Справа № 676/7503/23
Провадження № 1-кп/676/116/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000944 від 17.06.2023 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янця-Подільського Хмельницької області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, розлученого, утриманців немає, непрацюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним, придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, оголошеної Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року № 65/2022, перебуваючи на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи визнаним придатним до військової служби, 12.04.2023 року о 11 год. 16 хв. власноручно засвідчив своїм підписом про отримання повістки про його виклик на 16 год. 00 хв. 24.04.2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований по АДРЕСА_2 для проведення призову за мобілізацією та відправлення у військову частину.

Однак, всупереч ст. 65 Конституції України, п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України № 2105-ІХ від 03.03.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» та Указу Президента України від 19.02.2023 року № 59/2023 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», затвердженого Законом України № 2915-ХІ від 07.02.2023 року, п. 1 додатку 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №921 від 07.12.2016 року, ОСОБА_4 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, достовірно знаючи та розуміючи, що йому потрібно з`явитись о 16 год. 00 хв. 24.04.2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби у зв`язку з призовом за мобілізацією, без поважних причин, умисно не з`явився за викликом та про причину неявки ІНФОРМАЦІЯ_3 не повідомив.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому обвинувачені визнав повністю, підтвердив вищевикладене та заявив клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку зі зміною обстановки, оскільки на даний час проходить службу в Збройних Силах України по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 , тому вважає, що перестав бути суспільно небезпечним. Просив суд задоволити подане клопотання.

Прокурор не заперечив проти задоволення клопотання обвинуваченого.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши докази по матеріалах кримінального провадження, суд вважає, що клопотання обвинуваченого про його звільнення від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 285 та ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Вимогами ст. 48 КК України передбачено, що особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Тобто, стаття 48 КК України передбачає дві самостійні підстави звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності. Таке звільнення може мати місце, коли внаслідок зміни обстановки вчинене особою діяння втратило суспільну небезпечність або особа перестала бути суспільно небезпечною.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 15.04.2021 року у справі № 161/1390/19 (провадження № 51-5089км19) особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. Такими змінами можуть визнаватись, наприклад: призов особи на військову службу, зміна постійного місця проживання і розірвання зв`язків із кримінальним оточенням, тяжка хвороба або нещасний випадок, унаслідок якого особа стала інвалідом, тощо.

У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу. Збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи у суді не перешкоджає застосуванню ст. 48 КК України у разі, коли у зв`язку із зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26 березня 2019 року у справі № 569/20/14-к, провадження № 51-2661км18 та від 04 лютого 2021 року у справі № 953/21593/19, провадження № 51-5619км20.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України не судимий та вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України, є нетяжким.

Також, як вбачається з матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_4 від слідства та суду не ухилявся, в повному обсязі визнав свою вину та щиро розкаявся у скоєному, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Разом з тим, відповідно до витягу з наказу т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 № 30 від 30.01.2024 року (т. 1 а.с. 33) ОСОБА_4 призваний на військову службу під час мобілізації, вибув зі збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_4 та направлений до військової частини НОМЕР_1 .

Даними довідки командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_6 № 504 від 12.02.2024 року (т. 1 а.с. 40) підтверджено, що солдат ОСОБА_4 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 з 30.01.2024 року по теперішній час.

Таким чином, з моменту прийняття на військову службу, а саме з 30.01.2024 року, ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця та розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби, що робить маловірогідним вчинення ним нового однорідного злочину. Такі позитивні зміни в житті обвинуваченого, пов`язані із захистом державного суверенітету та територіальної цілісності, на думку суду, суттєво впливають на його поведінку та з великою долею ймовірності свідчать, що вказана особа в майбутньому не буде вчиняти кримінальні правопорушення і перестала бути суспільно небезпечною. У зв`язку з цим, доцільність застосування до ОСОБА_4 заходів кримінально-правового впливу відпала.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України, а кримінальне провадження за ст. 336 КК України закриттю на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 48 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 1 ст. 285, ст.ст. 369-372 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності задоволити.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 336 КК України, у зв`язку із зміною обстановки на підставі ст. 48 КК України, закривши щодо нього кримінальне провадження.

Речові докази згідно постанови про зберігання речових доказів і документів та вирішення питання про них від 03.07.2023 року (т. 2 а.с. 36-39) повернути уповноваженим особам ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 ).

Процесуальні витрати відсутні.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим з моменту отримання копії ухвали.

Суддя