Справа № 127/8796/24
Провадження № 1-кс/127/3822/24
У Х В А Л А

Іменем України

18 березня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Вінницького районного управління поліції ГУ НП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Вінницького районного управління поліції ГУ НП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим слідчого відділу Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування матеріалів кримінального провадження №0000379 від 16.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, в ході здійснення якого виникла необхідність в накладенні арешту на майно :01:009:0076 та :01:009:0077), яке перебуває у приватній власності ОСОБА_5 .

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак попередньо суду надано матеріали кримінального провадження та копії документів на обґрунтування клопотання.

Відповідно до частини другої статті 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З огляду на наведене, з метою забезпечення арешту майна, власник майна не повідомлявся про розгляд даного клопотання.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу, відповідно до вимог частини першої статті 172 КПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною першою статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим слідчого відділу Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування матеріалів кримінального провадження №0000379 від 16.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення з Вінницької міської ради про те, що під час обстеження земель Вінницької міської територіальної громади виявлено ознаки незаконного оформлення прав щодо земельної ділянки площею 1,0950 га із кадастровим номером :01:009:0075, що розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення якої для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

Відомості про право власності на вказану земельну ділянку було зареєстровано 28.12.2019 за ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підставою реєстрації права власності є копія державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 , виданого 10.12.2003 Вінницьким районним відділом земельних ресурсів.

Крім того, станом на дату видачі Державного акту, ОСОБА_6 було 11 років та проживав він за адресою: АДРЕСА_2 .

В подальшому, 16.01.2020 здійснено поділ даної земельної ділянки та за її рахунок сформовано дві нових: площею 0,5475 га із кадастровим номером :01:009:0076 та площею 0,5475 га із кадастровим номером :01:009:0077, новим власником яких стала ОСОБА_5 на підставі договорів купівлі-продажу, укладених з ОСОБА_6 07.02.2020 у приватного нотаріуса Вінницького нотаріального округу ОСОБА_7 .

Разом з тим, відповідно до Рішення виконкому Вінницької міської ради народних депутатів від 01.02.1996 року №87, земельна ділянка площею 10937,45 кв.м. по вул. Айвазовського, 4 у м. Вінниці вилученна з постійного користування закритого акціонерного товариства «РБУ-1» та передана приватному малому підприємству «Проксен» в постійне користування для виробничих потреб, вказаному ПМП «Проксен» видано державний акт на право постійного користування землею серії НОМЕР_2 , який було зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 74 від 14.02.1996.

В подальшому, постановою слідчого, враховуючи вищевикладене, земельні ділянки з кадастровими номерами :01:009:0076 та :01:009:0077, визнано речовими доказами в межах даного кримінального провадження.

Наведені обставини підтверджуються витягом з ЄРДР №0000379 від 16.03.2023, повідомленням про можливе вчинене кримінальне правопорушення №01/00/011/7932 від 10.02.2023, листом ГУ Дердгеокадастру у Вінницькій області №0-2-0.6-2450/2-24 від 13.03.2024, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №368794571 від 06.03.2024, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №368794826 від 06.03.2024, договором купівлі-продажу від 07.02.2020.

Постановою слідчого від 13.03.2024 вилучене майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Наведене свідчить про те, що вищевказане майно, яке було вилучене під час огляду місця події є тимчасовим вилученим майном та відповідно до статті 98 КПК України має значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на дане майно слід накласти арешт.

Таким чином, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на вищевказане майно, підлягає задоволенню.

В той же час, відповідно до пунктів 5, 6 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, слідчий суддя вважає, що арешт на зземельні ділянки з кадастровими номерами :01:009:0076 та :01:009:0077, які перебувають у приватній власності ОСОБА_5 , необхідно накласти шляхом заборони розпоряджатися вказаним майном будь-яким чином, однак без позбавлення права користування вказаним майном.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:009:0076 та :01:009:0077, які перебувають у приватній власності ОСОБА_5 , шляхом заборони розпоряджатися вказаним майном будь-яким чином, однак без позбавлення права користування вказаним майном..

Виконання та контроль за виконанням ухвали покласти старшого слідчого СВ Вінницького районного управління поліції ГУ НП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 .

Зобов`язати старшого слідчого СВ Вінницького районного управління поліції ГУ НП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя