465/2245/24
1-кс/465/595/24
У Х В А Л А

про арешт майна

28.03.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000315 від 23.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, про арешт майна,

встановив:

Слідчий ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Франківського районного суду м. Львова з клопотанням, погодженим з прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 , про арешт майна.

Клопотання мотивує тим, що СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових №0000315, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 23.03.2024 року у ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області надійшла заява гр. ОСОБА_5 , щодо вжиття заходів до невідомої особи, котра 23.03.2024 року приблизно о 15:10 год. перебуваючи у салоні тролейбуса, АДРЕСА_1 , з хуліганських спонукань із застосуванням заздалегідь пристосованого предмету для нанесення тілесних ушкоджень, спричинила тілесні ушкодження малолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В ході огляду місця події у приміщенні Львівського районного управління поліції №2, що по вул.Генерала Чупринки, 65 у м.Львові виявлено та вилучено: предмет зовні схожий на палицю довжиною близько 25 см., який поміщено у спеціальний пакет №PSP2281750.

23.03.2024 року відповідно до постанови слідчого вище перерахована річ було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000315 від 23.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, оскільки така має суттєве значення для кримінального провадження, зокрема необхідна для слідчих дій, в тому числі проведення судових експертиз для з`ясування походження та призначення вилучених речей та предметів.

У поданому клопотанні слідчий зазначає, що є наявність достатніх підстав вважати, що вилучене майно може мати важливе значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, а також з метою запобігання знищенню, втраті, пошкодженню речових доказів або настанню інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, просить клопотання задоволити.

З урахуванням наведеного слідчий просить накласти арешт на тимчасово вилучене в ході огляду місця події 23.03.2024 року майно, а саме: предмет зовні схожий на палицю довжиною близько 25 см.

Слідчий подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна без його та участі прокурора, клопотання підтримав, просив таке задоволити.

Відповідно до положень ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч.11 ст.170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчим суддею встановлено, що СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000315 від 23.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Слідчим в клопотанні доведено, що тимчасово вилучений в ході огляду місця події 23.03.2024 року - у приміщенні Львівського районного управління поліції №2, що по вул.Генерала Чупринки, 65 у м.Львові, предмет зовні схожий на палицю довжиною близько 25 см., має значення для забезпечення кримінального провадження №0000315 від 23.03.2024 року.

Слідчий суддя вважає, що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Як з`ясовано в судовому засіданні, постановою слідчого СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 від 23.03.2024 року вищевказаний предмет зовні схожий на палицю довжиною близько 25 см. визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000315 від 23.03.2024 року.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчим у клопотанні доведено необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.40 КПК України слідчий уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій.

Згідно з положеннями ч.5 ст.171 КПК України клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У даному випадку встановлено, що з клопотанням про арешт майна слідчий звернувся своєчасно 25.03.2024 року (з урахуванням вихідного дня 24.03.2024). Клопотання про арешт майна обґрунтоване необхідністю збереження речового доказу та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження тощо, що відповідає вимогам ч.1, п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

За змістом ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, матеріалами клопотання та кримінального провадження підтверджено, що внесене клопотання про арешт майна спрямоване на легітимну мету задля виконання завдань кримінального провадження, а майно, на яке слідчий просить накласти арешт, має, як речовий доказ, важливе значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення. Накладення арешту також дозволить провести слідчі та інші процесуальні дії з арештованим майном, що є необхідним для забезпечення повноти досудового розслідування.

Беручи до уваги викладене, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.376, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000315 від 23.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, про арешт майна задоволити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 23.03.2024 року в ході огляду місця події майно, а саме: предмет зовні схожий на палицю довжиною близько 25 см.

Заборонити на термiн накладення арешту відчуження, розпоряджання (реалiзацiю) та використання фізичним та юридичним особам вказаних вище речей до прийняття законного рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає до негайного виконання слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1