Справа № 373/2695/23
Номер провадження 1-кп/373/82/24
УХВАЛА

про продовження запобіжного заходу

19 квітня 2024 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні, ЄРДР № 0000474 від 14.10.2023, про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Романчуки Баринського району Сумської області, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,

установив:

15.12.2023 на розгляд Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується за ч.1 ст. 115 КК України, а саме: у тому, що 13.10.2023, приблизно о 02:00 год, перебуваючи в житловому будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_7 , 1957 р.н., з яким у нього виник конфлікт під час спільного вживання спиртних напоїв, взяв зі столу кухонний ніж та наніс два удари в область грудей потерпілого, чим спричинив йому проникаючі колото-різані рани. Після цього з метою доведення свого злочинного умислу до кінця ОСОБА_4 взяв невстановлений в ході досудового розслідування предмет, яким наніс не менше п'яти ударів по голові та тулубу потерпілого. Смерть ОСОБА_7 настала на місці події в період часу з 02:05 год до 05:00 год 13.10.2023 від відкритої черепно-лицевої травми з переломом кісток обличчя, основи та склепіння черепа, крововиливами під оболонки шлуночка та речовину головного мозку.

14.10.2023 об 11:00 год ОСОБА_4 був затриманий працівниками поліції за підозрою у вчиненні вбивства ОСОБА_7 , 1957 р.н.

На досудовому розслідуванні ухвалами слідчого судді до підозрюваного ОСОБА_4 з моменту його затримання було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який після надходження обвинувального акта до суду продовжено ухвалою суду від 04.01.2024 на строк 60 днів, тобто до 03.03.2024 та в подальшому продовжено ухвалою суду від 22.02.2024 ще на шістдесят днів, тобто до 21.04.2024.

В судовому засіданні прокурор вдруге заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів. Вказав, що термін дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого у виді тримання його під вартою, що застосований судом та в подальшому продовжений ухвалою суду від 22.02.2024 закінчується 21.04.2024, а тому є потреба продовжити йому раніше обраний запобіжний захід, оскільки судовий розгляд ще не закінчено, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували та визнані судом раніше не зменшились та продовжують існувати до тепер.

Прокурор пояснив, що у травні він планує подати висновки судових генетичних експертиз, які призначались на досудовому розслідування, а також забезпечити явку в судове засідання двох свідків, які ще не допитувались. Тримання обвинуваченого під вартою прокурор вважає необхідним, з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та для запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконного впливу на свідків, а також для усунення можливості вчинення іншого кримінального правопорушення ( пункти 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України). Ці ризики, на думку прокурора, не зменшились, а ризик переховування обвинуваченого від суду може збільшитись після того, як стороні захисту будуть відкриті висновки експертиз, якими прокурор сподівається довести винуватість обвинуваченого.

Підставою вважати наявність ризику переховування обвинуваченого від суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК) прокурор зазначає той факт, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя і здоров`я людини (ч.1 ст. 115 КК України), за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. Обвинувачений змінив свою позицію, що була на досудовому розслідуванні, і не визнає своєї винуватості. Тому, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання у виді позбавлення волі, у випадку доведеності його вини, обвинувачений може вдатись до спроб переховування від суду, що є реальним з огляду на відсутність у нього сім`ї, роботи або інших та міцних соціальних зав`язків. Крім того, з огляду на насильницький та жорстокий характер вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінуються ОСОБА_4 , останній в силу своїх психологічних особливостей та зловживання алкогольними напоями, перебуваючи на волі, може впливати, як прямо, так і опосередковано на свідків, які йому відомі та, які можуть обґрунтовано побоюватись свідчити проти нього в суді у випадку якщо ОСОБА_4 не буде ізольований від них (п.3 ч.1 ст. 177 КПК), що у свою чергу породжує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення (п.5 ч.1 ст. 177 КПК).

Також прокурор звернув увагу, що окрім запобігання вищевказаним ризикам, запобіжний захід відносно особи, яка обґрунтовано підозрюється, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, має відповідати суспільному інтересу, що незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Обвинувачений просив звільнити його з-під варти, посилаючись на те, що прямих свідків події немає, а також немає інших вагомих доказів його винуватості. Переховуватись від суду у нього немає сенсу, він впевнений, що його винуватість не буде доведена.

Захисник ОСОБА_5 просив відмовити в задоволенні клопотання як необґрунтованого в частині обвинувачення так і в частині ризиків. Вказав на обставини, які спростовують існування ризику вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення, оскільки він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде достатньо для забезпечення судового розгляду кримінального провадження. Просив зважити суд на ту обставину, що обвинувачений вже півроку перебуває під вартою, що не може бути виправданим самим лише очікуванням висновків експерта.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали в частині, що стосується клопотання прокурора, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання прокурора, виходячи з наступного.

Обвинувачуваний утримується судом під вартою з початку прийняття обвинувального аскта до розгляду, з 04.01.2024. Судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_4 триває та перебуває на стадії з`ясування обставин справи і перевірки їх доказами. Два свідки обвинувачення ще не допитані, а також не досліджені висновки судових молекулярно-генетичних експертиз, завершення яких згідно повідомлення Київського НДЕКЦ планується у травні 2024 р. Зі свого боку сторона захисту не конкретизувала перед судом наявність чи відсутність свідків захисту, залишивши за собою право визначитись по цьому питанню пізніше.

Відповідно до положень ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

За правилами ч.3 ст. 331 КПК України за наявності клопотання суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Тяжкість інкримінованого ОСОБА_4 злочину, відомості про особу обвинуваченого та викладені в обвинувальному акті обставини за яких настала смерть потерпілого, свідчать про наявність, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України підстав для застосування до обвинуваченого такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Обґрунтованість висунутої ОСОБА_4 підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, встановлена слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу, не оскаржена стороною захисту у передбаченому законом порядку та додатково підтверджується змістом обвинувального акта та сукупністю матеріалів досудового розслідування, зазначених в реєстрі, де серед іншого містяться відомості про затримання ОСОБА_4 наступного дня після вбивства, про невідкладений огляд місця події, вилучення речей та пред`явлення їх для впізнання свідку, про допит свідків та про участь обвинуваченого у слідчому експерименті від 14.10.202, про призначення ряду судових молекулярно-генетичних експертиз тощо.

Судом встановлено, що у обвинуваченого відсутні міцні соціальні зв`язки, оскільки: він не перебуває у сімейних відносинах, офіційно не працевлаштований та не має осіб, яких би він утримував.

ОСОБА_4 інкримінується особливо тяжкий злочин - умисне вбивство, що вчинене в стані алкогольного сп`яніння та, як вбачається зі змісту обвинувального акта - щодо особи похилого віку, а тому у випадку доведення винуватості йому загрожує реальна міра покарання у виді позбавлення волі, що породжує ризик переховування обвинуваченого від суду (п.1 ч.1 ст. 177 КПК). А тому у суду немає підстав вважати, що ризик втечі обвинуваченого від суду не існує або зменшився. Крім цього, доказів високої правосвідомості, внутрішньої організації та дисциплінованості обвинуваченого немає, оскільки він не був реалізованим в соціумі, вів розкуте приватне життя.

Викладені в обвинувальному акті обставини, умови та спосіб вчинення кримінального правопорушення, характер насильницьких дій та їх жорстокість по відношенню до потерпілого, а також заперечення обвинуваченим своїх попередніх показань вказує на те, що існує високий ризик психологічного та/або фізичного впливу обвинуваченого на свідків-односельців, в тому числі понятих, які були присутні під час слідчого експерименту з його участю, або інших осіб, яких він не позбавлений права залучити свідками на свій захист. (п. 3 ч.1 ст. 177 КПК). Усунення такого ризику сприятиме об`єктивному з`ясуванню обставин справи, в тому числі і з урахуванням показань свідків .

Враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що існує підвищений ступінь можливості (ризик) ухилення обвинуваченого ОСОБА_4 від суду, а також існує реальний ризик впливу обвинуваченого на свідків, в тому числі із застосуванням погроз та тиску на них.

Ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення (п.5 ч.1 ст. 177 КПК), на що вказує прокурор, суд вважає незначним з огляду на відсутність даних про кримінальне минуле обвинуваченого, або інші вагомі проблеми із законом.

Водночас, запобігти існуючим ризикам, передбаченим п.п.1, 3 ст. 177 КПК України можливо лише шляхом застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання його під вартою.

Таким чином, прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених частиною 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про: обґрунтованість підозри; наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання таким ризикам.

Не визнання обвинуваченим своєї винуватості з посиланням на недостатність та недопустимість доказів не усуває вищенаведених ризиків та не свідчить про необґрунтованість обвинувачення, оскільки судовий розгляд ще не закінчено: докази у повній мірі не досліджені, свідки допитанім не всі, висновки експертиз не готові.

Для досягнення цілей та завдань кримінального провадження, визначених у ст. 2 КПК України та забезпечення дієвості цього провадження під час судового розгляду, суд вважає за необхідне продовжити застосування до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання його під вартою, але на коротший строк ніж просить прокурор, що сприятиме активності сторони обвинувачення у поданні суду доказів (висновків експертиз) та забезпечення явки свідків.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 193, 194, 195, 196 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на сорок два дні, утримуючи його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали з моменту її винесення до 30.05.2024 включно.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1