Справа №295/5634/24
УХВАЛА

Іменем України

07.06.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчої ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі винесене в кримінальному провадженні № 0001135 від 13.04.2024 року клопотання старшої слідчої СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та додані до клопотання матеріали, -

в с т а н о в и в :

Слідча звернулася із указаним клопотанням про продовження строку тримання під вартою, в якому послалася на те, що у провадженні СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0001135 від 13.04.2024 року за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.04.2024 приблизно о 21 годині 10 хвилин ОСОБА_5 перебував у стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_1 разом із раніше знайомим ОСОБА_7 , де між ними на ґрунті раптових неприязних відносин розпочався словесний конфлікт.

В цей же час, місці та за вказаних обставин в ході вказаного словесного конфлікту у ОСОБА_5 виник раптовий злочинний умисел, направлений на вчинення умисного вбивства ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій раптовий злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, перебуваючи в одній з кімнат за вказаною адресою, взяв до правої руки кухонний ніж та наніс один удар в праву руку ОСОБА_7 , який лежав на ліжку, та 2 удари кулаком лівої руки в обличчя. В цей час до кімнати зайшов свідок ОСОБА_8 , який припинив бійку.

У подальшому, ОСОБА_5 перейшов разом з ОСОБА_7 на кухню вказаної квартири, де продовжив свій злочинний умисел та наніс не менше 10-ти ударів в область шиї останньому, таким чином умисно його вбив.

Смерть ОСОБА_7 настала від множинних колото-різаних поранень кінцівок, тулуба, голови, шиї із ушкодженням кровоносних судин.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в умисному протиправному заподіянні смерті іншій особі (вбивстві), ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України.

14.04.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Як далі слідує зі змісту клопотання, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- протоколом огляду місця події від 13.04.2024;

- протоколом огляду трупа від 14.04.2024;

- протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 13.04.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 13.04.2024;

- лікарським свідоцтвом про смерть від 14.04.2024;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Сторона обвинувачення стверджує у клопотанні, що 13.04.2024 у даному кримінальному провадженні призначено судово-медичну експертизу трупа ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проведення якої на даний час триває. За наявною у слідства інформацію судово-медична експертиза трупа ОСОБА_7 буде тривати орієнтовно до 15 червня 2024 року.

Крім того, у даному провадженні необхідно провести додаткові судово-медичні експертизи по механізму нанесення тілесних ушкоджень, що унеможливлює їх проведення без первинного висновку експерта.

За словами слідчої, двомісячний строк досудового розслідування закінчується 14.06.2024, проте до вказаного строку внаслідок складності провадження закінчити досудове розслідування не представляється можливим, оскільки по кримінальному провадженню необхідно отримати висновок судово-медичної експертизи трупа, висновки додаткових судово-медичних експертиз, імунологічних експертиз та виконати вимоги КПК України, що стосуються закінчення досудового розслідування, зокрема, вимоги ст.ст. 283, 290, 291, 293 КПК України, а саме: ознайомити потерпілу сторону, підозрюваного, захисника з матеріалами кримінального провадження, скласти обвинувальний акт, внести відомості про завершення досудового розслідування до Єдиного реєстру досудових розслідувань, надати копію обвинувального акту підозрюваному та захиснику.

Проведення вказаних процесуальних дій необхідне для забезпечення всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, виявлення як тих обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують підозрюваного, а також обставин, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надання їм належної правової оцінки та забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Обставинами, що перешкоджали виконанню цих процесуальних дій раніше, є значна завантаженість лікаря судово-медичного експерта обласного бюро судово-медичної експертизи ЖОР, а також складність кримінального провадження, в межах якого здійснюється розслідування вищевказаного кримінального правопорушення, котре відноситься до категорії особливо тяжких.

Тому, з урахуванням викладеного, 07.06.2024 керівником Житомирської окружної прокуратури продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до 3-х місяців, а саме до 14.07.2024.

Слідча стверджує у клопотанні, що заявлені у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики, а саме переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні та/або вчинення іншого кримінального правопорушення не зменшились, натомість для завершення досудового розслідування існує необхідність у проведенні ряду слідчих (процесуальних) дій, а тому з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення та вагомість здобутих слідством доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, слідча за погодженням із прокурором просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001135 від 13.07.2024.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідча ОСОБА_4 підтримали клопотання, просили його задовольнити.

Слідча закцентувала увагу на тому, що заявлені ризики не зменшились. Зокрема додала, що підозрюваний раніше судимий, у тому числі і за вчинення насильницьких злочинів, а єдиний свідок злочину є знайомим підозрюваного і останній може незаконно впливати на нього.

У свою чергу захисник ОСОБА_6 заперечив проти задоволення клопотання. Звертав увагу на відсутність у клопотанні відомостей про нанесення потерпілим першим ножових поранень підозрюваному та у зв`язку із цим невірну кваліфікацію дій останнього, який оборонявся від нападу. За весь цей час з підозрюваним проведено лише відібрання зразків і допит. Також є незрозумілим, чому після обрання запобіжного заходу досі не проведена судово-медична експертиза трупа. При цьому тяжкість покарання не є підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Єдиний свідок вже допитаний і обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту нівелює ризик впливу на такого свідка. До того ж ОСОБА_5 має постійне місце проживання, мешкає з цивільною дружиною, має ряд серйозних захворювань. На переконання захисника, домашній арешт із носінням електронного засобу контролю цілком забезпечить належну процесуальну поведінку його підзахисного.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника, заперечив проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. У клопотанні не вказано, що йому нанесли тілесні ушкодження.

Заслухавши прокурора, слідчу, підозрюваного та його захисника, вивчивши й дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

За змістом статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у інкримінованому вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх обставин підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

З матеріалів клопотання слідує, що ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 15.04.2024 року застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту фактичного затримання із 21 год. 40 хв. 13 квітня 2024 року. Строк дії ухвали встановлено до 21 год. 40 хв. 11 червня 2024 року.

Статтею 199 КПК України врегульований порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При цьому слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч. 5 ст. 199 КПК України).

Відповідно до вимог п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

У свою чергу обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

На переконання слідчого судді, надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, котре за наведеною у статті 12 КК України класифікацією відносяться до особливо тяжкого злочину.

На думку слідчого судді, наведені у клопотанні та озвучені в судовому засіданні обставини свідчать про те, що на даний час не зменшилися та продовжують існувати наведені у пунктах 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України ризики, які слугували підставою для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Надаючи оцінку можливості вчинення підозрюваним дій, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, слідчий суддя враховує, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova) § 58). Щодо наявності ризику переховування від органів досудового розслідування та/або слідчий суддя зважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, тобто існує ймовірність притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення при визначенні ризику переховування. Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі робить цей ризик достатньо високим.

Слідчий суддя також зважує на ту обставину, що в основу наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення сторона обвинувачення, серед іншого, покладає показання свідка ОСОБА_8 , з яким знайомий ОСОБА_5 , а тому з урахуванням передбаченої КПК України процедури щодо отримання показань від особи, яка є свідком у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку, що у результаті обізнаності підозрюваного про свідка ОСОБА_8 , який давав свідчення у кримінальному провадженні, ОСОБА_5 , не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з вказаною особою, може здійснювати на нього вплив із метою спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які йому можуть бути відомі щодо кримінального правопорушення для уникнення кримінальної відповідальності. Ризик здійснення тиску на свідків може бути визнано належною підставою на початкових стадіях провадження («Яжинський проти Польщі» (Jarzynski v. Poland) § 43).

У свою чергу підозрюваний ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, офіційно не працює та не має стабільного доходу, що може вказувати на ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

З приводу невірної кваліфікації дій підозрюваного слідчий суддя, як і в ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначає, що питання остаточної кваліфікації має бути вирішене органом досудового розслідування та слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Таким чином, із урахуванням наведених у клопотанні та встановлених в засіданні обставин, пояснень учасників провадження, об`єктивної неможливості завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у пунктах 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, котрі станом на час розгляду клопотання не зменшились.

За змістом п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Із матеріалів клопотання слідує, що 14.04.2024 ОСОБА_5 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Постановою керівника Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_10 від 07.06.2024 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001135 від 13.04.2024 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, до трьох місяців, тобто до 14 липня 2024 року.

Зважаючи на викладені обставини, із урахуванням положень статтей 197, 199, 219 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 до 21 год. 40 хв. 13 липня 2024.

При цьому, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення розміру застави у кримінальному провадженні з огляду на зміст норми п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 186, 193, 194, 197, 199, 219, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 21 год. 40 хв. 13 липня 2024 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали до 21 год. 40 хв. 13 липня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом 5 днів з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя