Справа № 188/1296/22
Провадження № 1-кп/188/208/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року Колегія суддів Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 ,

судді ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання прокурора у кримінальному провадженні - начальника відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000312 від 18.04.2022, стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Лисичанська Луганської області, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 263, ст. 348 КК України,

за дистанційної участі прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

У клопотанні зазначається, що у провадженні Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області перебуває на розгляді обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000312 від 18.04.2022 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 263, ст. 348 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне поводження зі зброєю та бойовими припасами, у невстановлений під час досудового розслідування час та за невстановлених обставин незаконно придбав ручну короткоствольну гладкоствольну вогнепальну зброю - самозарядний пістолет, виготовлений шляхом переробки саморобним способом сигнального пістолета «Zoraki» моделі «914-8», заводський номер видалений, калібру 9 мм Р.А. Knall, виробництво Туреччини, шляхом видалення з каналу ствола захисного елемента, що перешкоджав проведенню пострілів кінетичними снарядами (кулями), з подальшим розміщенням в каналі ствола металевої трубки внутрішнім діаметром 6,5 мм та заглушенням газовідвідного отвору; вогнепальну ручну зброю невстановленого зразка з нарізним стволом калібром від 7,5 мм до 9 мм; дві ручні бойові гранати; двадцять сім патронів, які є боєприпасами, а саме: одинадцять 5,45 мм проміжних патронів зразка 1974 року, дев`ять 7,62 мм проміжних патронів зразка 1943 року, сім 9 мм патронів до пістолетів конструкції Макарова та Стєчкіна, з яких двадцять сім патронів незаконно переніс до гаражу № НОМЕР_1 в гаражному кооперативі, розташованому в районі буд. 12/1 по вул. Міліцейській м. Лисичанська Луганської області, а пістолет, вогнепальну ручну зброю невстановленого зразка з нарізним стволом калібром від 7,5 мм до 9 мм та дві ручні бойові гранати незаконно переніс до будинку за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому зберігав без передбаченого законом дозволу.

18.04.2022 приблизно о 08 годині 30 хвилин під час виявлення працівниками поліції за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , вогнепальної зброї та бойових припасів у вигляді переробленого саморобним способом сигнального пістолета «Zoraki» моделі «914-8», заводський номер видалений, калібру 9 мм Р.А. Knall, виробництво Туреччини, двох ручних бойових гранат; вогнепальної ручної зброї невстановленого зразка з нарізним стволом калібром від 7,5 мм до 9 мм, які останній зберігав без передбаченого законом дозволу, у ОСОБА_6 виник умисел на вбивство працівників правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цими працівниками службових обов`язків з метою здійснення втечі з місця вчинення кримінального правопорушення та подальшого ухилення від кримінальної відповідальності.

З метою реалізації свого умислу, ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що посягає на життя працівників правоохоронних органів у зв`язку з виконанням цими працівниками службових обов`язків, знаходячись у приміщенні будинку за місцем свого мекання за адресою: АДРЕСА_1 , привів у бойову готовність одну ручну бойову гранату, яку кинув у бік старшого оперуповноваженого СКП ВП № 3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганські області майора поліції ОСОБА_8 та старшого оперуповноваженого СКП ВП № 3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , які в цей час перебували у приміщенні вказаного будинку, знаходилися у форменому одязі з поліцейськими відзнаками, були екіпіровані вогнепальною зброєю та засобами індивідуального захисту, внаслідок чого у будинку стався вибух.

Крім того, 18.04.2022 ОСОБА_6 , після скоєння замаху на вбивство працівників поліції, переховувався у приміщенні літньої кухні на подвір`ї буд. АДРЕСА_2 від працівників поліції, що здійснювали пошукові заходи з метою встановлення його місця знаходження.

Того ж дня, приблизно о 12 годині 10 хвилин під час проведення пошукових заходів з метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_6 , пошуковою групою у складі начальника СКП ВП № 3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області підполковника поліції ОСОБА_10 , старшого оперуповноваженого СКП ВП № 3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області лейтенанта поліції ОСОБА_11 , які були одягнуті у формений одяг працівників поліції та військовослужбовця ВЧ НОМЕР_2 стрільця-регулювальника 1 комендантського відділення комендантського взводу комендантської роти солдата ОСОБА_12 , який був одягнутий у формений одяг військовослужбовця Збройних сил України, проводилась перевірка будівель на території буд. АДРЕСА_2 . При цьому зазначені особи перебували у форменому одязі, були екіпіровані вогнепальною зброєю та засобами індивідуального захисту.

З метою перевірки приміщення літньої кухні на території зазначеного подвір`я старший оперуповноважений СКП ВП № 3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області лейтенант поліції ОСОБА_11 відчинив двері у зазначене приміщення, де на порозі знаходився ОСОБА_6 з вогнепальною ручною зброєю невстановленого зразка з нарізним стволом калібром від 7,5 мм до 9 мм в одній руці та однією ручною бойовою гранатою в іншій.

ОСОБА_6 з метою уникнення кримінальної відповідальності, усвідомлюючи, що посягає на життя працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, маючи прямий, раптово виниклий умисел на вбивство, тобто на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 , використовуючи вогнепальну ручну зброю невстановленого зразка з нарізним стволом калібром від 7,5 мм до 9 мм, здійснив два постріли в розташування життєво важливих органів, а саме: у підборіддя ліворуч та у праву щоку старшого оперуповноваженого СКП ВП № 3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області лейтенанта поліції ОСОБА_11 , заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого сліпого вогнепального кульового поранення грудної клітини, спричиненого при пострілі з близької відстані, вхідна рана якого розташована в проекції підборіддя ліворуч.

Смерть ОСОБА_11 настала від проникаючого сліпого вогнепального поранення грудної клітини, яке ускладнилось розвитком гострої крововтрати.

18.04.2022 приблизно о 12 годині 11 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні літньої кухні на подвір`ї буд. АДРЕСА_2 , усвідомлюючи, що посягає на життя працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, а також на життя військовослужбовця у зв`язку з його діяльністю щодо охорони громадського порядку, привів у бойову готовність ручну бойову гранату, яку кинув у бік начальника СКП ВП № 3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області підполковника поліції ОСОБА_10 та військовослужбовця ВЧ НОМЕР_2 Збройних сил України стрільця-регулювальника 1 комендантського відділення комендантського взводу комендантської роти солдата ОСОБА_12 , які перебували на подвір`ї вказаного будинку, внаслідок чого стався вибух.

18.04.2022 приблизно о 12 годині 12 хвилин ОСОБА_6 після скоєння вбивства старшого оперуповноваженого СКП ВП № 3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області лейтенанта поліції ОСОБА_11 викрав у останнього автоматичну вогнепальну табельну зброю - автомат АК-74 № НОМЕР_3 , 1978 року випуску, з набоями до нього у кількості 120 патронів калібру 7,62 мм, та табельну вогнепальну зброю - пістолет ПМ НОМЕР_4 , 1961 року випуску, з набоями до нього у кількості 16 патронів калібру 9 мм.

Після вчинення усіх вказаних дій ОСОБА_6 втік з місця події у невідомому напрямку, забравши із собою викрадену зазначену вогнепальну зброю та бойові припаси.

18.04.2022 СВ ВП № 3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області за вказаними фактами слідчим розпочато досудове розслідування у кримінальних провадженнях № 0000312 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, № 0000316 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України, № 0000317 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України, № 0000318 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 262 КК України, які 19.04.2022 об`єднані в одному провадженні за № 0000312.

19.04.2022 відповідно до ст. ст. 276-278 КПК України складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 263, ст. 348 КК України, та з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України ОСОБА_6 повідомлено про підозру у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України: письмове повідомлення про підозру 19.04.2022 вручене під розписку матері ОСОБА_6 ОСОБА_13 .

Постановою слідчого від 19.04.2022 на підставі ст. 281 КПК України оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_6

03.05.2022 Луганською обласною прокуратурою подальше досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000312 доручено СУ ГУНП в Луганській області.

01.08.2022 СУ ГУНП в Луганській області за фактом замаху на вбивство працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, а також військовослужбовця у зв`язку з його діяльністю щодо охорони громадського порядку, розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000241 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України.

02.09.2022 матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях № 0000312 та № 0000241 об`єднані в одному провадженні за № 0000312.

05.09.2022 відповідно до ст. ст. 276-279 КПК України складено письмове повідомлення про нову підозру у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 263, ст. 348 КК України.

У зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, захопленням м. Лисичанська Сєвєродонецького району Луганської області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території Луганської області та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України в газеті «Урядовий кур`єр» № 194 (7315) від 08.09.2022, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора 05.09.2022 опубліковано повістку про виклик ОСОБА_6 на 12.09.2022 о 10:00, 13.09.2022 о 10:00 та 14.09.2022 о 10:00 за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000312, а саме: для отримання письмового повідомлення про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 262, ч. 263, ст. 348 КК України, допиту в якості підозрюваного тощо.

Жодного разу у призначений час ОСОБА_6 у призначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

Слідчим 14.09.2022 з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України ОСОБА_6 повідомлено про нову підозру у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України: опубліковано повідомлення про нову підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора 05.09.2022 та в газеті «Урядовий кур`єр» № 194 ( НОМЕР_5 ) від ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

У зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, проведенням бойових дій, захопленням м. Лисичанська Луганської області, конкретне фактичне місцезнаходження обвинуваченого ОСОБА_6 на цей час невідоме, проте зібрані докази дають достатні підстави вважати, що обвинувачений перебуває на тимчасово окупованій території м. Лисичанська Луганської області, де переховується від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Луганської області від 12.10.2022 надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000312 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 262, ч. 263, ст. 348 КК України.

Наявність обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 263, ст. 348 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

показаннями потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 ; свідка ОСОБА_13 ;

протоколами огляду місця події від 18.04.2022 та від 19.04.2022, трупа ОСОБА_11 від 18.04.2022 та від 20.04.2022;

протоколами впізнання особи за фотознімками;

висновками експертів № 1291 від 17.05.2022; № СЕ-19/104-22/10450-БЛ від 06.05.2022; № СЕ-19/104-22/11857-БЛ від 18.05.2022; № СЕ-19/104-22/11854-БЛ від 19.05.2022.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, які відповідно до ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 263, ст. 348 КК України караються позбавленням волі на строк від трьох до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі.

ОСОБА_6 з метою ухилення від кримінальної відповідальності та вчинення інших кримінальних правопорушень переховується від суду на тимчасово окупованій території Луганської області, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, є ризиками, передбаченими п. 1, п. 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Про те, що підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування та продовжує переховуватися від суду свідчить таке:

після скоєння кримінальних правопорушень 18.04.2022 ОСОБА_6 зник з місця події, що підтверджується показаннями потерпілих у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , та переховувався від правоохоронних органів, його місцезнаходження до моменту окупації м. Лисичанська Луганської області російськими окупаційними військами 03.07.2022 встановити не вдалося;

показаннями свідка ОСОБА_13 , яка пояснила, що після подій 18.04.2022 її син ОСОБА_6 зник з місця мешкання та його місцезнаходження їй не відомо;

в газеті «Урядовий кур`єр» № 194 (7315) від 08.09.2022 та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора 05.09.2022 опубліковано повістку про виклик ОСОБА_6 на 12.09.2022 о 10:00, 13.09.2022 о 10:00 та 14.09.2022 о 10:00 за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000312, отримання письмового повідомлення про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 262, ч. 263, ст. 348 КК України, допиту як підозрюваного тощо.

Жодного разу у призначений час ОСОБА_6 у призначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

Тому, наголошує прокурор, в повній мірі можна стверджувати про переховування обвинуваченого ОСОБА_6 від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

ОСОБА_6 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, переховується від суду на тимчасово окупованій території Луганської області у м. Лисичанську, що підтверджується зібраними матеріалами, а саме:

показаннями потерпілої ОСОБА_14 ;

показаннями свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .

ОСОБА_6 на теперішній час знаходиться на території України, яка перебуває під контролем окупаційної адміністрації держави-агресора, що надає йому можливість скоїти інше кримінальне правопорушення за відсутності контролю за окупованою територією з боку влади України.

На думку прокурора, у кримінальному провадженні зібрані докази, які у своїй сукупності свідчать про вчинення ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Беручи до уваги тяжкість та специфіку кримінальних правопорушень, а також те, що у разі визнання винним у вчиненні інкримінованих злочинів йому може бути призначене покарання у вигляді реального позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічне позбавленням волі, прокурор вважає, що запобіжним заходом, який здатний забезпечити належну поведінку ОСОБА_6 , є тримання під вартою, жодний із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Прокурор, посилаючись на ч. 3 ст. 315, ст.ст. 36, 131, 132, 176-178, 183, 184, 193, 194 177 КПК України, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 просить суд:

обрати обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою;

розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді

тримання під вартою після затримання особи не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження.

Прокурор в судовому засіданні підтримав і обґрунтував клопотання.

Захисник обвинуваченого не заперечувала.

Вислухавши думки прокурора та захисника, дослідивши додані до клопотання матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на такі обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою обрання запобіжного заходу обвинуваченому є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілих, свідків у провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стороною обвинувачення зібрані докази, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких і особливо тяжких злочинів та відповідно до ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 263, ст. 348 КК України караються позбавленням волі на строк від трьох до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі.

При цьому суд бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішенні «Мюррей проти Сполученого Королівства», згідно з якою факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Прокурор в судовому засіданні достатньо обґрунтував необхідність застосування до обвинуваченого запобіжного заходу та довів наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Разом з тим, в п.74 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мамедова проти Росії» та п. 79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» висловлена правова позиція, що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі, переховування особи від правосуддя та здійснення впливу на свідків, потерпілих, інших підозрюваних. При цьому зазначено, що перешкоджання встановленню істини у справі, здійснення впливу на свідків та потерпілих, переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують. Крім того, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Суд прийшов до переконання, що існують ризики, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду і вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Даних, які б вказували на неможливість застосування стосовно ОСОБА_6 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з Переліком територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 23 липня 2022 року, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 27 липня 2022 року № 169) Лисичанська міська територіальна громада Сєвєродонецького району Луганської області є тимчасово окупованою територією України.

Таким чином, факт тимчасової окупації території м. Лисичанськ Луганської області є загальновідомим, а перебування обвинуваченого у м. Лисичанську підтверджується доказами, на які послався прокурор у своєму клопотанні.

Згідно з ч. 6 ст. 193 КК України суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Враховуючи, що ОСОБА_19 обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, суд не вважає за можливе призначити йому заставу.

На підставі ст. 29 Конституції України, керуючись ст.ст. 48, 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, ч. 3 ст. 315 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Обрати обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3