Провадження № 1-в/204/139/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представників установи ОСОБА_5 ,

особа, стосовно якої розглядається заява ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м.Дніпро заяву представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» про зміну примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом відносно ОСОБА_7 , 1949 року народження,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Залізничого районного суду м. Львова від 24 грудня 2019 року, відносно ОСОБА_6 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

В заяві, до якої додано висновок комісії лікарів-психіатрів №1217 від 14.12.2023 року, зазначено, що враховуючи тривалий стабільний стан пацієнта, що укладається в стан компенсації психоорганічного процесу, а також відсутність чітко визначених вимог щодо тривалості стабільного стану при застосуванні примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом, комісія лікарів-психіатрів підтверджує раніше винесений висновок від 27.11.2023 року про те, що внаслідок медикаментозної терапії в поєднанні з реабілітаційними заходами психічний стан хворого покращився та залишається стабільним на протязі досить тривалого часу, що виражається у зовні спокійній, упорядкованій поведінці, відсутності агресивних та аутоагресивних тенденцій. Розладів сприйняття, маячних ідей не спостерігалось. Хворий погоджується з наявністю у нього психічного захворювання, хворобливістю свого психічного стану під час скоєного, необхідністю прийому лікування під наглядом лікаря-психіатра у майбутньому. Проведена оцінка ризику насильства за шкалою HCR-20V3 - ризик насильства у майбутньому помірний. Викладене свідчить про усунення особливої небезпеки пацієнта для оточуючих.

В судовому засіданні представник установи підтримав вказану заяву, просив задовольнити, посилаючись на висновок комісії лікарів-психіатрів №1217 від 14.12.2023 року.

Пацієнт ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав заяву про зміну примусових заходів медичного характеру і просив задовольнити.

Захисник в судовому засіданні підтримав заяву про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 і просив задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 .

Вислухавши думку учасників процесу, ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що заява представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч. 5 ст. 94 КК України, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.

У відповідності до ч.2 ст.514 КПК України, Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

Згідно ч.3 ст.514 КПК України, розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, ухвалою Залізничого районного суду м. Львова від 24 грудня 2019 року, відносно ОСОБА_6 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, а саме: ч.1 ст.115 КК України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом. ОСОБА_6 знаходиться на лікуванні в Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» з 11.03.2020 року по теперішній час. Діагноз: Органічне ураження головного мозку судинного ґенезу ( гіпертонічного та атеросклеротичного ґенезу), помірно виражений психоорганічний синдром, змішаний варіант. Код згідно з чинним переглядом МКХ - 10 F 07.9.

В обґрунтування необхідності зміни ОСОБА_6 виду примусових заходів медичного характеру у висновку комісії лікарів-психіатрів №1217 від 14.12.2023 року зазначено, що враховуючи тривалий стабільний стан пацієнта, що укладається в стан компенсації психоорганічного процесу, а також відсутність чітко визначених вимог щодо тривалості стабільного стану при застосуванні примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом, комісія лікарів-психіатрів підтверджує раніше винесений висновок від 27.11.2023 року про те, що внаслідок медикаментозної терапії в поєднанні з реабілітаційними заходами психічний стан хворого покращився та залишається стабільним на протязі досить тривалого часу, що виражається у зовні спокійній, упорядкованій поведінці, відсутності агресивних та аутоагресивних тенденцій. Розладів сприйняття, маячних ідей не спостерігалось. Хворий погоджується з наявністю у нього психічного захворювання, хворобливістю свого психічного стану під час скоєного, необхідністю прийому лікування під наглядом лікаря-психіатра у майбутньому. Проведена оцінка ризику насильства за шкалою HCR-20V3 - ризик насильства у майбутньому помірний. Викладене свідчить про усунення особливої небезпеки пацієнта для оточуючих. За своїм психічним станом подальшого застосування примусових заходів медичного характеру у закладі з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом не потребує, може бути переведений для застосування примусових заходів медичного характеру у заклад з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

Також, в судовому засіданні встановлено, що згідно п.24 вказаного висновку комісії лікарів-психіатрів №1217 від 14.12.2023 року, при надходженні та у перший час перебування в лікарні в психічному стані пацієнта відмічалось порушення органічного генезу (неуважність, коливання уваги, зниження пам?яті на поточні і минулі події, нецілеспрямованість і тугорухливість мислення, зниження його продуктивності) були наявні емоційно-вольові розлади у вигляді емоційної лабільності, дратівливості. Мислення було паралогічне, регідне, з зайвою деталізацією. Пояснював свій вчинок: «щось трапилося зі мною тоді, а коли прийшов до тями, побачив її скривавлену, то все через жару та підвищений тиск, я тоді багато нервував». Коло зацікавлень було обмежено побутовими потребами. Спілкувався з оточуючими достатньо. Час проводив переважно в палаті, поведінкові стереотипи були одноманітними, зацікавленості ні до чого не проявляв. Агресивних та аутоагресивних дій не спостерігалось. Виказував формальний жаль щодо скоєного, заперечував скоєне, не розуміючи: «Як таке могло трапитись..». На тлі лікування та комплексу реабілітаційних заходів з жовтня 2022 року у психічному стані відмічена позитивна динаміка: поведінка набула упорядкованого характеру, емоційні порушення згладилися. Інтелектуально-мнестична недостатність порушувала формування у пацієнта терапевтичних соціально-трудових настанов, розуміння свого психічного стану, сприяла розгубленості у складних міжособистісних ситуаціях, порушувала здатність до планування та прогнозування своїх дій, переважали конкретно-ситуаційні рішення, про що зазначалось у висновку комісії лікарів-психіатрів від 02.05.2023 року. За час, що минув після останнього огляду КЛП, у психічному стані зберігалась досягнута раніше позитивна динаміка: поведінка була впорядкованою, емоційні порушення не поновлювались, виказував формальний жаль з приводу скоєного правопорушення, сформувались позитивні терапевтичні настанови на майбутнє. Була наявною прогресуюча супутня соматоневрологічна патологія з серцево-судинною та цереброваскулярною недостатністю, виникла потреба у сторонній допомозі при виконанні побутових потреб. Але, ухвалою Красногвардійського районного суду від 06.12.2023р., було відмовлено у задоволені заяви лікаря-психіатра, оскільки на переконання суду термін стабільності психічного стану пацієнта є занадто коротким для констатування його нормалізації та відсутності небезпеки для оточуючих. За час, що минув після останнього огляду КЛП, психічний стан пацієнта залишався стабільним: зовні поведінка була впорядкованою, режимних вимог відділення не порушував, ознак психопродуктивної симптоматики не виявляв, з оточуючими підтримував рівні відносини, агресивних та аутоагресивних тенденцій не спостерігалось, протестних реакцій на відмову суду у зміні примусових заходів медичного характеру з суворого нагляду на посилений не відмічалось. Зберігається прогресуюча супутня соматоневрологічна патологія з серцево-судинною та цереброваскулярною недостатністю, яка викликає потребу у сторонній допомозі при виконанні побутових потреб.

В судовому засіданні також встановлено, що ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 06 грудня 2023 року у задоволенні заяви представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» про зміну застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_6 відмовлено. Ухвала не оскаржувалася та набрала законної сили, 14.12.2023 року. Тобто, згідно вказаної ухвали суду, станом на 06 грудня 2023 року питання про зміну примусових заходів медичного характеру суд вважає передчасним, оскільки з урахуванням характеру психічного захворювання, яке наявне у ОСОБА_6 , та тяжкості вчиненого ним суспільно небезпечного діяння, для перевірки стабільності психічного стану пацієнта та стабільності ремісії необхідний більш тривалий період, ніж останні півроку.

Враховуючи викладені обставини, суд робить висновок, що незважаючи на те, що психічний стан здоров`я ОСОБА_6 хоча і покращився та залишався стабільним, а саме: враховуючи тривалий стабільний стан пацієнта, що укладається в стан компенсації психоорганічного процесу, а також відсутність чітко визначених вимог щодо тривалості стабільного стану при застосуванні примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом, комісія лікарів-психіатрів підтверджує раніше винесений висновок від 27.11.2023 року про те, що внаслідок медикаментозної терапії в поєднанні з реабілітаційними заходами психічний стан хворого покращився та залишається стабільним на протязі досить тривалого часу, що виражається у зовні спокійній, упорядкованій поведінці, відсутності агресивних та аутоагресивних тенденцій. Розладів сприйняття, маячних ідей не спостерігалось. Хворий погоджується з наявністю у нього психічного захворювання, хворобливістю свого психічного стану під час скоєного, необхідністю прийому лікування під наглядом лікаря-психіатра у майбутньому. Проведена оцінка ризику насильства за шкалою HCR-20V3 - ризик насильства у майбутньому помірний. Викладене свідчить про усунення особливої небезпеки пацієнта для оточуючих. Однак, з часу попереднього проведення засідання комісії минув незначний термін, менше двох місяців, та такий термін, на думку суду, є недостатнім для здійснення висновків про те, що у стані здоров`я відбулися такі зміни, внаслідок яких відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру, таке покращення не є тривалим і не може свідчити про можливість проведення реабілітаційних заходів в умовах спеціальних закладів з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом, а тому слід відмовити у задоволенні заяви представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 94, 95 КК України, ст.ст.369-372, ст.ст.512, 514 КПК України, ст.19,22 Закону України «Про психіатричну допомогу» в редакції від 10.06.2018 року, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» про зміну примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги відносно ОСОБА_7 , 1949 року народження - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи діб з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1