Справа № 134/1050/24
УХВАЛА

Іменем України

13 червня 2024 року смт. Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль подання начальника державної установи «Крижопільський виправний центр (№ 113)» про звільнення від відбування покарання у зв`язку з досягненням пенсійного віку засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Інгулка Баштанського району Миколаївської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, до засудження непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

07 червня 2024 року до Крижопільського районного суду надійшло подання начальника ДУ «Крижопільський виправний центр (№ 113)» про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 у зв`язку з досягненням ним пенсійного віку.

В обґрунтування подання вказано, що засуджений ОСОБА_4 з 23 березня 2022 року відбуває покарання в ДУ «Крижопільський виправний центр (№ 113)», куди прибув з ДУ «Новобузький виправний центр (№ 103)», та 29 травня 2024 року досяг пенсійного віку, що в контексті ст. 61 КК України виключає можливість останнього відбувати покарання у виді обмеження волі.

В судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення подання.

Представник виправного центру та засуджений ОСОБА_4 подали до суду заяви про розгляд подання без їх участі, що відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України не перешкоджає проведенню такого розгляду.

Заслухавши думку прокурора, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 22.12.2016 року ОСОБА_4 визнаний винним та засуджений за ч. 2 ст. 121 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі.

Вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 14 березня 2017 року вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2016 року відносно ОСОБА_4 в частині призначення йому покарання за ч. 2 ст. 121 КК України скасовано та ухвалено новий вирок, яким призначено ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 121 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років.

Згідно ухвали Арбузинського районного суду Миколаївської області від 09 червня 2021 року засудженому ОСОБА_4 замінено невідбуту частину строку покарання у виді позбавлення волі - 4 (чотири) роки 3 (три) місяці 23 (двадцять три) дні більш м`яким у вигляді обмеження волі на зазначений строк. Зараховано в строк відбування покарання засудженому термін слідування під вартою з розрахунку один день тримання під вартою двом дням обмеження волі.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 25 листопада 2022 року постановлено абзац третій резолютивної частини ухвали Арбузинського районного суду Миколаївської області від 09 червня 2021 року по справі № 467/514/21 (провадження № 1-в/467/107/21) про заміну покарання у виді позбавлення волі на покарання у виді обмеження волі засудженому ОСОБА_4 читати у наступній редакції: «Зарахувати в строк відбування покарання засудженому термін слідування під вартою з розрахунку один день тримання під вартою двом дням обмеження волі, починаючи з дня набрання ухвали законної сили».

З 23 березня 2022 року по теперішній час засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)».

Станом на 13 червня 2024 року засуджений ОСОБА_4 відбув 2/3 строку призначеного покарання, невідбута частина покарання складає 1 рік 13 днів.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 61 КК України покарання у виді обмеження волі полягає у триманні особи в кримінально-виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 КК України, обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

У відповідності до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсійний вік для чоловіків встановлений на рівні 60 років.

Згідно ч. 9 ст. 59 КВК України стосовно особи, яка після постановлення вироку визнана особою з інвалідністю першої чи другої групи або досягла пенсійного віку, або захворіла на тяжку хворобу, яка перешкоджає відбуванню покарання, а також стосовно жінки, яка завагітніла, уповноважений орган з питань пробації чи адміністрація виправного центру вносить до суду подання про звільнення такої особи від відбування покарання.

Враховуючи, що засуджений ОСОБА_4 29 травня 2024 року досяг пенсійного віку (60 років), що виключає можливість останнього відбувати покарання у виді обмеження волі, суд дійшов висновку про обґрунтованість подання.

З огляду на викладене, подання начальника ДУ «Крижопільський виправний центр (№ 113)» про звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку з досягненням ним пенсійного віку підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 61 КК України, ст. 59 КВК України, суд -

постановив:

Подання начальника державної установи «Крижопільський виправний центр (№ 113)» -задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 14 березня 2017 року, звільнити від відбування покарання у зв`язку із досягненням ним пенсійного віку.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя