ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі

судового засідання ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , на вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 19 грудня 2023 року у кримінальному провадженні №0000124 від 01.08.2021р. щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Щербинці Новоселицького району Чернівецької області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, офіційно не працюючого, не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 19 грудня 2023 року ОСОБА_9 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання у вигляді штрафу у виді 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень в дохід держави.

На вказане рішення суду захисник адвокат ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_9 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 19 грудня 2023 року та ухвалити новий виправдувальний вирок щодо її підзахисного ОСОБА_9 у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

ЄУНСС:720/2331/21

НП:11кп/822/99/24 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_10

Категорія: ч.2 ст.125 КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_1 .

Вважає, що вирок районного суду є незаконним та необґрунтованим, оскільки суд першої інстанції не взяв до уваги покази потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_11 щодо нанесення ударів потерпілому іншими особами та дійшов хибного висновку, що саме ОСОБА_9 нанесено спричинені тілесні ушкодження.

Стверджує, що судом не встановлено, ким саме і які тілесні ушкодження наносились ОСОБА_7 , а також не взято до уваги зухвалу поведінку потерпілого, а також те, що у ОСОБА_9 не було жодного наміру завдавати тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7 , а лише захистити ОСОБА_12 від дій потерпілого.

На вказану апеляційну скаргу представник потерпілого - адвокат ОСОБА_13 подав заперечення на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 19.12.2023 р. залишити без змін.

Посилається на те, що судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження та ухваленні вироку було дотримано норми процесуального права, зроблено правильний висновок про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Як встановлено вироком суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_9 31 липня 2021 року приблизно о 23 годині, знаходячись по АДРЕСА_2 , біля будинку номер 15, в ході раптово виниклого словесного конфлікту із потерпілим ОСОБА_7 , умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою спричинення тілесних ушкоджень, підійшов до останнього, який спілкувався з ОСОБА_14 , схопив його рукою за шию та кинув на землю, де продовжуючи свій намір на спричинення тілесних ушкоджень, однією рукою та своїм тілом утримував ОСОБА_7 в лежачому положенні, а ліктем іншої руки завдавав йому удари.

В результаті зазначених протиправних дій ОСОБА_9 спричинено потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді садна: на волосяній частини голови в тім`яній ділянці по центру; на волосяній частині голови в правій скроневій ділянці; на передній поверхні лівого плеча в середній третині; на спині в ділянці 3-6 ребер по середньо-лопатковій лінії; на передній поверхні правого плеча у верхній третині; на задній поверхні лівого передпліччя у нижній третині та струс головного мозку, які відносяться до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть вироку та вимоги апеляційної скарги, доводи захисника- адвоката ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, думку прокурора та потерпілого, які вважали вирок районного суду обґрунтованим, а тому просили залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, розглянувши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, колегія суддів доходить такого.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Із зазначеної норми закону слідує, що суд при розгляді справи повинен дослідити докази, як ті, що викривають, так і ті, що виправдовують підсудного, проаналізувати їх, оцінити за своїм внутрішнім переконанням та дати остаточну оцінку, що ґрунтується на їх всебічному, повному й неупередженому дослідженні під час судового розгляду з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано в повній мірі.

При перевірці вироку місцевого суду апеляційним судом встановлено, що суд правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, потерпілому ОСОБА_7 , є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджений зібраними у встановленому законом порядку доказами, які ретельно досліджені, оцінені судом та детально викладені у вироку.

Потерпілий ОСОБА_7 у суді апеляційної інстанції підтвердив, що тілесні ушкодження йому спричинив саме ОСОБА_9 . Крім того, жоден із допитаних районним судом свідків не повідомляли суду про спричинення тілесних ушкоджень іншою особою, аніж ОСОБА_9 .

У колегії суддів немає підстав сумніватись у показаннях потерпілого та свідків, які були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, оскільки їхні показання є достатніми та узгоджуються між собою, а також із письмовими доказами наявними в матеріалах кримінального провадження, які були покладені в основу обвинувального вироку та які не оспорені в апеляційній скарзі.

Дослідивши та оцінивши наведені докази, як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням приписів ст. 94 КПК України, районний суд правильно встановив, що викладені в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального провадження знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду.

Будь - яких даних, які б ставили під сумнів достовірність наведених у вироку доказів, не встановлено.

Невизнання вини ОСОБА_9 за ч.2 ст.125 КК України слід розцінювати як спосіб його захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене, оскільки його винуватість поза розумним сумнівом доведена сукупністю доказів, наданих стороною обвинувачення.

Твердження апелянта про те, що у ОСОБА_9 не було жодного наміру завдавати тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7 є безпідставними, оскільки саме ОСОБА_9 перший наніс удари потерпілому, кинув його на землю, після чого почав його душити і бити, що свідчить про протилежне.

Що стосується доводів сторони захисту про те, що судом не взято до уваги поведінку потерпілого, то такі апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки це жодним чином не спростовує спричинення обвинуваченим потерпілому легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Що стосується призначеного ОСОБА_9 покарання, то, на думку колегії суддів, воно призначено обвинуваченому відповідно до вимог закону, за своїм видом і розміром є необхідним та достатнім для його виправлення й попередження вчинення нових злочинів, і відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, та більше того в апеляційній скарзі не оспорюється.

Будь-яких істотних порушень норм процесуального чи матеріального права судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_6 слід залишити без задоволення, а вирок районного суду без змін.

Керуючись ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 19 грудня 2023 року щодо ОСОБА_9 за ч.2 ст.125 КК України без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3