ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1581/24 Справа № 172/1602/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000126 від 10 травня 2023 року, за апеляційною скаргою його захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 на вирок Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2023 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровську, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2023 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 310 КК України до покарання у виді 1 місяця арешту.

Згідно з обставинами, зазначеними у вироку, ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що конопля є рослиною, що містить наркотичні речовини та вирощування якої заборонено, в порушення Закону України «Про обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», від 15.02.1995 року, в середині квітня 2023 року в денний час доби, більш точної дати та часу вчинення кримінального правопорушення слідством встановити не виявилося можливим, за місцем свого мешкання, на території домоволодіння в АДРЕСА_2 , а саме на городі поміж сільськогосподарських культур соняшника, не маючи на це законом передбаченого дозволу, а саме ліцензії, посадив насіння коноплі, яке на передодні знайшов неподалік від свого домоволодіння в поліетиленовому пакеті, білого кольору. Усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_7 діючи з наміром направленим на незаконне вирощування рослин коноплі, починаючи з середини квітня 2023 здійснював догляд за ними, а саме: проривав від бур`яну, висадив в відкритий ґрунт та продовжив обробіток (боротьбу з бур`янами), тим самим незаконно вирощував рослини конопель для подальшого використання в особистих цілях до 25 серпня 2023 року.

При проведенні санкціонованого обшуку 25 серпня 2023 року в період часу з 17:14 год по 17:50 год в АДРЕСА_2 , а саме за адресою АДРЕСА_2 , де працівниками поліції ВП №1 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області в присутності понятих на городі, поміж сільськогосподарських культур соняшника, виявлено та вилучено рослини зеленого кольору в загальній кількості 40 штук, які являються рослинами роду конопель (Cannabis) та віднесені до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини, обіг яких допускається для промислових цілей. За викладених вище обставин дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 1 ст. 310 КК України - «Незаконний посів та вирощування конопель у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин».

В апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченого просить вирок змінити в частині призначення покарання. Призначивши ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 310 КК України.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги захисник посилається на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину та його особі внаслідок суворості.

На переконання захисника, суд не надав належної оцінки тим обставинам, що обвинувачений раніше не судимий, визнав свою вину, щиро розкаявся, а обставин, що обтяжують його покарання встановлено не було. Незважаючи на ці обставини, а також вік обвинуваченого, суд дійшов безпідставного висновку, що виправлення останнього можливе лише за умови його арешту.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який просив вирок залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України та кваліфікація його дій в апеляційному порядку не оскаржуються, а тому апеляційним судом не переглядаються.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин кримінального провадження, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів не встановлено.

Вирішуючи питання про правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність та відповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно з вимогами ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На думку колегії суддів, вказаних вимог закону України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції враховано не було.

Як вбачається з вироку, призначаючи ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який є кримінальним проступком, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, на утримані нікого не має.

В якості обставини, що пом`якшує покарання, суд врахував щире каяття та не встановив таких, що його обтяжують.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів не вбачає підстав для сумнівів у достовірності встановлених судом відомостей.

Водночас, оцінюючи їх у своїй сукупності, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині необхідності призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства.

Відповідно до ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Так, на думку колегії суддів, судом правильно встановлено обставини, які впливають на покарання, однак не надано їм належну оцінку.

Враховуючи вік обвинуваченого, а також те, що він до кримінальної відповідальності притягується вперше, свою вину визнав та щиро розкаявся, колегія суддів вважає, що суд мав достатні підстави призначити йому більш м`яке покарання.

З огляду на викладені обставини, визнати покарання таким, що відповідає ступеню тяжкості та особі обвинуваченого ОСОБА_7 колегія суддів не може, а тому приходить до висновку, що воно є занадто суворим та підлягає пом`якшенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Виходячи з того, що колегією суддів визнано призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання таким, що не відповідає тяжкості вчиненого ним злочину та його особі, колегія суддів вважає, що вирок суду слід змінити, задовольнивши апеляцію захисника обвинуваченого.

Колегія суддів погоджується з доводами захисника та вважає, що покарання у виді штрафу відповідатиме тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, його особі та буде справедливим по відношенню до нього.

Отже, колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого та приходить до висновку про необхідність її задоволення та зміни вироку в частині призначеного ОСОБА_7 покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2023 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, змінити в частині призначення покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 310 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4