Справа №195/511/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.06.2024 року смт.Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Томаківка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 від 11.02.2023 стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Лука Тернопільського району Тернопільської області, громадянина України, із середньою-технічною освітою, пенсіонера, неодруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

09.02.2023, приблизно о 12 годині, ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився в кімнаті будинку домоволодіння АДРЕСА_1 , де в ході раптово виниклого конфлікту, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання ОСОБА_4 , в цей же день, тобто 09.02.2023, приблизно о 12 годині 05 хвилин, знаходячись в кімнаті будинку домоволодіння АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин з потерпілою, умисно завдав одного удару кулаком правої руки в область правої скроні потерпілій ОСОБА_7 , тобто в місце розташування життєво важливих органів.

Внаслідок вчинених злочинних дій ОСОБА_4 , згідно висновку судово-медичної експертизи №37-Е від 21.02.2023 потерпілій ОСОБА_7 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, а саме обширний синець в лобній області праворуч з розповсюдженням на праву половину обличчя, область перенісся, ліву пара орбітальну область, розсіяні крововиливи з помірно вираженим набряком м`яких покривних тканин голови в лобній області праворуч і правої скроневої області, з вираженими реактивними змінами, повнокровними судинами; травматичний розшаровуючий крововилив товщі твердої мозкової оболонки з вираженим розшаруванням та набряком волокон твердої мозкової оболонки, з крововиливами по краям та вираженими реактивними змінами у оболонці - в проекції лівої півкулі головного мозку, крововиливи під м`які мозкові оболонки та речовину головного мозку.

В результаті спричинених тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 померла 11.02.2023 року поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 .

Вказані тілесні ушкодження в області голови розглядаються в сукупності як єдина закрита черепно-мозкова травма, і за ознакою небезпеки для життя відноситься до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень (на підставі п.2.1.3., п.п. «в», «г» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р.), та перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

Смерть ОСОБА_7 наступила від закритої черепно-мозкової травми у вигляді травматичного субдурального крововиливу, крововиливів під м`які мозкові оболонки та в речовину головного мозку, яка ускладнилася розвитком набряку головного мозку, що слід вважати безпосередньою причиною смерті.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст. 121 КК України за ознаками умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

У судовому засіданні обвинувачений підтвердив вищезазначені обставини, визнав себе винним у скоєнні інкримінованого йому злочину при викладених у обвинувальному акті обставинах, та пояснив суду, що ОСОБА_7 його колишня дружина, з якою вони були розлучені більше тридцяти років, але весь час спілкувалися і були в досить дружніх стосунках, так як мають спільних дітей та онуків. Проживали вони окремо, ОСОБА_7 в с. Високе Нікопольського району, а він з братом колишньої дружини ОСОБА_8 в с. Новоукраїнка, недалеко від с. Високе. На початку лютого 2023 року йому зателефонувала дочка, ОСОБА_6 , і попросила, щоб він забрав до себе матір ОСОБА_9 , його колишню дружину, так як остання зловживає спиртними напоями. Так, він разом з братом ОСОБА_7 поїхали її забирати, вона в той час була у свого сусіда ОСОБА_10 , в якого вона часто випивала. Коли він її забирав у неї на обличчі були синці на лівому та правому боці. Колишня дружина пояснювала своє зловживання спиртними напоями, через те , що помер її близький знайомий, вона не може заспокоїтись, а тому зловживає спиртними напоями. Через це між ними виникали сварки. 09.02.2023, знаходячись в кімнаті будинку домоволодіння АДРЕСА_1 він сидів за столом, а ОСОБА_7 знаходилася поряд, між ними знову виникла сварка з приводу його померлого знайомого і ОСОБА_7 в ході сварки облила його водою з відра, після чого він не втримався і завдав одного удару кулаком правої руки в область правої скроні потерпілій. Як вважає , удар був не сильний, тільки щоб заспокоїти ОСОБА_7 .. Після чого ОСОБА_7 сказала, що піде додому, і він їй запропонував, відвезти її в с.Високе, але вона не захотіла і пішла разом зі своїм братом ОСОБА_11 . Більше він її не бачив, а потім дізнався, що вона померла. Він досі не усвідомлює, що саме його удар міг спричинити смерть потерпілої, у скоєному щиро кається та прохає суд його суворо не карати.

У судовому засіданні були допитані потерпіла та свідки.

Потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що вона рідна донька померлої ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_4 . Батько з матір`ю ОСОБА_7 , розлучилися та жили окремо. Батько є хорошою та позитивною людиною, ніколи не брав участь у бійках, завжди всім допомагав. Батько після розлучення працював далекобійником. Він проживав на дачі, а мати проживала там, де вони проживали раніше разом. Вона не може сказати, що батьки часто сварилися. 04.02.2023 вона була на роботі, а мати їй зателефонувала і попросила, щоб її забрали та відвезли до батька на дачу, бо вона була в нетверезому стані і не може сама дійти додому, вона була у ОСОБА_12 , та пояснила їй, що була вся синя, а чому синя вона не знала. Після чого вона подзвонила до батька, щоб він забрав матір у Сусяка, він знав де це. Коли батько поїхав забирати матір, то ОСОБА_13 кидався з сокирою на батька за те, що він приїхав забирати матір. Після чого батько їй зателефонував та пояснив, що матір він забрав, і у неї дійсно обличчя було травмоване. Потім на вечір мати їй передзвонила, і вона запропонувала матері поїхати до лікарні у м.Марганець. Але вона відмовлялася. Потім 06.02.2023 мати попросила, щоб її відвезли додому, але батько сказав, що відвезе її 10 числа після отримання пенсії. При цьому 09.02.2023 мати їй зателефонувала і сказала, що вона вже дома, що вона зі своїм братом ОСОБА_8 пішли пішки додому. Мати їй повідомила, що з батьком вони посварилися і більше нічого не говорила. Брат матері нічого не бачив. Коли вона 11 числа приїхала до Сусяка то останній її запевнив в тому, що матір він не чіпав. Батьки більше 30 років не проживали разом, але залишалися друзями, спілкувалися. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого немає. Батько допомагав з похованням матері, дуже шкодує про те що трапилось. Потерпіла просить суд призначити покарання для обвинуваченого не пов`язане з позбавленням волі, так як втративши матір не хоче втратити ще й батька.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що вона є дружиною сина потерпілої ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_4 , до яких вона відносилась добре. Батьків чоловіка вона характеризує з хорошої сторони, вони обоє не конфліктні, але мати ОСОБА_7 останній час зловживала спиртними напоями, бо її сина забрали на службу в ЗСУ. Батьки спілкувалися як друзі, разом вони не зловживали спиртними напоями. Обвинувачений проживає з ОСОБА_8 , який є рідним братом покійної матері ОСОБА_7 . Свідок пояснила, що у шлюбі вона перебуває 13 років, тобто 13 років вона знає сім`ю ОСОБА_15 . Мати проживала у с.Високе, а батько на дачі. Агресії вони ніколи не проявляли. Їй відомо, що ОСОБА_7 була дуже побита. Вона вважає, що обвинувачений за віком не дуже сильний і не міг нанести удар , який спричинив смерть потерпілої.

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що загибла ОСОБА_7 доводиться йому рідною сестрою. Він фактично проживає у АДРЕСА_1 без реєстрації у колишнього чоловіка сестри, ОСОБА_4 . Працює за наймом у фермера. Він пояснив, що на початку лютого 2023 року, ОСОБА_4 привіз до них його сестру ОСОБА_7 , вона декілька днів жила у них, варила їсти. Сестра з обвинуваченим сварилися, і вона з відра облила обвинуваченого водою, обізвала його. Після чого обвинувачений сказав, щоб вона забирала свого брата і йшли додому. Коли вони йшли в с.Високе, то по дорозі сестрі стало погано, вона сказала йому, що у неї болить живіт, він її довів під руку. Коли прийшли в с.Високе вона випила чаю і пішли спати. У неї були синці на обличчі і сестра сказала, що вона упала, скільки вона була в с.Новоукраїнка він не пам`ятає. 11.02.2023 він прокинувся, а ОСОБА_16 в будинку вже не було, він походив її ніде не було, хвіртка була закрита. Потім йому повідомили, що його сестру виявлено біля домоволодіння ОСОБА_10 без ознак життя .

Свідок ОСОБА_17 суду показав, що він проживає у с.Високе, здійснює догляд за бабою після двох інсультів. 10.02.2023 він сидів у ОСОБА_10 вживали спиртні напої і прийшла ОСОБА_18 , у неї на обличчі були синці, поспілкувалися пів години і він відразу пішов. Вона не була у стані алкогольного сп`яніння. Наступного дня він зателефонував ОСОБА_19 , який повідомив, що ОСОБА_16 померла. Обвинувачений ніколи не висловлювався погано в адресу колишньої дружини ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_20 суду пояснив, що ОСОБА_18 за життя часто до нього приходила, приносила їсти, і вони разом випивали. Десь 9 лютого 2023 року до нього ввечері прийшов ОСОБА_17 , в той час до нього також приходила ОСОБА_18 , приносила поїсти, і вони втрьох посиділи, ОСОБА_16 була з синцями і гематомою, і йому сказала, що в цей день вона посварилася з колишнім чоловіком, який її вдарив, після чого вона зі своїм братом від нього пішли додому. 10 лютого минулого року ОСОБА_16 у нього не було. Як він пам`ятає, десь за тиждень до цієї події чи раніше, до нього також приходила ОСОБА_18 , яку приїхав забирати її колишній чоловік ОСОБА_21 разом з братом ОСОБА_16 . Того дня ОСОБА_4 вчинив йому сварку з тієї причини, що ОСОБА_16 у нього часто випивала. Коли вони її забирали у неї вже була гематома та синець. Також йому відомо, що у ОСОБА_16 був молодий хлопець, до якого ОСОБА_21 її ревнував, і у них були постійні конфлікти. Зранку його розбудили, він вийшов, і побачив поліцію, оскільки ОСОБА_9 знайшли у нього у дворі біля яблуні.

Свідок ОСОБА_22 пояснила суду, що проживає у АДРЕСА_3 , поруч проживає ОСОБА_23 11.02.2023 року вона прийшла додому вранці з роботи, а потім вийшла з дому в магазин і побачила, що на території домоволодіння ОСОБА_23 лежить людина. Підійшовши ближче впізнала ОСОБА_7 , без ознак життя. Після чого зателефонувала старості, а він викликав поліцію. ОСОБА_7 знає давно, останнім часом вона сильно зловживала спиртними напоями, часто була у ОСОБА_24 колишнім чоловіком ОСОБА_4 проживали окремо, але спілкувалися, сварок між ними не пам`ятає.

У судовому засіданні було досліджено також матеріали кримінального провадження.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, кримінальних проваджень № 0000036 від 11.02.2023 встановлено, що на підставі усної заяви до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією ч. 1 ст.115 КК України ( а.п.2).

Відповідно до постанови про зміну кваліфікації скоєного злочину від 13.02.2023 враховуючи результати розтину трупа ОСОБА_7 , змінено кваліфікацію кримінального правопорушення з ч.1 ст. 115 КК України на ч.2 ст. 121 КК України (а.п.7).

З протоколу огляду місця події від 11.02.2023 та таблиць зображень до цього протоколу вбачається, що було що на місці скоєння злочину було оглянуто труп, проведено фото-, відеозйомка (а.п. 10-17).

Відповідно до висновку експерта № 37-Е від 12.02.2023 (а.п.20-22), потерпілій ОСОБА_7 завдано тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, а саме обширний синець в лобній області праворуч з розповсюдженням на праву половину обличчя, область перенісся, ліву параорбітальну область; розсіяні крововиливи з помірно вираженим набряком м`яких покровних тканин голови лобної області праворуч і правої скроневої області, з вираженими реактивними змінами, повнокровними судинами; травматичний розшаровуючий крововилив у товщі твердої мозкової оболонки з вираженим розшаруванням та набряком волокон твердої мозкової оболонки, з крововиливами по краям та вираженими реактивними змінами у оболонці в проекції лівої півкулі головного мозку, крововиливи під м`які мозкові оболонки та в речовину головного мозку. Вказані тілесні ушкодження утворилися від ударної дії тупого твердого предмету або при ударі об такий та перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті потерпілої. Вказані тілесні ушкодження відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень (на підставі п.2.1.3., п.п. «в», «г» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р.) (а.п. 20-22).

На підставі постанови про визнання предметів речовими доказами та долучення їх до кримінального провадження виявлено та вилучено під час огляду місця події від 11.02.2023: два змиви з поверхонь долонь рук трупу ОСОБА_7 , які запаковано до паперового конверту Національної поліції України; зрізи нігтьових пластин рук трупу ОСОБА_7 , які запаковано до паперового конверту Національної поліції України; подушка блакитного кольору з плямою РБК, яку запаковано до сейф пакету № PSP4088198 (а.п.36).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 14.02.2023, який було проведено з метою перевірки і уточнення відомостей, за участю ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , в присутності понятих, де на території будинку домоволодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_4 пояснив обставини щодо нанесення ним тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 . ОСОБА_4 пояснив, що 09.02.2023 між ним та колишньою дружиною ОСОБА_7 виникла сварка, в ході якої остання взяла відро з водою та вилила на нього. Після чого, він наніс кулаком правої руки в праву частину обличчя одного удару, а саме в область правої скроні. Від удару вона не впала, а розвернулася та пішла. На запитання захисника ОСОБА_4 відповів, що у ОСОБА_7 були тілесні ушкодження до події, обличчя було синє та з лівої сторони звисала гематома (а.п. 96-107).

На підставі постанови про визнання предметів речовими доказами та долучення їх до кримінального провадження від 14.02.2023, в ході досудового розслідування, 14.02.2023 було проведено слідчий експеримент з ОСОБА_4 , відеозапис якого було записано на DVD-R диск, який долучено до кримінального провадження (а.п. 108-109).

Відповідно до висновку експерта № 37-Е-Д від 21.02.2023 (а.п. 112-114), враховуючи кількість, локалізацію, характер та механізм утворення тілесних ушкоджень, виявлених при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_7 , є можливим їх утворення за обставин та при механізмі, вказаному ОСОБА_4 під час проведення слідчого експерименту, а також експерт вважає маловірогідним їх утворення в результаті одноразового падіння з висоти власного зросту.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №110 від 23.02.2023 (а.п.118-120) ОСОБА_4 за своїм психічним станом під час інкримінованого йому діяння міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними і в теперішній час також може усвідомлювати свої дії і керувати ними.

Судом також досліджено характеризуючий матеріал на обвинуваченого (а.п.79-86).

Показання ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю та, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, дії ОСОБА_4 кваліфікує, за ч. 2 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілої.

Щодо призначення покарання, пом`якшуючих, обтяжуючих обставин, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 4 рекомендацій постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання", згідно з яким рішення суду про визнання тих чи інших обставин такими, що пом`якшують або обтяжують покарання, "має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку".

Обставини, які пом`якшують покарання.

Відповідно до обвинувального акту обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, є активне сприяння розкриттю злочину.

Суд погоджується з наявністю вказаної обставини, оскільки ОСОБА_4 надавав визнавальні покази, приймав участь у слідчих діях, повідомив правоохоронним органам усі відомі йому факти у справі.

Крім того, суд вважає, що пом`якшуючими обставинами також є щире каяття ОСОБА_4 у скоєному, так він повністю визнав свою вину, висловив щирий жаль з приводу вчинених дій та осуд своєї поведінки, зазначивши, що в жодному випадку не мав права позбавляти людину життя, проявив готовність понести кримінальну відповідальність за вчинене.

Також суд враховує в якості пом`якшуючої обставини добровільне відшкодування шкоди, оскільки як було вказано потерпілою батько надавав кошти на поховання матері ОСОБА_7 , при цьому потерпіла вказала, що інших вимог вона до обвинуваченого не висувала, цивільний позов не заявляла.

На думку суду визнати, обставинами, які пом"якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, є також п. 7 ч.1 - вчинення злочину під впливом сильного душевного хвилювання, викликаного неправомірними діями або аморальними діями потерпілої.

Негативні події та обставини, які носили систематичний характер, про які вказували окрім обвинуваченого та потерпілої допитані судом свідки, які виражалися у конфліктах між ОСОБА_4 , його колишньою дружиною ОСОБА_7 , та їхньою донькою ОСОБА_6 з приводу зловживання потерпілою спиртними напоями, негативно впливали на психіку обвинуваченого, викликали страждання, надмірну дратівливість, гарячковість та саме вони безпосередньо і стали причиною конфлікту, який спонукав обвинуваченого до вчинення злочину.

Обставини, які обтяжують покарання.

Відповідно до обвинувального акту обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Суд погоджується з таким висновком, оскільки на день смерті потерпілої ОСОБА_7 - 11.02.2023 року ( лікарське свідоцтво про смерть а.с. 19), яка народилася 27.05.1958 року , її вік становив 64 роки.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів (ч. 2 ст. 121 КК України); особу обвинуваченого який раніше несудимий, за місцем проживання характеризується позитивно, не знаходиться на обліку психіатра та нарколога, наявність пом`якшуючих обставин, відношення до вчиненого, поведінку після вчиненого злочину, суд вважає за можливе застосувати положення ч. 1 ст. 69 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 121 КК України.

Визначене обвинуваченому покарання , на переконання суду , відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності.

Разом з тим, враховуючи конкретні, досліджені в ході судового розгляду обставини справи, особу обвинуваченого, визнання вини та відношення до вчиненого, зважаючи на те, що обвинувачений активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, щиро покаявся, сам в судовому засіданні негативно оцінив власну протиправну поведінку, завіривши суд щодо недопустимості будь-яких антисоціальних проявів в майбутньому зі свого боку, потерпіла прохає суд не позбавляти обвинуваченого свободи, а також враховуючи похилий вік обвинуваченого ( на момент скоєння правопорушення -70 років), на переконання суду, в даному конкретному випадку є можливість його виправлення без відбування покарання, і тому по відношенню до нього застосовує ст. 75 КК України, і викладене на думку суду є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Відтак суд встановлює за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України з покладанням на нього обов`язків передбачених ст. 76 цього Кодексу.

При цьому суд виходив також з положень ч. 2 ст. 50 КК України, якими визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами. На переконання суду, покарання з яким визначився суд, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви №№ 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення ним нових злочинів.

Дана позиція також викладена у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Цивільний позов у справі не заявлявся. Запобіжний захід не обирався. Витрати, пов`язанні з проведенням експертиз - відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання з застосуванням ст.69 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3(три) роки поклавши на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався .

Речові докази: два змиви з поверхонь долонь рук трупу ОСОБА_7 , які запаковано до паперового конверту Національної поліції України; зрізи нігтьових пластин рук трупу ОСОБА_7 , які запаковано до паперового конверту Національної поліції України; подушка блакитного кольору з плямою РБК, яку запаковано до сейф пакету № PSP4088198, які знаходяться на зберіганні у камері схову ВП №3 НРУП ГУНП в Дніпропетровській області знищити; DVD-R диск із записом слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 , що знаходиться при матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд на протязі 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1

03.06.2024