Справа № 947/5081/24
Провадження № 1-кс/947/1971/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , особи щодо майна якої вирішується про накладення арешту майна - підозрюваної ОСОБА_4 , її захисника адвоката ОСОБА_5 , представника власника майна адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001526, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332, ч.2 ст.369-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001526 від 14.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332, ч.2 ст.369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи, налагодили злочинну схему із виготовлення документів за грошову винагороду, які підтверджують інвалідність особам призовного віку, з метою їх подальшого виїзду за кордон та ухилення від мобілізації.

Так, в ході проведення досудового розслідування, від співробітників 2 управління представництва внутрішньої безпеки в Одеській області (з дислокацією у м.Одеса) ГУ ВБ СБУ надійшов рапорт в якому зазначено, що на території Одеського регіону функціонує схема виготовлення через медико-соціальну експертну комісію (МСЕК) документів, які є підставою для отримання особою інвалідності та в подальшому ухилення від мобілізації.

В ході проведення заходів, було встановлено особу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка являється сімейним лікарем комунально-некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3», яка знаходиться за адресою: м.Одеса, вул.Ільфа і Петрова, буд.63/1, а також використовуючи власні зв`язки за грошову винагороду налагодила схему виготовлення через медико-соціальну експертну комісію (МСЕК) документів, які є підставою для отримання особою інвалідності та в подальшому ухилення від мобілізації та виїзду за кордон.

Разом з тим оперативно-розшуковими заходами було встановлено що ОСОБА_4 під час своєї протиправної діяльності використовує наступний номер телефону НОМЕР_1 .

06.02.2024, в період часу з 15 години 05 хвилин по 18 годину 34 хвилину в порядку ч.3 ст.233 КПК України щодо проведення невідкладного обшуку до постанови ухвали слідчого судді, з метою врятування речей документів та іншого майна від знищення, перероблення, приховування, а саме обшуку нежитлових будівель, було здійснено обшук у службовому кабінеті №5 комунально-некомерційного підприємства «Центру первинної медико-санітарної допомоги №3» розташованою за адресою: м.Одеса вул.Ільфа і Петрова, буд.63/1 де працює сімейний лікар ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у приміщенні було виявлено та вилучено наступні речі та документи, а саме:

-мобільний телефон марки IPHONE XR, який належить ОСОБА_4 пін-код невідомий IMEI НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 із сім-картою оператора мобільного зв`язку Київстар НОМЕР_1 . Телефон знаходиться у сріблясто-прозорому чохлі з корпусом білого кольору;

-мобільний телефон марки IPHONE 8RLUS без пін-коду, робочий телефон ОСОБА_4 , IMEI НОМЕР_4 із сім-картою оператора мобільного зв`язку Київстар НОМЕР_5 . Телефон знаходиться у зеленому чохлі з корпусом чорного кольору;

-мобільний телефон марки Redmi, який знаходився у шухляді стола лікаря ОСОБА_4 . Model: НОМЕР_6 RN4G пін-код невідомий;

-три банківські картки, а саме: Monobank НОМЕР_7 ; Ukrgasbank 470362; Приват Банк НОМЕР_8 ;

-грошові кошти номіналом: 2 купюри номіналом 1000 гривень у кількості 2 шт; 2 купюри номіналом 500 гривень у кількості 2 шт; 1 купюра номіналом 200 гривень у кількості 1 шт; 1 купюра номіналом 100 гривень у кількості 1 шт; 1 купюра номіналом 50 гривень у кількості 1 шт.;

-медична документація ОСОБА_8 , а саме: виписка з прийому хворого 26.12.2023 на 1 арк; виписка з прийому хворого 03.01.2024 на 1 арк; виписка із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого 2 шт. на 1 арк; направлення на медико-соціально-експертну комісію (МСЕК);

-медичні картки та документи амбулаторних хворих в тому числі і направлення на медико-соціально-експертну комісію (МСЕК), які знаходились в особистій сумці ОСОБА_4 , а саме: ОСОБА_9 на 24 арк.; ОСОБА_10 на 40 арк.; ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 ; ОСОБА_13 ; ОСОБА_14 ; ОСОБА_15 ; ОСОБА_16 на 4 арк.; ОСОБА_17 на 3 арк.; ОСОБА_18 на 8 арк.; ОСОБА_19 на 11 арк. та медична картка; ОСОБА_20 на 8 арк.; ОСОБА_21 на 3 арк. та медична картка; ОСОБА_22 на 13 арк.; ОСОБА_23 на 4 арк.; ОСОБА_24 на 76 арк.; ОСОБА_25 на 7 арк.; ОСОБА_26 на 32 арк.; ОСОБА_5 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 на 28 арк. та медична картка; ОСОБА_15 на 15 арк., а також документи ОСОБА_33 на 5 арк., які знаходилися у одному файлі з грошовими купюрами номіналом 500 гривень у кількості 2 шт.

Постановою слідчого від 07.02.2024 вище перелічене вилучене в ході обшуку майно, у відповідності до ст.98 КПК України, визнано речовими доказами, оскільки в органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати що воно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, виявити які вдасться лише за допомогою проведення слідчих дій та відповідних експертиз із залученням судових експертів.

Разом з тим, 06.02.2024 гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України.

Слідча звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання просив його задовольнити з підстав викладених письмово. Зазначив, що згідно повідомлення про направлення клопотання про арешт майна через поштове відділення ТОВ «Нова Пошта», відповідно до якого останнє направлено 07.02.2024 року, згідно вимог ч.5 ст.171 КПК України, в повідомленні зазначена адреса Київського районного суду м.Одеси (м.Одеса, вул.Варненська, 3Б) та ПІП посадової особи, що уповноважена на прийняття такого клопотання. Звернув увагу на те, що дата реєстрації в електронній системі суду не є датою подачі/направлення клопотання. Звернув увагу на те, що в ході досудового розслідування, були всі підстави в порядку ч.3 ст.233 КПК України до постанови ухвали слідчого судді для проведення обшуку у службовому кабінеті сімейного лікаря ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , №5 в приміщенні комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3» за адресою: м.Одеса вул.Ільфа і Петрова, буд.63/1, в ході якого виявлені та вилучені речі та документи які мають суттєве значення для подальшого досудового розслідування кримінального провадження. Метою проведення невідкладного обшуку є документування незаконної діяльності лікаря ОСОБА_4 , а також виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення. Зазначив, що підставою для такого проникнення та проведення обшуку вказаного житла є письмова згода директора КМП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3» ОСОБА_34 , що підтверджується витягом з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно.

Представник підозрюваної ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 надав письмові заперечення на клопотання слідчої, в судовому засіданні зауважив, що клопотання про арешт майна є необґрунтованим, у зв`язку з чим підстав для його задоволення немає. В судовому засіданні звернув увагу на те, що повідомлена ОСОБА_4 підозра є необґрунтованою, дії заявника ОСОБА_8 були направлені на провокування ОСОБА_4 на вирішення останньою питання у МСЕК та підготовки всіх необхідних документів. Крім того, зазначив, що 06.02.2024 року без ухвали слідчого судді правоохоронні органу незаконно провели обшук в кабінеті №5 сімейного лікаря ОСОБА_4 , що знаходиться у приміщенні комунально-некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3», за адресою: м.Одеса, вул.Ільфа і Петрова, буд.63/1, звернувшись з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку за вищезазначеною адресою, який фактично вже був проведений 06.02.2024 року отримали відмову слідчого судді у задоволенні такого клопотання. Наголосив, що в цьому ж контексті потрібно розглядати і згоду керівника центру, не має жодного відношення до кабінетів лікарів, їх особистого майна, лікарської таємниці та іншого. Зауважив, що під час проведення обшуку працівники поліції підкинули в шухляду її робочого столу телефон та здійснили видалення інформації з жорсткого диску амбулаторії, втому числі на якому фіксувалися данні відеокамер. Посилався на те, що слідчою був порушений строк подання клопотання до слідчого судді, оскільки обшук був проведений 06.02.2024 року, а клопотання зареєстровано у суді 09.02.2024 року. Крім того, клопотання слідчої не датоване. На думку захисника, вилучені речі та документи не відповідають ознакам, що встановлені ст.98 КПК України. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Підозрювана ОСОБА_4 повністю підтримала думку свого захисника. Підозра на її думку ґрунтується на припущеннях та провокації. Просила повернути вилучені грошові кошти, оскільки вони є її особистими накопиченнями та не мають жодного відношення до інкримінованого злочину.

Представник КНП «ЦПМСД №3» ОМР адвокат ОСОБА_6 надала письмові заперечення на клопотання слідчої. В судовому засіданні зазначила, що обшук був проведений незаконно, в матеріалах клопотання відсутня ухвала слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку в приміщенні КНП «ЦПМСД №3» ОМР, крім того, лікар ОСОБА_4 не надавала дозвіл на її особистий обшук та обшук її майна. Крім того, в матеріалах клопотання не міститься оригіналу конверту з оригіналом накладної, відповідно до яких можна зробити висновки про належні строки звернення слідчою до суду з клопотанням про арешт майна. Зауважила, що вилучені під час обшуку медичні документи жодним чином не відносяться до кримінального провадження, містять особисту інформацію, щодо лікування контактні данні хворих, що як наслідок призведе до порушення права на таємницю про стан здоров`я, а також перешкоджатиме діяльності медичної установи. Додала, що комунально-некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3» не фігурує у кримінальному провадженні, не має жодного процесуального статусу, тому вилучене майно, що перебуває на балансі підприємства не буде мати доказової бази. Вилучені речі не відповідають ознакам, що встановлені ст.98 КПК України. Просила відмовити у задоволенні клопотання та повернути власникам вилучене майно.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку прокурора та представників власників майна, приймаючи до уваги письмові заперечення захисника та представника КНП «ЦПМСД №3» ОМР, вважаю, що клопотання слідчої підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначене вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польщі» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

В судовому засіданні не встановлено факту того, що обшук за місцем роботи лікаря ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: у приміщенні кабінету №5 комунально-некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3» розташованою за адресою: м. Одеса вул.Ільфа і Петрова, буд.63/1, було проведено з порушенням норм КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що 06.02.2024 у період часу з 15 години 05 хвилин по 18 годину 34 хвилини, проведено обшук за місцем здійснення діяльності сімейного лікаря ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: у службовому кабінеті №5 комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3» за адресою: м. Одеса вул.Ільфа і Петрова, буд.63/1.

Так, в даному контексті мова йде про обшук не в житлі чи іншому приватному володінні, а в службовому кабінеті. Службовий кабінет сам по собі не може вважатися житлом або іншим володінням, доступ до якого визначає виключно його володілець. Службове приміщення надається для виконання службових обов`язків і доступ до нього визначається іншим регулюванням, яке ґрунтується на міркуваннях, не пов`язаних із захистом приватності осіб, яким таке службове приміщення надане.

В матеріалах судового провадження міститься письмова згода директора КМП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3» ОСОБА_35 .

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що оцінка належності письмової згоди керівника установи, де проводився обшук, а також правомочності її видачі, інших обставин та часу її надання може бути предметом оцінки лише під час судового розгляду обвинувального акту у вказаному кримінальному провадженні (у разі його складення та направлення до суду).

Також слідчий суддя враховує правову позицію викладену в постанові Верховного у постанові від 20 листопада 2023 року по справі №359/10291/19 щодо згоди володільця приміщення на проведення обшуку.

У кримінальному провадженні відповідно до ст.91 КПК України підлягає доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Стандарт доведення «достатні підстави», необхідність застосування якого передбачає ч.3 ст.170 КПК України, не вимагає від сторони обвинувачення надання безумовних та беззаперечних доказів, а передбачає необхідність наведення достатньо вагомих фактів та об`єктивних відомостей, аналіз яких у їх взаємозв`язку між собою дозволяє дійти висновку про відповідність вилученого майна критеріям речових доказів.

Також, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, про застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для вирішення питання про арешт майна, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Щодо накладення арешту на вилучені під час проведення обшуку за місцем роботи ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , речі: мобільні телефони, банківські картки та документи на ім`я ОСОБА_8 , то зазначене майно, може містити докази про можливе одержання останньою неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, достовірно знаючи всю процедуру оформлення для медико-соціальної експертної комісії (МСЕК) документів, які є підставою для отримання особами інвалідності та в подальшому ухилення останніх від мобілізації, а тому є важливими доказами можливого вчинення правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.2 ст.369-2 КК України та накладення арешту на них є необхідним для збереження цих речових доказів та недопущення їх знищення.

Так, накладення арешту на мобільні телефони необхідне для проведення їх огляду з метою встановлення наявності електронних доказів, що можуть мати суттєве значення для кримінального провадження. Крім того, сторони не оспорюють обставину користування зазначеними телефонами ОСОБА_4 .

Що стосується посилання захисника на необґрунтованість підозри, слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_4 , 06.02.2024 року повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України.

Так, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих слідчому судді матеріалах, вислухавши пояснення самого підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.

Крім того, обґрунтованість підозри перевірялася слідчим суддею під час обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави.

Слідчий суддя відхиляє твердження сторони захисту та представника КНП «ЦПМСД №3» ОМР про пропуск строку звернення, що передбачений ч.5 ст. 171 КПК України, з відповідним клопотанням до слідчого судді та зазначаю наступне.

Згідно ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Статтею 116 КПК України визначено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у лікувально-профілактичному закладі охорони здоров`я чи закладі з надання психіатричної допомоги, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.

Як вбачається з протоколу обшуку від 06.02.2024 року, вказана процесуальна дія була закінчена 06.02.2024 року о 18 годині 34 хвилини.

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , яке погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001526, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332, ч.2 ст.369-2 КК України скеровано до Київського районного суду м.Одеси засобами поштового зв`язку 07.02.2024 року, що підтверджується копією конверту та наданими процесуальним керівником під час розгляду клопотання трекерами-повідомленнями ТОВ «Нова Пошта» із визначенням деталей маршруту.

Посилання адвоката ОСОБА_5 про те, що у тексті клопотання слідчої не зазначена дата, слідчий суддя визнає недоліком, водночас він суттєво не впливає на розгляд клопотання по суті та не впливає на законність процесуального рішення по суті заявлених органом досудового розслідування вимог. У свою чергу до клопотання надані докази, які підтверджують проведення оперативно-розшукових заходів у кримінальному провадженні №0001526, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.12.2023. Зазначені обставини відповідають змісту підозри, яка повідомлена ОСОБА_4 .

Інші обставини, в тому числі і провокацію злочину, на які посилається сторона захисту, не спростовують обставини, встановлені під час судового розгляду клопотання слідчого, а відносяться до питань, які є предметом судового розгляду, а не судового контролю з боку слідчого судді.

В той же час стороною обвинувачення під час розгляду клопотання належним чином не доведено, що грошові кошти номіналом: 2 купюри номіналом 1000 гривень у кількості 2 шт; 2 купюри номіналом 500 гривень у кількості 2 шт; 1 купюра номіналом 200 гривень у кількості 1 шт; 1 купюра номіналом 100 гривень у кількості 1 шт; 1 купюра номіналом 50 гривень у кількості 1 шт; медичні картки та документи амбулаторних хворих в тому числі і направлення на медико-соціально-експертну комісію (МСЕК), які знаходились в особистій сумці ОСОБА_4 , а саме: ОСОБА_9 на 24 арк.; ОСОБА_10 на 40 арк.; ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 ; ОСОБА_13 ; ОСОБА_14 ; ОСОБА_15 ; ОСОБА_16 на 4 арк.; ОСОБА_17 на 3 арк.; ОСОБА_18 на 8 арк.; ОСОБА_19 на 11 арк. та медична картка; ОСОБА_20 на 8 арк.; ОСОБА_21 на 3 арк. та медична картка; ОСОБА_22 на 13 арк.; ОСОБА_23 на 4 арк.; ОСОБА_24 на 76 арк.; ОСОБА_25 на 7 арк.; ОСОБА_26 на 32 арк.; ОСОБА_5 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 на 28 арк. та медична картка; ОСОБА_15 на 15 арк., а також документи ОСОБА_33 на 5 арк., які знаходилися у одному файлі з грошовими купюрами номіналом 500 гривень у кількості 2 шт., є майном, що має відношення до предмету розслідування кримінального провадження №0001526, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332, ч.2 ст.369-2 КК України.

Так, грошові кошти вилучені в особисто у ОСОБА_4 та не мають ознак таких, що отримані злочинним шляхом або підлягають конфіскації, як виду покарання оскільки санкція інкримінованого підозрюваній злочину передбачає міру покарання у вигляді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від двох до п`яти років. З матеріалів кримінального провадження не вбачається отримання готівкових грошових коштів підозрюваною в якості неправомірної вигоди.

Щодо вилучених медичних документів третіх осіб, слідчий суддя погоджується з думкою представника КНП «ЦПМСД №3» ОМР адвоката ОСОБА_6 , що вилучені документи не мають відношення до кримінального провадження, містять особисту інформацію, щодо лікування контактні данні хворих та підлягають поверненню комунальній установі з метою дотримання прав та законних інтересів хворих, не порушення права на таємницю про стан здоров`я.

В той же час, сторона обвинувачення може ініцюювати питання щодо отримання тимчасового доступу до вищезазначеної медичної документації.

Що стосується посилання сторони захисту про підкидання в шухляду робочого столу ОСОБА_4 телефону та видалення інформації з жорсткого диску амбулаторії, в тому числі на якому фіксувалися данні відеокамер, слідчий суддя зазначає, що таке питання може ініціюватися шляхом подання заяви про вчинення кримінального злочину до відповідного уповноваженого органу.

Враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає частковому застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001526, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332, ч.2 ст.369-2 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 06.02.2024 y ході пpoведення обшуку у комунально-некомерційному підприємстві «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3» за адресою: м.Одеса, вул.Ільфа і Петрова, буд.63/1 у кабінеті №5, а саме:

мобільний телефон марки IPHONE XR, у сріблясто-прозорому чохлі з корпусом білого кольору, який належить ОСОБА_4 пін-код невідомий IMEI НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 із сім-картою оператора мобільного зв`язку Київстар НОМЕР_1 ;

мобільний телефон марки IPHONE 8 РLUS без пін-коду, у зеленому чохлі з корпусом чорного кольору, робочий телефон ОСОБА_4 , IMEI НОМЕР_4 із сім-картою оператора мобільного зв`язку Київстар НОМЕР_5 ;

мобільний телефон марки Redmi, Model: НОМЕР_6 RN4G пін-код невідомий;

три банківські картки: Monobank НОМЕР_7 ; Ukrgasbank НОМЕР_9 ; Приват Банк НОМЕР_8 ;

медичну документацію ОСОБА_8 : виписку з прийому хворого 26.12.2023 на 1 арк.; виписку з прийому хворого 03.01.2024 на 1 арк.; виписку із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого 2 шт. на 1 арк.; направлення на медико-соціально-експертну комісію (МСЕК);

із забороною розпорядження та користування ними до скасування арешту у встановленому порядку, що передбачений КПК України.

У задоволенні клопотання в іншій частині відмовити та повернути їх власникам після набрання ухвалою законної сили.

Виконання ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1