В угоді про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 20.05.2024 року вказано, що сторони погодили покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді шістдесяти годин громадських робіт.

Суд вважає, що покарання, узгоджене сторонами, є надто м`яким, не відповідає тяжкості скоєних злочинів та інтересам суспільства виходячи з наступного.

Злочин, вчинений ОСОБА_6 є умисним, належить до розділу «Кримінальні правопорушення проти громадської безпеки», що означає, що об`єктом злочинного посягання правопорушень, включених до цього розділу, виступає громадська безпека. Наслідком дій ОСОБА_6 мало бути зупинення роботи багатьох закладів та підприємств, які розташовані на території ТРЦ «Мегамол», евакуація відвідувачів, перевірка спецслужбами всієї території ТРЦ на предмет наявності вибухових пристроїв тощо, що призвело до матеріальних збитків та витрат бюджетних коштів. Але найбільш тяжким наслідком суд вважає порушення спокою громадян, оскільки під час війни українці щоденно і кожної ночі переживають стрес внаслідок повітряних тривог, сумних звісток про загиблих та поранених захисників, тому що практично в кожній родині хтось з близьких, рідних, друзів служить в ЗСУ, що спричиняє переживання та занепокоєння за їх життя. Крім того, кожна така ситуація, яка руйнує звичний уклад життя людей та їх спокій в Україні діє на руку ворога та підриває національну безпеку.

В судовому засіданні ОСОБА_6 зазначив, що він не усвідомлював, які наслідки принесуть його дії та над тим не замислювався.

Згідно з п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 11.12.2015 №13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти одне із таких рішень:

б) відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК, та: повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом III КПК; або продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення. При цьому, зокрема в останньому випадку, слід неухильно дотримуватися вимог закону щодо відкриття сторонами кримінального провадження одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду.

Угода про визнання винуватості була укладена 20.05.2024 року і в той же день було затверджено обвинувальний акт, що означає, що угоди було досягнуто під час досудового розслідування. В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не подавала будь-яких письмових або усних клопотань.

За наведених вище обставин суд дійшов висновку, що угода затверджена бути не може, а кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 259 КК України слід повернути прокурору для продовження досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст. 474, 314 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 20.05.2024 року у кримінальному провадженні № 0001709.

Повернути кримінальне провадження № 0001709 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 259 КК України прокурору ОСОБА_3 для продовження досудового розслідування.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя :