Справа № 1-634/2005
Провадження № 1-в/489/50/24
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

19 березня 2024 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах засудженої ОСОБА_4 , про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку,

за участю прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_3 ,

встановив:

До Ленінського районного суду міста Миколаєва надійшло клопотання захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах засудженої ОСОБА_4 , про звільнення останньої від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного за вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19.07.2005, у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Засуджена в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду клопотання повідомлялася вчасно та належним чином. До суду не подавала клопотань про відкладення судового розгляду. Неприбуття засудженої в судове засідання не перешкоджає проведенню судового розгляду згідно з ч. 5 ст. 539 КПК України.

Захисник підтримав подане клопотання та просив його задовольнити, наголосивши на тому, що засуджена не ухилялася від відбування призначеного покарання, оскільки їй не було відомо про перебування у розшуку, а також з дня ухвалення вищевказаного вироку вона не вчинила нового злочину, а також просив звільнити її з-під варти.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання, вважаючи його обгрунтованим.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, кримінальної справи та оперативно-розшукової справи, суд доходить таких висновків.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України.

Згідно з ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19.07.2005 ОСОБА_4 засуджена за ст. 309 ч. 2, 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі .

Зазначений вирок набрав законної сили 27.09.2005 після його перегляду апеляційним судом Миколаївської області та 05.10.2005 був направлений для виконання до Корабельного РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області і прийнятий до виконання, про що свідчить супровідний лист від 21.10.2005 №59/12434.

В період з 21.10.2005 до 28.05.2012 вказаний вирок суду не виконувався, та 28.05.2012 до Корабельного РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області судом повторно було направлено для виконання копії вироку та розпорядження про набрання ним законної сили для виконання.

Супровідними листами від 31.08.2012, 02.11.2012, 29.12.2012 Корабельний РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області повідомив суду про неможливість виконання вказаного вироку через відсутність засудженої за вказаним у вироку місцем проживання.

17.01.2013, 05.03.2013, 06.01.2015, 09.09.2015 та 03.10.2015 судом знову направлялися копії вироку та розпорядження про набрання ним законної сили до Корабельного РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області для виконання.

Постановою Корабельного РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області від 13.10.2015 заведена оперативно-розшукова справа категорії «Розшук» №0416047 для встановлення місцезнаходження засудженої ОСОБА_4 .

В ході здійснення розшуку засудженої було встановлено її відсутність за останнім місцем її проживання по АДРЕСА_1 , а також не було встановлено фактичне місце її перебування, що вказує на ухилення останньої в період з 13.10.2015 від відбування призначеного за вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19.07.2005 покарання.

06.03.2024 ВП № 3 МРУП ГУНП в Миколаївській області було встановлено місцезнаходження засудженої ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ), доставлено її до ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» та 09.03.2024 закрито оперативно-розшукову справу.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 80, ч. 4 ст. 80 КК України (в редакції на час набрання вироком законної сили), особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за злочин середньої тяжкості, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин. Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Також згідно з п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 80, ч. 4 ст. 80 КК України (в редакції на даний час), особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за нетяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин. Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Відповідно до положень ст. 12 КК України, вчинений засудженою злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, за який її було засудженого до покарання у виді двох років шести місяців позбавлення волі, станом на час постановлення вироку та набрання ним законної сили відносився до злочинів середньої тяжкості, а на даний час належить до нетяжких злочинів.

Судом встановлено, що після набрання 27.09.2005 законної сили вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19.07.2005 останній був прийнятий до виконання Корабельним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області 21.10.2005, однак до липня 2012 року вказаним органом не вживалися жодні заходи, направлені на реальне виконання вищевказаного вироку, тобто на затримання засудженої ОСОБА_4 та направлення її для відбування призначеного покарання.

Крім того, лише постановою від 13.10.2015 була заведена ОРС «Розшук» для встановлення місцезнаходження засудженої ОСОБА_4 , що вказує на те, що заходи, направлені на встановлення місцезнаходження обвинуваченої та виконання вироку суду почали вживатися саме із вказаної дати.

При цьому, після набрання 27.09.2005 вироком суду законної сили засуджена з 14.10.2005 мала постійне зареєстроване місце проживання по АДРЕСА_2 , а з 13.02.2007 і по даний час - по АДРЕСА_3 . Також з 22.10.2005 засуджена перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 .

Зазначені обставини вказують на те, що у випадку вжиття Корабельним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області протягом встановлених ст. 80 КК України строків давності виконання вироку суду реальних заходів, направлених на виконання вищевказаного вироку, можливо було б встановити місцезнаходження засудженої та направити її до установи виконання покарань.

Також згідно з наявними в матеріалах розшукової справи відомостями про судимість встановлено, що з дня набрання вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19.07.2005 законної сили ОСОБА_4 протягом встановленого ст. 80 КК п`ятирічного строку давності виконання призначеного їй покарання не вчинила нових злочинів і не притягувалася до кримінальної відповідальності, що свідчить про те, що встановлений законом п`ятирічний строк давності виконання вироку суду не переривався вчиненням нового злочину.

Таким чином, оскільки з дня набрання 27.09.2005 законної сили вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19.07.2005, яким ОСОБА_4 засуджена до 2 років 6 місяців позбавлення волі, і до фактичного вжиття у липні 2012 року Корабельним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області заходів, направлених на виконання вказаного вироку суду, та дня оголошення її 13.10.2015 у розшук, спливло більше п`яти років і протягом вказаного часу остання не ухилялася від відбування призначеного покарання та не вчинила нового злочину, тому зазначене свідчить про наявність безумовної підстави відповідно до ч. 1 ст. 80 КК України для звільнення її від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Крім того, оскільки суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ) від відбування покарання, тому відповідно до положень ст. 377 КПК України остання підлягає негайному звільненню з-під варти.

Вказане свідчить про необхідність задоволення клопотання.

Керуючись статтями 372, 395, 537, 539 КПК України, суд

постановив:

Клопотання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19.07.2005 за ст. 309 ч. 2, 71 КК України у виді двох років шести місяців позбавлення волі, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 377 КПК України, у зв`язку зі звільненням засудженої від відбування призначеного покарання - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно звільнити з-під варти.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суду міста Миколаєва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1