Справа№751/3541/24
Провадження №1-кп/751/228/24
В и р о к

І м е н е м У к р а ї н и

13 травня 2024 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

номер кримінального провадження 0000022, внесеного 28.03.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотоп, Сумської області, громадянина України, освіта вища, одружений, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

за участю :

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження, на підставі угоди про визнання винуватості від 13 травня 2024 року,

встановив:

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

24.02.2022 Президентом України видано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, затверджений Законом № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з чим на території України почав діяти воєнний стан.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №101-ОС від 25.02.2021 головного сержанта ОСОБА_3 , інспектора прикордонної служби 2 категорії дозиметриста першої групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип А) ІНФОРМАЦІЯ_2 , зараховано в оперативне підпорядкування та на всі види забезпечення.

Під час проходження військової служби головний сержант ОСОБА_3 відповідно до положень Військової присяги та вимог статей 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен свято і непорушно додержуватися Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Наказом начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип А) ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_6 від 25.02.2022 року особовому складу ввіреного підрозділу визначено місце служби поблизу геріатричного пансіонату, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

25.02.2022 року, близько 12 години військовослужбовець військової служби за контрактом НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_4 , головний сержант ОСОБА_3 , грубо порушуючи встановлений у Державній прикордонній службі України порядок проходження військової служби, в порушення вимог статей 17, 65 Конституції України, п. п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статей 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу в Державній прикордонній службі України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та самовільно залишив місце служби, що було визначено поблизу геріатричного пансіонату, за адресою: АДРЕСА_3 .

27.03.2022 року головний сержант ОСОБА_3 самостійно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_4 та заявив про себе.

Внаслідок самовільного залишення місця служби, що було визначено поблизу геріатричного пансіонату, за адресою: АДРЕСА_3 , головний сержант ОСОБА_3 обов`язки військової служби, у період з 25.02.2022 до 26.03.2022 не виконував, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження виконання обов`язків військової служби у зазначений період часу не вживав, а перебував у дачному будинку АДРЕСА_5 .

Своїми діями, що виразились у самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

13.05.2024 року прокурор Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Централізованого регіону, ОСОБА_4 надав до суду угоду про визнання винуватості від 13.05.2024 року.

Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ч. 5 ст. 407 КК України, щодо узгодженого покарання за ч. 5 ст. 407 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді 3 місяців арешту з утриманням на гаупвахті.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, щиро розкаявся у вчиненому, не заперечив щодо затвердження угоди, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та повідомив, що уклав угоду добровільно. Просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченого просив затвердити угоду про визнання винуватості, призначити узгоджене покарання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги норм КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання у виді 3 місяців арешту з утриманням на гауптвахті.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Зі змісту ч. 1, 2 ст. 474 КПК України слідує, що угода про визнання винуватості, досягнута під час досудового провадження, розглядається судом на стадії підготовчого провадження.

Згідно із ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України, є тяжким кримінальним правопорушенням.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, відповідає фактичним матеріалам провадження, умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд переконався, що угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 , складену за участі його захисника ОСОБА_5 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, може бути затверджено.

Цивільний позов, речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 65-67, 69, 407 КК України, статтями 2, 373, 374, 394, 395, 468, 469, 472, 473-476 КПК України, суд

Ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 13 травня 2024 року, укладену у м. Чернігові між прокурором Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Централізованого регіону, ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000022 від 28.03.2022 року.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України і призначити йому, узгоджену сторонами міру покарання за ч. 5 ст. 407 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді арешту строком три місяці з відбуванням на гауптвахті.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Новозаводський районний суд міста Чернігова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно із частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія повного тексту вироку вручається учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1