Провадження № 1-кс/947/4466/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000164 від 23.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, 22.03.2024 року до Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , про те, що 10.03.2024 року приблизно о 09:00 год. за адресою АДРЕСА_2 , невстановлена особа, шляхом зловживання довірою під приводом подзвонити, заволодів її майном, а саме мобільним телефоном марки POCO M5 S, IMEI1 НОМЕР_1 та IMEI2 НОМЕР_2 , вартістю приблизно 3,000 грн.

27.03.2024 в період часу з 17:56 до 18:09 старшим слідчим СВ Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , проведено огляд місця події ділянки місцевості, застеленої тротуарною плиткою, яка розташована неподалік від будинку АДРЕСА_3 , під час якого гр. ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 добровільно видав мобільний телефон марки POCO M5S, в корпусі сірого кольору, IMEI 1 НОМЕР_1 та IMEI 2 НОМЕР_2 , який в подальшому було вилучено та поміщено до сейф пакету RIC 2009390.

27.03.2024 вищевказаний мобільний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. У зв`язку з викладеним, у органа досудового розслідування виникла необхідність в арешті вищезазначеного майна, яке визнано речовим доказом та має суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій клопотання підтримав, просив розглянути у його відсутності та зазначив, що власник вилученого майна повідомлений належним чином про дату та час розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході огляду майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, є всі підстави вважати що може бути предметом злочину, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою від 27.03.2024 року про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначене вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Разом з тим, враховуючи обставини кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню частково, в частині заборони права відчуження зазначеного в клопотанні майна.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000164 від 23.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.2 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на мобільний телефон марки POCO M5S, в корпусі сірого кольору, IMEI 1 НОМЕР_1 та IMEI 2 НОМЕР_2 , шляхом позбавлення права на відчуження зазначеного майна.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1