01.03.2024
Справа № 642/1157/24
Провадження № 1-кс/642/817/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2024 р. м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Покотилівка, Харківського району, Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 28.08.2023 Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі, з застосуванням ст.ст. 69, 75 КК України з іспитовим строком 2 роки; 22.12.2023 Слобідською окружною прокуратурою м. Харкова скеровано обвинувальний акт до Червонозаводського районного суду м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України; 16.01.2024 Київською окружною прокуратурою м. Харкова скеровано обвинувальний акт до Київського районного суду м. Харкова за ч. 4 ст. 185 КК України,

який підозрюється за ч.1 ст.263 КК України,

У С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ відділу поліції № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з погодженим із прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

29.02.2024 ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Суть підозри викладена у наступному: реалізуючи свій злочинний задум, ОСОБА_6 , будучи обізнаним про існування в Україні дозвільної системи, маючи умисел на незаконне придбання та подальше зберігання бойових припасів, у невстановлений під час досудового слідства час та дату, але не пізніше 16.02.2024, при невстановлених слідством обставинах незаконно придбав у особи (осіб), особистість якої (яких) процесуально встановити в ході досудового розслідування не виявилось за можливе, одну гранати типу М67, тим самим ОСОБА_6 незаконно придбав вказані боєприпаси, при цьому розуміючи протиправність своїх дій, незаконно, без передбаченого законом дозволу, в порушенні «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 662 від 21 серпня 1998 року (в редакції від 23.06.2023) і «Положення про дозвільну систему», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року (в редакції від 19.05.2022), продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 сховав одну гранату типу М67 в жерстяну банку з під дитячого харчування, яку почав зберігати при собі, тим самим почав зберігати її без передбаченого законом дозволу та маючи злочинний умисел, спрямований на подальше використання вказаних боєприпасів у власних цілях, до моменту вилучення.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив всі дії, які вважав за необхідне для придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Протиправні, злочинні дії ОСОБА_6 , пов`язані з незаконним зберіганням бойових припасів, були припинені на законних підставах співробітниками поліції ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, якими в ході проведення огляду місця події у період часу з 20 год 23 хв по 20 год 46 хв 16.02.2024 за адресою: м. Харків, пров. Динамічний, 1 у ОСОБА_6 виявили та вилучили корпус гранти типу М67 споряджену запалом М213, які останній зберігав в жерстяній банці з під дитячого харчування.

Згідно висновку судової вибухотехнічної експертизи № 1392 від 23.02.2024 Харківського ННЦ «ІСЕ ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» наданий на дослідження об`єкт є американською ручною осколковою гранатою наступальної дії М67. Корпус гранати М67 (заряд вибухової речовини у міцному корпусі), споряджений запалом М213 (засобом підриву), складають гранату М67, яка належить до категорії бойових припасів військового призначення.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали. Прокурор зазначив, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину у період іспитового строку, окрім того стосовно нього скеровано до судів ще два обвинувальних акти, що свідчить про схильність вчиняти злочини.

Підозрюваний та захисник проти клопотання заперечували, зазначили, що ризики не доведені. У ОСОБА_6 є місце реєстрації, а тому просили застосувати до нього цілодобовий домашній арешт. ОСОБА_6 додатково повідомив, що доглядає за бабусею, яка страждає на туберкульоз, а також у нього є дівчина з малою дитиною, яку він виховує. Свій паспорт він втратив.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до семи років позбавлення волі.

Підозра, пред`явлена ОСОБА_6 , повністю обґрунтована наданими до суду копіями матеріалів кримінального провадження.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із п.2 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано окрім, як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , суспільну небезпеку інкримінованого кримінально протиправних дій, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного.

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

При цьому стандарт доказування «обґрунтованої підозри» є нижчим, ніж доведеність «поза розумним сумнівом», яким керується суд під час судового розгляду кримінального провадження по суті та ухвалення вироку.

На переконання слідчого судді, незалежно від подальшої доведеності підозри чи правової кваліфікації інкримінованого ОСОБА_6 діяння, сукупність досліджених в судовому засіданні доказів свідчить, що він може бути причетним до цього злочину.

Дослідженням особи ОСОБА_6 встановлено, що він не працює, не одружений, раніше судимий, і відсутні відомості, що він за станом свого здоров`я не може перебувати в умовах слідчого ізолятору.

Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

З огляду на тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , та суворість можливого покарання, яке може бути призначено у випадку визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення так і обставини, як за національним законодавством, так і за судовою практикою Європейського суду з прав людини, визнаються вагомими факторами при оцінці даного ризику, підозрювана особа може переховуватись від органу досудового розслідування.

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій у випадку визнання її винуватою у вчиненні злочинів, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

Слідчий суддя приймає до уваги, що в даному випадку суворість покарання, передбаченого за злочин, в якому підозрюється ОСОБА_6 у сукупності з іншими обставинами кримінального правопорушення, є достатньо суттєвим елементом при оцінюванні ризику його переховування.

Не можна виключати й ризик незаконного впливу на свідків зі сторони підозрюваного, з метою змінити їх покази на свою користь.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України на даному етапі кримінального провадження підтверджується зокрема тим, що ОСОБА_6 , не працює, підозрюється у вчиненні нового злочину у період іспитового строку та стосовно нього у судах є ще два інших кримінальних првоадження.

Таким чином, слідчий суддя, із врахуванням всіх обставин справи, наявних доказів та того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, дійшов висновку про доведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховуючи всі обставини справи, ставлення підозрюваного до інкримінованого йому кримінального правопорушення, вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваною, обвинуваченою покладених на неї обов`язків та не може бути завідомо непомірним для неї.

За таких обставин слідчий суддя з урахуванням майнового становища підозрюваного, враховуючи конкретні обставини інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкості кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, наявність реальної можливості у нього внести заставу, вважає за необхідне визначити ОСОБА_6 заставу в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 121120,00 грн., оскільки застава в такому розмірі зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, та не є завідомо непомірною для неї.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваної альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, вважаю за необхідне покласти на неї обов`язки відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах державної установі «Харківській слідчий ізолятор»строком на 60 днів, а саме до 29 квітня 2024 року.

Строк тримання під вартою ОСОБА_6 , рахувати з 01 березня 2024 р.

Визначити суму застави у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 121120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на Депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області, протягом дії ухвали.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_6 з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки строком до 29 квітня 2024 року:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання (перебування); утримуватися від спілкування із свідками з приводу обставин вчинення інкримінованого їй злочину; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали до 29 квітня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення їй копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 01.03.2024р.

Слідчий суддя ОСОБА_1