УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 про скасування арешту майна, яке належить ТОВ «ТК «ОПТІМ», ФОП ОСОБА_6 та ТОВ «КУЛ ТЕРМ ГРУП» в кримінальному провадженні № 0001164 від 28 грудня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 110-2 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадженні слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

В своєму клопотанні заявник зазначає, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено правовий режим воєнного стану у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України.

Пунктом 2 наведеного вище Указу постановлено військовому командуванню запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Відповідно до частини 6 статті 17 Закону України «Про оборону України», в умовах воєнного стану відповідно до закону допускається примусове вилучення приватного майна та відчуження об`єктів права приватної власності громадян з наступним повним відшкодуванням їх вартості у порядку та терміни, встановлені Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 4 частини 1 та частини 2 статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, зокрема, такі заходи правового режиму воєнного стану: примусово відчужувати майно, що перебуває у приватній або комунальній власності, вилучати майно державних підприємств, державних господарських об`єднань для потреб держави в умовах правового режиму воєнного стану в установленому законом порядку та видавати про це відповідні документи встановленого зразка.

Стаття 4 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» встановлює, що відчуження або вилучення майна у зв`язку із запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану здійснюється за рішенням військового командування, погодженим з відповідною військовою адміністрацією.

Також, автор клопотання вказує, що наказом командувача Сил логістики Збройних Сил України № 394 від 11 грудня 2023 року «Про примусове відчуження майна»» прийнято рішення про примусове відчуження майна, що перебуває у ТОВ « ТК «ОПТІМ», ФОП ОСОБА_6 та ТОВ «КУЛ ТЕРМ ГРУП» та затримане (арештовано) в рамках кримінального провадження № 0001164 від 28 грудня 2022 року та фактично зберігається на складських майданчиках за адресою:

- АДРЕСА_1 ;

- АДРЕСА_2 ;

- АДРЕСА_3 .

Бориспільська районна військова (державної) адміністрація Київської області, Білоцерківська районна військова (державної) адміністрація Київської області та Броварська районна військова (державної) адміністрація Київської області погодили накази про примусове відчуження майна в умовах правового режиму воєнного стану, за умов відсутності застосування заходів забезпечення кримінального провадження щодо майна зазначеного у наказі Командувача Сил логістики Збройних Сил України № 394-396 від 11 грудня 2023 року «Про примусове відчуження майна» та наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19 грудня 2023 року №941 «Про призначення комісії для проведення примусового відчуження майна».

Крім того, автором клопотання зазначено, що прокурор Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001164 від 28 грудня 2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 110-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 09 серпня 2023 року було накладено арешт на майно яке було вилучені під час проведення обшуку складських приміщень ТОВ «ТК «ОПТІМ», що за адресою: АДРЕСА_4.

Посилаючись на необхідність дотримання вимог законодавства та одночасного забезпечення виконання бойових завдань в умовах правового режиму воєнного стану, зокрема, з метою відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та забезпечення сил оборони країни для відсічі ворога просить скасувати арешт з майна яке належить ТОВ «ТК «ОПТІМ» (Код ЄРДПОУ 39473010), ФОП ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та ТОВ «КУЛ ТЕРМ ГРУП» (Код ЄРДПОУ 39947414), що фактично зберігається на складських майданчиках за адресою: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 , що був накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 09 серпня 2023 року у рамках кримінального провадження № 0001164 від 28 грудня 2022 року.

Представник військової частини НОМЕР_1 в судовому засіданні клопотання підтримав з викладених у ньому підстав.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання військової частини НОМЕР_1 про скасування арешту майна.

Судом вживались заходи, щодо належного повідомлення суб`єктів господарювання ТОВ «КУЛ ТЕРМ ГРУП», ФОП ОСОБА_6 та ТОВ «КУЛ ТЕРМ ГРУП» та їхніх представників про час та місце розгляду клопотання, однак їхня неявка не перешкоджає розгляду справи, з огляду на те, що на вирішення слідчого судді ставиться питання про скасування арешту.

Крім того, 03 червня 2024 року від старшого слідчого в ОВС 1 відділу СУ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_7 до суду подано заяву в якій зазначив, що орган досудового розслідування не заперечує щодо задоволення клопотання командира військової частини НОМЕР_1 щодо скасування арешту з майна, яке належить ТОВ «ТК «ОПТІМ», ФОП ОСОБА_6 та ТОВ «КУЛ ТЕРМ ГРУП», оскільки в ході проведення досудового розслідування було проведено огляд вилученого майна та зафіксовано всю інформацію, яка має значення, для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення та може бути використана як доказ.

Заслухавши думку учасників справи, вивчивши клопотання, дослідивши матеріали, що обґрунтовують клопотання, слідчий суддя вирішив продовжити розгляд справи без участі володільців майна та дійшов наступних висновків.

Дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, а також матеріали клопотання про арешт майна в кримінальному провадженні № 0001164 від 28 грудня 2023 року за ознаками передбаченого частиною 3 статті 110-2 КК України (справа № 760/8352/23, провадження № 1-кс/760/3863/23), слідчий суддя вважає, що клопотання представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , підлягає задоволенню з наступних підстав.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно статей 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, які звертаються з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Зі змісту частини 1 статті 170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Крім цього, відповідно до положень частини 4 статті 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до вимог частини 1 статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В ході судового розгляду клопотання встановлено, що слідчими слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001164 від 28 грудня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 110-2 КК України.

09 серпня 2023 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку 11 квітня 2023 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 29 березня 2023 року, в складських приміщеннях ТОВ «ТК «ОПТІМ», за адресою: АДРЕСА_4.

Наказом командувача Сил логістики Збройних Сил України № 394 від 11 грудня 2023 року «Про примусове відчуження майна для потреб держави в умовах воєнного стану» для забезпечення потреб держави в умовах правового режиму воєнного стану, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України було прийнято рішення примусове відчуження у власність держави для забезпечення потреб оборони та використання в умовах правового режиму воєнного стану від імені військового командування, майно яке зазначено в додатках № 1 до відповідних Наказів, власником яких є ТОВ «ТК «ОПТІМ», ФОП ОСОБА_6 та ТОВ «КУЛ ТЕРМ ГРУП» та перебуває на відповідальному зберіганні ТОВ «СПЕЦ ТРАНС СКЛАД», із вжиттям невідкладного проведення усіх необхідних заходів на виконання примусового відчуження майна та забезпеченням проведення оцінки примусово відчуженого майна, складання актів про примусове відчуження майна у порядку та за формою згідно діючого законодавства України.

Наказом № 941 від 19 грудня 2023 року Бориспільська районна військова (державної) адміністрація Київської області, Білоцерківська районна військова (державної) адміністрація Київської області та Броварська районна військова (державної) адміністрація Київської області погодили накази про примусове відчуження майна в умовах правового режиму воєнного стану, за умов відсутності застосування заходів забезпечення кримінального провадження щодо майна зазначеного у наказі Командувача Сил логістики Збройних Сил України № 394-396 від 11 грудня 2023 року «Про примусове відчуження майна» та наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19 грудня 2023 року №941 «Про призначення комісії для проведення примусового відчуження майна».

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до частини 2 статті 353 ЦК України в умовах воєнного або надзвичайного стану майно може бути примусово відчужене у власника з наступним повним відшкодуванням його вартості.

Законом України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» деталізовано таку процедуру примусового відчуження.

Відповідно до статті 7 Закону право державної власності на майно виникає з дати підписання акта.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, специфіку цих відносин та особливості правового режиму воєнного стану, спеціальним законом визначено, що право державної власності на примусово відчужене відповідно до Закону майно виникає з дати підписання акту, який безпосередньо підтверджує виникнення такого права.

Отже, виходячи з положень статті 174 КПК України, зважаючи на те, що військова частина НОМЕР_1 не була присутня при розгляді питання про арешт майна, вона наділена правом заявити клопотання про скасування арешту майна.

Викладене підтверджується правовою позицією Верховного Суду, викладеною у справі №127/21463/19, зокрема, що у разі, якщо арешт на майно накладено у порядку, передбаченому КПК України, особа, яка вважає, що такими діями порушено її права власності, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право оскаржити такі дії, та звернутися до суду про скасування арешту лише у порядку кримінального судочинства.

Такий порядок захисту прямо передбачений нормами КПК України та є ефективним.

При здійсненні судочинства суди України зобов`язані застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Зважаючи на те, що законодавством України про реквізицію, зокрема Законом України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану», чітко не врегульовано безпосередньо визначення процедури передачі реквізованого майна державі від третіх осіб, у яких таке майно може знаходитися, ефективним механізмом захисту прав держави може бути не лише скасування арешту, а й зобов`язання такого суб`єкта передати військовій частині НОМЕР_1 майно, що належало ТОВ «ТК «ОПТІМ», ФОП ОСОБА_6 та ТОВ «КУЛ ТЕРМ ГРУП».

Так, предметом розгляду слідчим суддею клопотання про скасування арешту майна є встановлення обставин накладення такого арешту та наявність підстав для його скасування, виходячи з обставин, що склалися станом на день звернення до слідчого судді із відповідним клопотанням.

Відповідно до положень частини 1, 2 статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно частини 1, 3 статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Слідчий суддя зазначає, що законодавство України допускає примусове відчуження об`єктів права приватної власності, яке може бути застосоване як виняток з мотивів суспільної небезпеки, на підставі і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

З огляду на вимоги клопотання, повноваження слідчого судді, які визначені КПК України, останнім не вирішується питання про визнання права власності на відповідне майно та його подальша доля такого майна.

Разом із цим слідчий суддя зазначає, що відчуження майна з правом подальшого відшкодування після закінчення періоду воєнного стану, свідчить про врахування інтересів не лише держави, а й ТОВ «ТК «ОПТІМ», ФОП ОСОБА_6 та ТОВ «КУЛ ТЕРМ ГРУП», тобто дотримання баланс між загальними інтересами суспільства та правами конкретних суб`єктів господарювання.

Таким чином, з врахуванням думки сторони обвинувачення (пояснень прокурора наданих в судовому засіданні та письмової заяви слідчого ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 ), слідчий суддя констатує, що на даному етапі досудового розслідування відпала подальша потреба у збереженні арешту майна, а тому останній підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 170,171,173,174, 309, 369, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 про скасування арешту майна, яке належить ТОВ «ТК «ОПТІМ», ФОП ОСОБА_6 та ТОВ «КУЛ ТЕРМ ГРУП» в кримінальному провадженні № 0001164 від 28 грудня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 110-2 КК України - задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва по справі № 760/8352/23 від 09 серпня 20023 року в рамках кримінального провадження № 0001164 від 28 грудня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 110-2 КК України

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1