Справа № 366/163/24
Провадження № 1-кс/366/127/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.05.2024 смт. Іванків

Слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

скаржниці ОСОБА_3 ,

представника скаржниці, адвоката ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на дії та бездіяльність слідчого та прокурора у кримінальному провадженні № 0001979 від 04.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 (далі Скаржниця) звернулась до слідчого судді із зазначеною скаргою, у якій просить зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування та прокурора, який здійснює нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування кримінального провадження № 0001979 від 04.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України:

-повернути Скаржниці тимчасово вилучене майно, а саме кліше з підписом Скаржниці, документи з вільними зразками підписів на 19 арк. в кількості 18 підписів, мобільний телефон «Айфон 14» ІМЕІ: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 ;

-долучити до протоколу обшуку в якості технічного пристрою та носія інформації, на який здійснювалась фіксація обшуку, мобільний телефон марки «Айфон 12», що належить спеціалісту ОСОБА_6 ;

-вручити Скаржниці копію ухвали слідчого судді Іванківського районного суду Київської області на проведення обшуку домоволодіння Скаржниці, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яка була оголошена Скаржниці 18.04.2024 слідчим ОСОБА_5 , але не вручена останнім;

-надати копію протоколу обшуку від 18.04.2024 з усіма наявними до нього додатками (файлами аудіо, - відеозаписів, які є невід`ємними частинами протоколу обшуку) .

Скарга мотивована тим, що ухвалою слідчого судді Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_7 у справі № 366/163/24 (провадження № 1-кс/366/109/24) надано дозвіл на проведення обшуку Поліської селищної ради Вишгородського району Київської області за адресою: Київська область, Вишгородський район, смт. Красятичі, вул. Воздвиженська, 81. Скаржниця є головою згаданої ради.

18.04.2024 на підставі зазначеної вище ухвали в приміщенні Поліської селищної ради проведено обшук, в ході якого вилучено особисті речі і документи Скаржниці і остання вважає, що при проведенні обшуку допущені процесуальні порушення, у зв`язку з чим вона звертається зі скаргою.

Щодо повернення кліше з підписом Скаржниці, документів з вільними зразками підписів та мобільного телефону, Скаржниця зазначає, що кліше та зразки підпису не були визначені в ухвалі як речі, до відшукання яких надано дозвіл, а тому, вони є тимчасово вилученим майном, на яке необхідно накладати арешт протягом 48 годин після його вилучення. Однак, в зазначений строк на майно арешт не накладено і останнє не повернуто Скаржниці. Щодо мобільного телефону, Скаржниця вважає, що його вилучення є невиправданим, оскільки це обмежує її Конституційне право на власність, а з телефону слідчому необхідна лише переписка з виконавцем робіт. Тому вважає, що мобільний телефон вилучений без законних на підстав та має бути повернений.

Скаржниця також зазначає, що через грубі порушення вимог КПК, її мобільний телефон є недопустимим доказом в силу ст. 87 КПК України, що також на її думку є підставою для його повернення власнику

26.04.2024 Скаржниця звернулась до прокурора зі скаргою, у якій просила повернути їй вищезазначене майно.

Щодо вимоги про долучення до протоколу обшуку в якості технічного пристрою та носія інформації, на який здійснювалась фіксація обшуку мобільного телефону марки «Айфон 12», що належить спеціалісту ОСОБА_6 , Скаржниця зазначає, що під час проведення обшуку слідчий оголосив, що на цифровій відеокамері сів заряд, у зв`язку з чим відеозапис проводився на мобільний телефон спеціаліста Лукашенка Д. «айфон» моделі 12, однак, такий телефон не долучений до протоколу обшуку, а тому, просить його долучити до протоколу як невід`ємний додаток у відповідності до положень ст.ст. 104, 105, 236 КПК України.

Щодо вручення Скаржниці копії ухвали слідчого судді Іванківського районного суду Київської області на проведення обшуку в її домоволодінні, Скаржниця зазначає, що після проведення обшуку приміщення Поліської селищної ради, слідчим в службовому кабінеті ради розпочалась нова процесуальна дія, а саме обшук домоволодіння Скаржниці, про що він їй оголосив, однак в подальшому сказав, що обшук проводити не буде, оскільки мета обшуку досягнута при проведенні обшуку селищної ради. Однак, оголосивши ухвалу про проведення обшуку домоволодіння, копію такої ухвали Скаржниці не вручено, у зв`язку з чим вона просить зобов`язати слідчого вручити їй копію такої ухвали.

Щодо вимоги про надання копії протоколу обшуку від 18.04.2024 з усіма наявними до нього додатками (файлами аудіо, - відеозаписів, які є невід`ємними частинами протоколу обшуку), Скаржниця зазначає, що після проведення обшуку в приміщенні Поліської селищної ради, був складений протокол обшуку без обов`язкових додатків до нього і без зазначення у протоколі обшуку про те, що такі додатки до нього додаються. На вимогу надати копію протоколу обшуку з додатками до нього, Скаржниці відмовлено, у зв`язку з чим вона просить зобов`язати слідчого та прокурора надати їй копію протоколу обшуку з додатками у вигляді файлів з аудіо, - відеозаписами проведення слідчої дії.

Рух скарги

29.04.2024: скарга засобами поштового зв`язку надійшла до суду; Судовий розгляд скарги призначений на 02.05.2024. Витребувано матеріали кримінального провадження № 0001979. Про дату, час і місце розгляду скарги повідомлено Скаржницю, прокурора та слідчого.

Позиції сторін

Скаржниця у судовому засіданні підтримала доводи поданої нею скарги з наведених у ній підстав та просила їх задовольнити.

Представник Скаржниці, адвокат ОСОБА_4 також підтримала скаргу та просила її задовольнити.

Слідчий ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні скарги та пояснив, що на майно, яке Скаржниця просить їй повернути (кліше, зразки підписів та мобільний телефон) 01.05.2024 накладено арешт ухвалою слідчого судді Іванківського районного суду. В обґрунтування своїх доводів долучив у судовому засіданні копію ухвали слідчого судді від 01.05.2024 у справі № 366/163/24, провадження № 1-кс/366/122/24.

Представник скаржниці, адвокат ОСОБА_4 заперечила проти доводів слідчого, пояснивши це тим, що слідчий суддя наклав арешт на тимчасово вилучене майно після звернення Скаржниці зі скаргою та з порушенням встановлених КПК строків для розгляду такого клопотання, тому просила повернути їй згадане вище майно.

Слідчий ОСОБА_5 пояснив, що з клопотанням про накладення арешту звернувся вчасно та у відповідності до вимог КПК України, арешт на майно накладено, а тому, відсутні підстави для його повернення.

Прокурор у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду скарги повідомлений вчасно та належним чином. Причин неявки не повідомив. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України його неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Встановлені обставини та застосовані норми права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора як бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно з ч.ч. 1, 2 та 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ ВП № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001979 від 04.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, за фактом того, що службові особи Поліської територіальної громади під час капітального ремонту площадки по обслуговуванню «Алеї Слави» в парку відпочинку за адресою: АДРЕСА_1 , завищили вартість виконаних робіт.

Ухвалою слідчого судді Іванківського районного суду від 09.04.2024 у справі № 366/163/24, провадження № 1-кс/366/109/24 надано дозвіл групі слідчих у кримінальному провадженні, а саме начальнику СВ ОСОБА_8 , старшому слідчому ОСОБА_5 та слідчому ОСОБА_9 на проведення обшуку приміщення (службових документів, підсобних приміщень) Поліської селищної ради Вишгородського району Київської області за адресою: Київська область, Вишгородський район, смт. Красятичі, вул. Воздвиженська, 81, яке на підставі права власності належить територіальній громаді Поліської селищної ради (ЄДРПОУ: 04361723) для відшукання та вилучення проектно-кошторисної, первинної звітної і виробничої документації по виконанню будівельних робіт капітального ремонту площадки по облаштуванню «Алеї Слави» в парку відпочинку за адресою АДРЕСА_1 /дефектні акти, відомості списання матеріалів, сертифікати відповідності, накладні, супровідні матеріали, тощо на виконання будівельних робіт, чеки, квитанції на придбання матеріалів та виробів щодо виконання вище зазначених робіт; проєктно-кошторисного- екскізного проєкту та звітної і виробничої документації по виконанню будівельних робіт капітального ремонту площадки по облаштуванню «Алеї Слави» в парку відпочинку за адресою АДРЕСА_1 /акти на закриття прихованих робіт на виконання будівельних робіт, чорнових записів, мобільних терміналів (телефонів) голови Поліської селищної ради Вишгородського району ОСОБА_10 в яких може зберігатися переписка з виконавцем робіт.

Строк виконання ухвали встановлено до 09.05.2024.

18.04.2024, в період часу з 13 год. 06 хв. по 16 год. 17 хв., на підставі вище зазначеної ухвали, слідчим ОСОБА_5 проведено обшук у приміщенні Поліської селищної ради, в ході якого, крім інших, вилучено: кліше з підписом Скаржниці, документи з вільними зразками підписів на 19 арк. в кількості 18 підписів, мобільний телефон «Айфон 14» ІМЕІ: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , про що складений відповідний протокол обшуку, який надано Скаржницею до Скарги.

Згідно з протоколом обшуку від 18.04.2024, мобільний телефон, кліше та 19 аркушів зі зразками підписів Скаржниця видала слідчому особисто. Фіксація проведення обшуку здійснювалась на цифрову відеокамеру PANASONIC FULL HD HC-V78, про що роз`яснено особам, які беруть участь у проведенні слідчої дії. У графі протоколу «у ході проведення обшуку виявлено:» зазначено, що під час проведення обшуку на цифровій відеокамері сів заряд, у зв`язку з чим відеозапис продовжувався на мобільний телефон спеціаліста ОСОБА_11 «Айфон» моделі 12. Відомості про ОСОБА_11 зазначені у протоколі як про учасника слідчої дії. Заперечень до протоколу не надходило, у ньому наявні підписи Скаржниці про отримання копії протоколу та ознайомлення з його вмістом шляхом оголошення слідчим протоколу в голос, заперечень немає.

Скаржниця є селищною головою Поліської селищної ради, що підтверджується наданою нею до скарги копією посвідчення № 1 від 25.12.2020.

З долучених Скаржницею документів на мобільний телефон марки «Iphone 14 Pro Max» та копії протоколу обшуку від 18.04.2024 з наявними у ньому відомостями про вилучений телефон, слідчий суддя приходить до висновку, що Скаржницею доведено, що вилучений під час обшуку мобільний телефон є її власністю.

01.05.2024 ухвалою слідчого судді Іванківського районного суду у справі № 366/163/24, провадження № 1-кс/366/122/24 в рамках кримінального провадження 0001979 накладено арешт на вилучене під час обшуку 18.04.2024 у приміщенні Поліської селищної ради майно, зокрема, кліше підпису голови Поліської селищної ради ОСОБА_3 (Скаржниці); її мобільний телефон марки «Айфон 14 про макс» ІМЕІ: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 ; 18 документів на 19 аркушах, які містять 18 підписів голови Поліської селищної ради ОСОБА_3 .

Арешт накладено шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном.

З огляду на встановлені обставини справи, доводи скарги та застосовані норми права, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Щодо вимоги повернути Скаржниці тимчасово вилучене майно, а саме кліше з підписом Скаржниці, документи з вільними зразками підписів на 19 арк. в кількості 18 підписів, мобільний телефон «Айфон 14» ІМЕІ: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 .

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ч. 2 ст. 168 КПК України)

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна (ч. 3 ст. 173 КПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Аналіз наведених норм КПК України дає підстави дійти висновку, що у разі проведення обшуку та вилучення в ході його проведення майна, на яке ухвалою слідчого судді не надано дозвіл на його відшукання, таке майно є тимчасово вилученим, на яке слід накласти арешт шляхом звернення протягом 48 годин після його вилучення з відповідним клопотанням до слідчого судді, за виключенням майна, яке вилучене законом з обігу. У разі не звернення з таким клопотанням, тимчасово вилучене майно підлягає поверненню особі, у якої воно вилучене.

Обґрунтовуючи вимогу про повернення тимчасово вилученого майна у вигляді кліше, вільних зразків підпису та мобільного телефону, Скаржниця стверджувала, що на них не накладено арешт як на тимчасово вилучене майно, що спростовано слідчим у судовому засіданні, шляхом пред`явлення ухвали слідчого судді від 01.05.2024 про арешт згаданого майна, а тому, воно перебуває у розпорядженні органу досудового на законних підставах.

Доводи адвоката ОСОБА_4 про те, що скарга на бездіяльність направлена до суду раніше ніж постановлено ухвалу про арешт майна і що таке майно має бути повернуто слідчий суддя відхиляє, оскільки перевірка строків звернення в суд з клопотанням про арешт майна покладається на слідчого суддю, який розглядає відповідне клопотання, а до повноважень слідчого судді, який розглядає скаргу на бездіяльність не входять повноваження надання оцінки законності постановленої іншим слідчим суддею ухвали про арешт майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 175, ст. 309 КПК України ухвала про оскарження арешту майна підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції.

Станом на час розгляду скарги ухвала слідчого судді про арешт майна не оскаржена та в силу ч. 1 ст. 175 КПК України є такою, що підлягає виконанню з 01.05.2024.

Скаржниця не позбавлена можливості звернутись в суд апеляційної інстанції зі скаргою на ухвалу слідчого судді про арешт її майна або ж з клопотанням про його скасування.

За таких обставин, доводи скарги в цій частині слідчий суддя відхиляє та приходить до висновку про відмову у задоволені скарги в цій частині.

Щодо вимоги долучити до протоколу обшуку в якості технічного пристрою та носія інформації, на який здійснювалась фіксація обшуку, мобільний телефон марки «Айфон 12», що належить спеціалісту ОСОБА_12 .

Обґрунтовуючи цю вимогу, Скаржниця посилається на те, що мобільний телефон спеціаліста у відповідності до положень ст.ст. 104, 105, 236 КПК України є невід`ємною частиною протоколу обшуку та має бути до нього долучений.

Слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги в цій частині, з огляду на таке.

По-перше, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора як бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до п.1.3 розділу 1 Узагальнення «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки:

1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію;

2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк;

3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 103 КПК України процесуальні дії під час кримінального провадження можуть фіксуватися на носії інформації, на якому за допомогою технічних засобів зафіксовані процесуальні дії.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 104, ст. 105 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі.

У випадку фіксування процесуальної дії під час досудового розслідування за допомогою технічних засобів про це зазначається у протоколі.

Запис, здійснений за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів під час проведення слідчим, прокурором обшуку, є невід`ємним додатком до протоколу. Дії та обставини проведення обшуку, не зафіксовані у записі, не можуть бути внесені до протоколу обшуку та використані як доказ у кримінальному провадженні.

Особою, яка проводила процесуальну дію, до протоколу долучаються додатки.

Додатками до протоколу можуть бути:

1) спеціально виготовлені копії, зразки об`єктів, речей і документів;

2) письмові пояснення спеціалістів, які брали участь у проведенні відповідної процесуальної дії;

3) стенограма, аудіо-, відеозапис процесуальної дії;

4) фототаблиці, схеми, зліпки, носії комп`ютерних даних та інші матеріали, які пояснюють зміст протоколу.

Додатки до протоколів повинні бути належним чином виготовлені, упаковані з метою надійного збереження, а також засвідчені підписами слідчого, прокурора, спеціаліста, інших осіб, які брали участь у виготовленні та/або вилученні таких додатків.

Відповідно до ч. 9 ст. 236 КПК України другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.

З аналізу наведених положень КПК України слідує, що вони не містять конкретного строку, протягом якого слідчий, прокурор має долучити до протоколу обшуку додатки до нього, а відтак, така вимога не входить до видів бездіяльності, які слідчий суддя уповноважена розглядати в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

По-друге, виходячи з системного аналізу положень ст. 103-105 КПК України, у слідчого, прокурора, які складають протокол проведення слідчої дії, відсутній обов`язок долучати додатки до нього у вигляді відеозапису процесуальної дії за умови її фіксації за допомогою технічних засобів відео фіксації безпосередньо на місці проведення такої слідчої дії.

Додатки до протоколів слідчої дії, у тому числі до протоколу обшуку, долучаються слідчим після зняття відзнятого відеозапису з технічного засобу фіксації та фіксуються на носії інформації (флеш-карті, оптичному диску тощо), що потребує безпосередній доступ до технічних засобів та приладів, за допомогою яких така інформація може бути перенесена із засобу відео фіксації на носій інформації.

Такий висновок кореспондується з положеннями ч. 9 ст. 236 КПК України, які не зобов`язують слідчого, прокурора після проведення обшуку надавати учасникам справи для ознайомлення носії інформації та технічні засоби фіксації проведення слідчої дії, а лише вимагають надати особі, у якої проведено обшук другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності).

Також слід звернути увагу, що до протоколу як невід`ємний додаток долучається саме носій інформації з відзнятим відеозаписом фіксації слідчої дії (флеш-карта, оптичний диск), а не технічний засіб відеозапису (цифрова відеокамера, мобільний телефон), а тому, вимога про долучення до протоколу обшуку мобільного телефону як носія інформації є абсурдною та не ґрунтується на вимогах закону.

По-третє, відповідно до ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Згідно з ч. 5 ст. 39 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Системний аналіз ст.ст. 36, 39, 93, 103-105, 236 КПК України дає підстави стверджувати, що здійснюючи фіксацію проведення слідчої дії, у тому числі обшуку саме на слідчого, прокурора покладено обов`язок належним чином складати відповідний протокол процесуальної дії, тоді як слідчий суддя позбавлений можливості надавати органу досудового розслідування вказівки до форми і змісту складення таких протоколів.

Доводи Скаржниці в цій частині фактично зводяться до того, що протокол проведення обшуку є недопустимим доказом через відсутність на ньому у якості невід`ємного додатку мобільного телефону, однак вирішення питання про допустимість та належність доказів не віднесене до компетенції слідчого судді, а вирішується судом.

Задоволення цієї вимоги з підстав, наведених Скаржницею, становитиме порушення слідчим суддею принципів змагальності та диспозитивності, визначених КПК України, оскільки у разі задоволення такої вимоги матиме місце вказівка слідчому, прокурору про приведення протоколу обшуку в належний стан в порівнянні з тим, який на думку сторони захисту є таким, що не відповідає вимогам закону, що по суті є виправленням недоліків протоколу процесуальної дії на користь сторони обвинувачення.

За таких обставин, скарга в цій частині задоволенню не підлягає.

Слід роз`яснити, що у разі отримання Скаржницею статусу сторони кримінального провадження, остання матиме можливість ознайомитись з протоколом обшуку від 18.04.2024 та додатками до нього в порядку ст. 290 КПК України.

Щодо вимоги про вручення Скаржниці копії ухвали слідчого судді Іванківського районного суду Київської області на проведення обшуку домоволодіння Скаржниці, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яка була оголошена Скаржниці 18.04.2024 слідчим ОСОБА_5 , але не вручена останнім.

Як зазначено Скаржницею та не оспорюється сторонами, слідчий ОСОБА_5 , провівши 18.04.2024 обшук приміщення Поліської селищної ради, у цьому ж приміщенні оголосив Скаржниці зміст ухвали слідчого судді про проведення обшуку в її домоволодінні, однак в подальшому сказав про те, що оскільки при проведенні обшуку селищної ради досягнута мета обшуку, то такий в її домоволодінні проводитись не буде і не проводився.

Відповідно до ч. 3 ст. 236 КПК України перед початком виконання ухвали слідчого судді особі, яка володіє житлом чи іншим володінням, а за її відсутності - іншій присутній особі повинна бути пред`явлена ухвала і надана її копія.

Отже, КПК України покладає обов`язок на службову особу, яка виконує ухвалу про обшук житла чи іншого володіння особи пред`явити та надати копію відповідної ухвали безпосередньо перед початком обшуку.

Як встановлено слідчим суддею, така слідча дія як обшук в домоволодіння Скаржниці взагалі не проводився у зв`язку з досягненням мети обшуку при проведенні обшуку приміщення Поліської селищної ради, відтак, така стадія як початок проведення обшуку не мала місця, а тому, у слідчого, прокурора відсутній обов`язок вручати особі, у якої обшук не проводився копію ухвали про проведення обшуку.

Щодо вимоги надати копію протоколу обшуку від 18.04.2024 з усіма наявними до нього додатками (файлами аудіо, - відеозаписів, які є невід`ємними частинами протоколу обшуку).

Відповідно до ч. 9 ст. 236 КПК України другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.

При проведенні обшуку на підприємстві, в установі або організації другий примірник протоколу вручається керівнику або представникові підприємства, установи або організації.

Скаржниця стверджує, що протокол проведення обшуку їй не надано для ознайомлення, не вручений його примірник як і не надано можливості ознайомитись із додатками до протоколу у вигляді файлів з аудіо, - відеозаписами проведення слідчої дії.

Доводи в частині того, що слідчий позбавив можливості Скаржницю ознайомитись з протоколом обшуку від 18.04.2024 та не надав їй його копію спростовуються документами, які сама ж Скаржниця долучила до скарги, а саме протокол обшуку від 18.04.2024, відповідно до якого поставили свої підписи разом із іншими учасниками справи про те, що їй зміст протоколу оголошено вголос, претензій вона до нього не має і те, що вона отримала його примірник.

Щодо ознайомлення Скаржниці з файлами з аудіо, - відеозаписами проведення слідчої дії, то ч. 9 ст. 236 КПК України не зобов`язує слідчого, прокурора, які провели обшук надавати особі, у якої проведено обшук копії файлів з аудіо, - відеозаписами, а лише зобов`язує видати другий примірник протоколу із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності).

З наданого Скаржницею протоколу обшуку слідує, що він містить в собі опис речей і документів, які вилучені при проведенні обшуку, а надання такого протоколу саме Скаржницею свідчить про те, що другий примірник такого протокол після проведення обшуку їй наданий слідчим.

Скаржниця отримала примірник цього протоколу у відповідності до ч. 9 ст. 236 КПК України як голова селищної ради, у приміщенні якої проведено обшук.

З огляду на встановлені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що доводи Скарги не знайшли свого підтвердження, слідчим суддею не встановлено бездіяльності слідчого та прокурора, що стало б підставою для задоволення Скарги та зобов?язання вчинити їх певні дії. Тому, у задоволенні скарги слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст. 9, 22, 26, 110, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволені скарги відмовити.

Копію цієї ухвали вручити скаржнику, слідчому та прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали виготовлено 02.05.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1