Справа № 756/5701/24
Провадження № 1-кс/756/1200/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2024 року місто Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000789 від 09.03.2024,

УСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Оболонського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді в рамках кримінального провадження № 0000789 від 09.03.2024 з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , в межах досудового розслідування вказаного кримінального провадження.

У обґрунтування клопотання слідчий зазначив, серед іншого, що у провадженні СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000789 від 09.03.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.03.2024 приблизно о 23 год. 50 хв., ОСОБА_5 перебував поряд із під`їздом АДРЕСА_3 та побачив потерпілого ОСОБА_7 , в якого при собі була шкіряна сумка чорного кольору, одягнена через плече. В той момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна із застосуванням насильства (грабіж), яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, а саме шкіряної сумки чорного кольору, яка належить ОСОБА_7 та яка в той момент знаходилася на ньому. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна із застосуванням насильства (грабіж), яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, в умовах воєнного стану ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, бажаючи збагатитись за рахунок чужого майна, підійшов до ОСОБА_7 та своєю рукою, яка була складена в кулак наніс йому три удари в обличчя, від чого останній впав на асфальт. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна із застосуванням насильства (грабіж), яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 , почав знімати із плеча ОСОБА_7 шкіряну сумку чорного кольору, вартість якої становить 1 000 гривень та в якій знаходилось майно належне останньому, а саме: гаманець чорного кольору вартістю 200 гривень, грошові кошти у загальному розмірі 1 900 гривень, мобільний телефон марки «Redmi Note 12» Onyx Gray 8 GB RAM 256 GB ROM , s/n: НОМЕР_1 , ІМЕІ-1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 вартістю 7999 гривень, в якому знаходилися сім-картки мобільних операторів з номерами НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , паспорт (ID картка) виданий на ім`я ОСОБА_7 , 2 запальнички, зв`язка ключів від квартири, ОСОБА_7 , в свою чергу тримав власну сумку руками та не відпускав. В подальшому ОСОБА_5 наніс ОСОБА_7 , ще два удари свою рукою в обличчя та вихопивши шкіряну сумку чорного кольору, яка належить останньому із вище зазначеним майном, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном в подальшому розпорядився на власний розсуд. Внаслідок вчинення даного злочину, ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 12 600 гривень. 09.03.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у відкритому викраденні чужого майна із застосуванням насильства (грабіж), яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними матеріалами досудового слідства. Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 11.03.2024 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07.05.2024 включно та визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 02.05.2024 постановою керівника Оболонської окружної прокуратури міста Києва строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні продовжено до 3-х місяців, тобто до 09.06.2024 включно. Строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного закінчується 07.05.2024, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не надається можливим, оскільки у даному провадженні необхідно провести ще ряд слідчих та процесуальних рішеннь, а саме: отримати висновок судово-медичної експертизи стосовно ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, спричинених потерпілому; відповідно до вимог ст. 28 КПК України, прийняти законне процесуальне рішення з урахуванням вимог глави 24 КПК України; провести інші слідчі та процесуальні дії, у яких виникне необхідність в ході проведення досудового розслідування; виконати вимоги ст. 290 КПК України, а саме, надати доступ та ознайомити підозрюваних та їх захисників із матеріалами кримінального провадження; скласти обвинувальний акт (клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру) та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Обгрунтовуючи клопотання, слідчий посилається на те, що ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та встановлені у ході досудового розслідування, що виправдовують обраний запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 не зменшилися та продовжують існувати, а відтак виникла необхідність у продовженні тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, оскільки запобігти їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначивши при цьому, що інші, більш м`які запобіжні заходи, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, оскільки ризики у кримінальному провадженні не перестали існувати.

Захисник заперечив проти задоволення клопотання сторони обвинувачення. При цьому, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Підозрюваний підтримав позицію захисника, просив змінити запобіжний захід на запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Вивчивши клопотання, заслухавши позиції сторін кримінального провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Оболонського УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000789 від 09.03.2024.

09.03.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 11.03.2024 відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 07.05.2024, з визначенням альтернативного запобіжного заходу, у вигляді застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560,00 грн.

02.05.2024 постановою керівника Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 09.06.2024.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до частин 3, 4 ст.199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до положень статей 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування у строки, встановлені ст. 219 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про продовження застосування підозрюваному запобіжного заходу, слідчий суддя враховує не тільки положення, передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.

Так, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, слідчий суддя, вважає, що докази, які вказують на наявність обґрунтованої підозри, долучено до матеріалів клопотання, зокрема: протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протокол впізнання особи за фото знімками з потерпілим ОСОБА_7 ; протокол допиту свідка ОСОБА_9 ; протокол допиту свідка ОСОБА_10 ; протокол впізнання речей за фото знімками з потерпілим ОСОБА_7 ; протокол допиту свідка ОСОБА_11 ; протокол допиту свідка ОСОБА_12 ; протокол допиту свідка ОСОБА_13 ; протокол проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 ; іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики ЄСПЛ вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення ЄСПЛ від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Зі змісту матеріалів доданих до клопотання вбачається, що для закінчення досудового розслідування та прийняття остаточного процесуального рішення у кримінальному провадженні, органу досудового розслідування необхідно виконати значний обсяг слідчих (розшукових) та процесуальних дій, які об`єктивно неможливо провести до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді.

Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , дані, які характеризують особу останнього (раніше судимого), його вік, соціальні зв`язки, сімейний стан, відсутність у ОСОБА_5 офіційного працевлаштування, тобто стабільного доходу для існування та забезпечення власних потреб.

З огляду на те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, при цьому враховуючи, що докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеними, зважаючи на характер інкримінованого кримінального правопорушення, на дані про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_5 може здійснити дії, направлені на переховування від органу досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення та таким чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, з огляду на що, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та заявленим у судовому засіданні, слідчий суддя вважає доведеним необхідність продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, оскільки, на його переконання, саме такий вид запобіжного заходу, забезпечить виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків та надасть можливість органу досудового розслідування досягти завдань, передбачених ст. 2 КПК України.

Крім того, вивченням даних про особу підозрюваного встановлено, що доказів того, що стан здоров`я підозрюваного не допускає його тримання під вартою слідчому судді не надано, з огляду на це слід вважати, що таких перешкод не має.

При цьому слідчий суддя зважив і на доводи сторони захисту щодо застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, проте вважає, що стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, та не доведено відповідними доказами обставин, на які посилалась сторона захисту при обґрунтуванні необхідності застосування більш м`якого запобіжного заходу, а тому вважає, що у даному випадку такі доводи про застосування більш м`якого запобіжного заходу не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому здійсненні кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні та запобігання процесуальних ризиків.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості, мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи, про що неодноразово зазначав ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях по справах «Лабіта проти Італії» від 06.04.2001, «Рохліна проти Російської Федерації» від 07.04.2005, «Летельє проти Франції» від 26.06.1991, «Маріянчук та інші проти України» від 17.01.2019.

Варто зазначити, що застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак приходить до висновку про задоволення клопотання та не приймає доводи сторони захисту з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали вище.

Між тим, в силу вимог статей 182, 183, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, і на переконання слідчого судді, застава у розмірі, визначеному ухвалою слідчого судді від 11.03.2024 №756/3000/24 при застосуванні стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу, буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Доведеність винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованих злочинів слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалося, оскільки це є предметом встановлення в ході досудового розслідування і судового провадження кримінального провадження по суті обвинувачення.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000789 від 09.03.2024 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000789 від 09.03.2024, а саме до 07.06.2024 включно.

Альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі, визначеному ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 11.03.2024 №756/300/24 - залишити без зміни.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 08.05.2024 о 17 год. 40 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1