ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/3897/23 Номер провадження 11-кп/814/1446/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційними скаргами представників ТзОВ «Брент ойл-98» ОСОБА_8 та ТзОВ «Фенікс ойл енерджі» ОСОБА_7 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 06 березня 2024 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою суду задоволено клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Сумської обласної прокуратури ОСОБА_6 про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку та уточнення вироку (в порядку ст. 537-539 КПК України).

Уточнено вирок Полтавського районного суду від 11.12.2023 у справі № 545/3897/23, викладено абзаци 10 та 11 розділу «Речові докази» резолютивної частини вироку у такій редакції:

«- незаконно виготовлене пальне у загальній кількості 71,7 куб. м, незаконно виготовлене пальне у кількості 0, 2984 куб. м у резервуарі «А92» та у кількості 0,2490 куб. м у резервуарі «А95», незаконно виготовлене пальне у кількості 9 куб. м, незаконно виготовлене пальне у ємності № 1 з написом «А-95» висотою речовини 24,9 см та у ємності № 2 з написом «А-92» висотою речовини 59,4 см, яке передане на зберігання ТОВ «БРЕНТ ОЙЛ-98» - передати на погреби оборони, зокрема - військовій частині НОМЕР_1 ;

- незаконно виготовлене пальне у загальній кількості 3,611 куб. м, яке передане на зберігання ТОВ «ФЕНІКС ОЙЛ ЕНЕРДЖІ» - передати на потреби оборони, зокрема - військовій частині НОМЕР_1 ».

Приймаючи вказане рішення, суд послався на наявність суспільного інтересу у забезпеченні нормального функціонування Збройних Сил України, військових частин, служби розвідки з метою відсічі збройної агресії рф проти України, а також враховуючи нагальну потребу Збройних Сил у паливно-мастильних матеріалах, суд вважає за необхідне передати вказане незаконно виготовлене пальне на потреби оборони України.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційних скаргах представники ТзОВ «Брент ойл-98» ОСОБА_8 та ТзОВ «Фенікс ойл енерджі» ОСОБА_7 просять ухвалу суду скасувати.

На обґрунтування апеляційних вимог посилаються на те, що 04.03.2024 представник ТОВ «Фенікс ойл енерджі» адвокат ОСОБА_9 подав клопотання до Полтавського районного суду Полтавської області про ознайомлення з матеріалами справи та перенесенням розгляду справи, однак в клопотанні було відмолено, чим порушено його права щодо змагальності сторін.

Вказують, що відповідно до клопотання прокурора, звернення військової частини НОМЕР_1 від 18.12.2023 №3621 щодо передачі вказаного у Вироку незаконно виготовленого пального на потреби оборони, зокрема, вказаній військовій частині, надійшло 22.12.2023, тобто, до набрання вироку законної сили, тобто прокурору було достеменно відомо про прохання військової частини, однак він звернувся до суду з клопотанням на наступний день після набрання вироком законної сили, тобто 12.01.2024.

Зазначають, що своєю ухвалою від 06.03.2024 місцевий суд не тільки порушивши норми КПК України (а саме змінив спосіб виконання вироку суду, який уже вступив в законну силу), а й вийшов за межі санкції передбаченої ст.204 КК України, чим на власний розсуд, а не в спосіб офіційно затверджений постановою КМУ від 28.08.1998 №1340 розпорядився конфіскованим майном, яке підлягало знищенню.

Крім того вказують, що прокурором не було надано суду Рішення керівника обласної військові адміністрації, щодо необхідності передання конфіскованого майна зазначеного у вироку, а лише лист прохання військової частини НОМЕР_1 , що на думку апелянтів, є корупційною складовою, адже порядок передбачає передачу конфіскованого майна на потреби ЗСУ, а не конкретної військової частини.

Також зазначають, що у п.20 Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним, затвердженого постановою КМУ від 28.08.1998 №1340 не передбачено такий порядок передачі конфіскованого майна, як зміна вироку, який набрав законної сили.

Посилаються, що у оскаржуваній ухвалі, місцевий суд не дослідив чи є рішенням керівника обласної військові адміністрації, чому військова частина НОМЕР_1 звернулася саме до прокурора, а не до військової адміністрації.

Вважають, що місцевий суд, не в установлений нормативно-правовими актами спосіб розпорядився конфіскованим майном і перебрав на себе функції виконавчого органу.

Позиції учасників судового провадження.

В суді апеляційної інстанції представник - адвокат ОСОБА_7 підтримав апеляційні скарги та просив їх задовольнити. Прокурор заперечив проти доводів скарг. Інший апелянт ОСОБА_8 до суду апеляційної інстанції не з`явилася, була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, що не перешкоджає апеляційному перегляду оскаржуваної ухвали.

Мотиви суду.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, у якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Проте, районним судом вказаних вимог не дотримано.

Відповідно до ст. 533 КПК України вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Право внести зміни до вироку, який набрав законної сили має виключно суд касаційної інстанції.

Статтею 537 КПК України визначено питання, які вирішуються судом під час виконання вироків, а саме:

1) про відстрочку виконання вироку;

2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання;

2-1) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби;

3) про заміну невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким;

4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років;

5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років;

6) про звільнення від покарання за хворобою;

7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення;

7-1) про застосування до засуджених примусового годування;

8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком;

9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку;

10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України;

11) про застосування покарання за наявності кількох вироків;

12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді;

13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України;

13-1) про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань;

13-2) про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери);

13-3) про зміну обов`язків, покладених на засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням;

13-4) про звільнення від відбування покарання у зв`язку з прийняттям рішення про передачу особи для обміну як військовополоненого;

14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

2. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи попереднього ув`язнення здійснюється в порядку, встановленому для пункту 13-1 частини першої цієї статті.

З аналізу вказаної норми закону вбачається, що чинним КПК не передбачено внесення змін до вироку суду на стадії виконання вироку суду в частині вирішення питання речових доказів.

Із наведеного слідує, що суд ухвалив рішення, яке не передбачене чинним КПК України.

Таким чином, доводи апеляційних скарг є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги представників ТзОВ «Брент ойл-98» ОСОБА_8 та ТзОВ «Фенікс ойл енерджі» ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 06 березня 2024 року про уточнення вироку Полтавського районного суду від 11.12.2023 у справі №545/3897/23 скасувати, а в задоволення клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Сумської обласної прокуратури ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4