Справа № 308/4561/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання слідчого в ОВС 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області капітана юстиції - ОСОБА_3 , у рамках кримінального провадження, відомості про яке 01.03.2024 року внесені до ЄРДР за №0000040, про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В :

З внесеного слідчим клопотання, погодженого з прокурором та доданих матеріалів вбачається, що слідчим відділом УСБУ в Закарпатській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні № 0000040 відомості про яке 01.03.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючи на території с. Нова Збур`ївка, Скадовського району, Херсонської області, яке з 24.02.2022 та на час повідомлення про підозру є тимчасово окупованою російською федерацією територією України, перебуваючи на посаді вихователя Новозбур`ївського закладу дошкільної освіти комбінованого типу (ясла-садок) Малятко, діючи умисно, та з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями російської федерації, маючи проросійські погляди та критичне невдоволене ставлення до діючої законної влади в Україні, достовірно усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, прийняла пропозицію від осіб із числа представників збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора та добровільно залишилась працювати в окупованому та підконтрольному окупаційній владі навчальному закладі на посаді директора так-званого «Государстенного Бюджетного Образовательного Учреждения Херсонськой области «Новозбурьевский детский сад Малютка».

ОСОБА_4 перебуваючи на посаді директора підконтрольного окупаційній владі навчального закладу Государстенного Бюджетного Образовательного Учреждения Херсонськой области «Новозбурьевский детский сад Малютка», який був створений на базі Новозбур`ївського закладу дошкільної освіти комбінованого типу (ясла-садок) Малятко, Голопристанської міської ради Херсонської області, не пізніше серпня 2022 року розпочала організацію навчального процесу у підпорядкованому їй навчальному закладі.

Так, починаючи з серпня 2022 року, ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, організовуючи навчально-виховний процес підпорядкованого їй навчального закладу з метою підтримання окупаційної влади почала проводити агітаційні заходи серед місцевого населення з метою набору дітей для початку роботи садку, працівників до так званого дитячого садку, а також підготовку персоналу до організації навчального закладу під навчальні стандарти російської федерації.

Таким чином, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, за вказівкою ОСОБА_4 в підконтрольному окупаційній владі «Государстенном Бюджетном Образовательном Учреждении Херсонськой области «Новозбурьевский детский сад Малютка» було запроваджено навчання російською мовою, а серед предметів, які викладаються, обов?язковою є російська мова.

Продовжуючи діяти на шкоду національній безпеці України та діючи в інтересах окупаційної влади російської федерації ОСОБА_4 не пізніше 22 грудня 2022 року, здійснила ряд дій, спрямованих на реєстрацію підпорядкованого йому навчального закладу в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб російської федерації, відповідно до якого внесені відомості щодо юридичної особи - Государстенного Бюджетного Образовательного Учреждения Херсонськой области «Новозбурьевский детский сад Малютка», директором якого є ОСОБА_4 .

Підтримуючи окупацію російською федерацією Херсонської області, вступивши у змову з представниками окупаційної адміністрації та діючи на виконання вказівок її представників, ОСОБА_4 перейшла на бік ворога в умовах воєнного стану та надає допомогу представникам іноземної держави у здійсненні підривної діяльності проти України шляхом забезпечення функціонування закладу освіти, навчання у яких проводиться за програмами освіти російської федерації, а освітньо-виховний процес здійснюється на засадах возвеличення російської федерації, схвалення окупації України, а також виховання молодого покоління з ненавистю до українських історико-культурних цінностей.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме у вчиненні державної зради, тобто діяння, умисно вчиненого громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, що вчинене в умовах воєнного стану.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Враховуючи наведені вище обставини, слідчим за погодженням з прокурором 30.01.2024, з дотриманням вимог ст.ст. 111,135,278 КПК України, повідомлено ОСОБА_4 про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України.

Зокрема, у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, тимчасовою окупацією території Херсонської області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території України, повідомлення про підозру ОСОБА_4 31.01.2024 опубліковано на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та 02.02.2024 в газеті "Урядовий кур`єр", аналогічним чином опубліковано повістки про виклик підозрюваної ОСОБА_4 на 09 год. 15 хв. 06.02.2024, 07.02.2024 та 08.02.2024 до слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області для отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, у даному кримінальному провадженні, допиту в якості підозрюваного, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій у зазначеному кримінальному провадженні. Згідно з відомостями, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, у власності громадянки України ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває житловий будинок який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до санкції ч. 2 ст. 111 КК України, діяння, передбачені диспозицією цієї статті, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 караються позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна.

У даному випадку, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України метою застосування арешту майна є забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Крім цього, враховуючи, що майно, яке перебуває у власності підозрюваної ОСОБА_4 знаходиться на тимчасово окупованій території України, беручи до уваги, що одним із видів покарання згідно санкції ч. 2 ст. 111 КК України є конфіскація майна, орган досудового розслідування вбачає наявність обґрунтованих ризиків відчуження такого майна ОСОБА_4 .

Беручи до уваги викладене і те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі з конфіскацією майна, а тому з метою конфіскації майна, як виду покарання, орган досудового розслідування приходить до висновку про необхідність накладення арешту на вище вказане нерухоме майно, яке на праві приватної власності належать ОСОБА_4 .

Прокурор в судове засідання подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності. Клопотання підтримав та просив таке задоволити.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 надав суду заяву про розгляд клопотання у його відсутності.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 172 КПК України неявка слідчого та володільця майна в судове засідання не перешкоджає розгляду внесеного клопотання про арешт майна, а тому суд, виходячи з вимог вказаної статті, вирішує внесене клопотання за наявними в матеріалах справи доказами.

Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, не здійснювалося.

Дослідивши внесене прокурором клопотання з доданими до нього матеріалами, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Встановлено, що слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З матеріалів клопотання слідує, що слідчим відділом УСБУ в Закарпатській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні №0000040 відомості про яке 01.03.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Встановлено, що в рамках вказаного кримінального провадження, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Санкція ч. 2 ст. 111 КК України (вчинення державної зради, тобто діяння, умисно вчиненого громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, що вчинене в умовах воєнного стану) передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі з конфіскацією майна.

Згідно з відомостями, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, у власності громадянки України ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває житловий будинок який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Слідчий суддя, при вирішенні питання про накладення арешту на майно бере до уваги те, що підозрювана ОСОБА_4 є власником зазначеного в клопотанні майна, на яке слідчий просить накласти арешт, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 11 КК України, та згідно санкції вказаної статті, в разі визнання її винною, тягне за собою відповідальність у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі з конфіскацією майна.

Слідчий суддя вважає, що в клопотанні наведено достатньо підстав для застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання.

За таких обставин, слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту.

На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника (володільця) майна з метою забезпечення кримінального провадження. Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити достатність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Згідно Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або за загальними принципами міжнародного права.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що заборона розпорядження вказаним майном не призведе до приховування, знищення, перетворення чи відчуження останнього і таке втручання у права та інтереси власника майна, на переконання суду, буде виправданим і достатнім.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,7,132,98,167,170-173,309,372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого задоволити.

У рамках кримінального провадження № №0000040, накласти арешт на нерухоме майно, яке перебуває у власності підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною розпорядження даним майном (відчуження).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1