Номер провадження: 11-кп/813/1098/24
Справа № 511/3809/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Роздільнянського районного суду Одеської області від 21 грудня 2023 року у кримінальному провадженні №0000685, внесеному до ЄРДР 29 жовтня 2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Секретарівка Одеського (Біляївського) району Одеської області, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

установив:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Зазначеним вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначено покарання, у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1(одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч.2 ст.76 КК України, застосовано до ОСОБА_8 обмежувальні заходи, передбачені ч.1 ст. 91-1 КК України, а саме: п.5) направлення для проходження пробаційної програми на 1 місяць.

Відповідно до оскаржуваного вироку, ОСОБА_8 в порушення вимог статті 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», систематично вчиняв психологічне насильство щодо своєї співмешканки - ОСОБА_7 , яка згідно з п. 5 ч. 2 ст. З Закону являється особою, яка спільно проживає однією сім`єю, але не перебуває у шлюбі між собою.

Так, ОСОБА_8 , будучи неодноразово притягнутим Роздільнянським районним судом Одеської області, а саме: 23.06.2023, 07.08.2023, 11.08.2023 до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст.173-2 КУпАП відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою він спільно проживає по АДРЕСА_1 , вчинив умисний злочин проти життя та здоров`я особи за наступних обставин.

Після неодноразового вчинення домашнього насильства, 29.10.2023 року, біля 11:29 годин, ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , в результаті систематичного зловживання спиртними напоями та ігнорування у зв`язку з цим зауважень співмешканки, став ініціатором сварки з ОСОБА_7 , в ході якої, використовуючи перевагу у фізичній силі, навмисно, спричинив зі своєю співмешканкою ОСОБА_7 конфлікт, переслідуючи при цьому прямий умисел на заподіяння психологічного страждання та вчинив відносно потерпілої психологічне насильство, що проявилось у словесних образах нецензурними словами, що принижують честь і гідність особи, приниженні, залякуванні, погрозами фізичною розправою, що призвело до психологічних страждань і погіршення якості життя, емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, і таким чином завдало шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_7 .

Вимоги апеляційної скарги.

Не оспорюючи вирок районного суду в частині доведеності вини обвинуваченого та кваліфікації його дій, заступник керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що вирок суду незаконний та підлягає скасуванню в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність.

Свої вимоги прокурор аргументує тим, що з огляду на вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, пов`язане з домашнім насильством, керуючись ч. 2 ст. 76 КК України, суд прийшов до вірного висновку про необхідність застосування до ОСОБА_8 , обмежувальних заходів, передбачених ст. 91-1 КК України.

Однак, поза увагою суду залишилось те, що законом України від 13 липня 2023 року №3233-ІХ «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального Кодексів України» у статті 91-1 КК України, у пункті 5 частини першої слова "або пробаційної програми" виключено, тобто для осіб, які вчинили домашнє насильство, був виключений такий вид обмежувального заходу, як направлення для проходження пробаційної програми.

Отже, при звільненні ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням суд мав застосувати такий обмежувальний захід, як направлення засудженого для проходження програми для кривдників, тобто застосувати Закон України про кримінальну відповідальність в тій редакції, яка була чинною на день ухвалення вироку.

На підставі наведеного, прокурор просить вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити у цій частині новий вирок, яким вважати ОСОБА_8 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням на 1 рік та покласти обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1, ч.2, п.4 ч.3 ст. 76 КК України.

Застосувати до ОСОБА_8 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників строком на 3 місяці, у порядку п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України.

Позиція учасників судового розгляду в судовому засіданні.

У судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити її у повному обсязі, а обвинувачений та потерпіла не заперечували проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Оскільки судовий розгляд судом першої інстанції був проведений в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, а в апеляційній скарзі не оспорюються фактичні обставини вчинення злочину, встановлені судом першої інстанції, доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, апеляційний суд не переглядає оскаржений вирок в цій частині.

При цьому, суд встановив, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи, правильно їх розуміють та їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку та кваліфікував дії ОСОБА_8 за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності, погіршення якості життя потерпілої особи.

Перевіряючи провадження щодо обвинуваченого в межах апеляційної скарги прокурора, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції Закону України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Законом України №3233-ІХ від 13 липня 2023 року «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо усунення суперечностей у карності кримінальних правопорушень» (набрання чинності, відбулась 11.08.2023 року) було внесено ряд змін, в тому числі і до ст. 91-1 КК України.

Відповідно до пп. 2 п. 1 вказаного Закону з п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України виключено слова «або пробаційної програми», а також виключено частину 4 цієї статті. Тобто, для осіб, які вчинили домашнє насильство, законодавцем був виключений такий вид обмежувального заходу, як направлення для проходження пробаційної програми.

Таким чином, суд, в інтересах потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно зі звільненням обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, з визначенням іспитового строку та покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України, повинен був застосувати до останнього такий обмежувальний захід, передбачений положення статті 91-1 КК України у тій реакції, яка була чинною на день ухвалення вироку.

Отже, зобов`язавши обвинуваченого ОСОБА_8 виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою, суд першої інстанції не застосував закон, який підлягав застосуванню (застосував закон, який втратив силу), що свідчить про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та тягне за собою скасування вироку.

Відповідно до частини першої статті 91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених Кримінальним кодексом України, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства;

2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності;

3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин;

4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб;

5) направлення для проходження програми для кривдників.

Такі заходи застосовуються до особи, яка на момент вчинення домашнього насильства досягла 18-річного віку на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

Програма для кривдника - комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків (стаття 1 Закону України "Про запобігання та протидії домашньому насильству").

Метою корекційної програми є допомога особі, яка вчинила насильство, в осмисленні власної насильницької поведінки, усвідомленні її витоків, проявів, наслідків для особистого життя та життя оточуючих, налагодженні гармонійного життя з родиною та в суспільстві, а також в усвідомленні того, що домашнє насильство - це порушення прав людини, яке карається відповідно до чинного законодавства.

Завданнями програми є: сприяння зміні насильницької поведінки кривдника ;сприяння засвоєнню кривдником моделі сімейного життя на засадах гендерної рівності, взаєморозуміння:, взаємоповаги і дотримання прав усіх членів родини, формування у кривдника конструктивної моделі поведінки у приватних стосунках; сприяння оволодінню кривдником знаннями про основні норми законодавства в сфері запобігання та протидії домашньому насильству та/або насильству за ознакою статі, а також про види відповідальності за його вчинення; формування у кривдника відповідального ставлення до власної поведінки та її наслідків для себе та оточуючих; сприяння розвитку у кривдника емоційного інтелекту та самосвідомості; розвиток навичок кривдника до конструктивного безконфліктного спілкування, ефективної та ненасильницької комунікації; розвиток здатності кривдника виявляти, аналізувати та усвідомлювати свої негативні думки, когнітивні фільтри, помилки, емоції, керувати ними, розуміти їх наслідки.

Вирішуючи питання щодо необхідності застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 обмежувальних заходів, колегія суддів враховує, що захист від домашнього насильства є надзвичайно важливим, соціально значущим і актуальним завданням, вирішення якого носить важливий характер. Домашнє насильства починається з «незначних дрібниць». Потерпілим від нього здебільшого стають жінки та діти. Тому, з урахуванням викладеного та обставин вчиненого кримінального правопорушення, системний характер таких дій з боку обвинуваченого, високого ризику вірогідності повторюваності вчинення домашнього насильства, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_8 обмежувального заходу у вигляді проходження програми для кривдників на максимально визначений ч. 3 ст. 91-1 КК України строк.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, у зв`язку із застосування закону, який не підлягає застосуванню

Керуючись статтями 24,370, 372, 404, 405, 407, 409, 414, 418, 420, 532, 615 КПК України, апеляційний суд,-

ухвалив:

Апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Роздільнянського районного суду Одеської області від 21 грудня 2023 року у кримінальному провадженні №0000685, внесеному до ЄРДР 29 жовтня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, - скасувати в частині призначення покарання.

Призначити ОСОБА_8 за ст. 126-1 КК України покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до п.п.1,2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно п. 4 ч.3 ст. 76 КК України покласти додатково на ОСОБА_8 обов`язок виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Відповідно до п.5 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_8 обмежувальний захід у вигляді направлення для проходження програми для кривдників строком на 3 місяці.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок суду апеляційної інстанції набирає чинності з дня його проголошення і може бути оскаржений шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3