ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-сс/819/91/23
Номер справи місцевого суду: 766/2608/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

24 квітня 2024 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 13 березня 2024 року в кримінальному провадженні №0000281 від 08 березня 2024 року стосовно,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 13 березня 2024 року задоволено клопотання слідчого СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_9 , що погоджене прокурором Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_6 та стосовно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, терміном до 10 травня 2024 року.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 13 березня 2024 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, і обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначила, що стороною обвинувачення не доведено існування правових підстав для застосування стосовно ОСОБА_8 найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так, слідчим не надано будь-яких доказів, які б підтверджували реальне існування заявлених ризиків. Натомість під час досудового розслідування підозрюваний з`являвся до органу досудового розслідування за викликом, без вручення повісток, отримував процесуальні документи. При цьому маючи можливість залишити місце проживання не скористався цією можливістю, з`явився до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Звертає увагу, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_8 не є достатньою підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу тримання під вартою.

При цьому прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного. Будь-яких доказів щодо неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, зокрема цілодобового домашнього арешту прокурор не надав.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 зазначила, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, просила ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Підозрюваний ОСОБА_8 належним чином повідомлений про місце дату та час апеляційного розгляду. Клопотань про забезпечення його участі в судовому засіданні чи відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Враховуючи, що в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища підозрюваного, заслухавши думку захисника та прокурора щодо можливості розгляду справи за відсутності підозрюваного, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_8 .

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, позиції сторін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положеннями ст. 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Згідно з п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З клопотання слідчого вбачається, що слідчим відділенням Херсонського РУП ГУНП В Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000281 від 08 березня 2024 року.

12 березня 2024 року в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно та за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Згідно повідомлення про підозру ОСОБА_8 підозрюється у тому, що він за попередньою змовою з ОСОБА_10 , усвідомлюючи обставини щодо дії воєнного стану в Україні, 07.03.2024 близько 16.00 год. усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи прямий умисел, з метою незаконного збагачення, перебуваючи біля приміщення під назвою «Рюмочна», що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом застосування насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке виразилося у нанесені кількох ударів раками в область голови, а також утримування потерпілого на місці, повторно, відкрито для останнього заволоділи його майном, а саме мобільним телефоном марки Samsung Galaxy А23, чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю 3000 грн. та грошовими коштами в сумі 5000 грн., які знаходилися в кишенях одягу. Після чого розпорядилися викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 8000 грн.

13 березня 2024 року слідчий звернувся до слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області із клопотанням в якому просив застосувати стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

За твердженням сторони обвинувачення ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаного злочину, що підтверджується долученими до клопотання доказами. Крім того, слідчий послався на існування ризиків того, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні, або ж вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. При цьому запобігти вказаним ризикам неможливо, окрім як шляхом застосування найсуворішого запобіжного заходу - тримання під вартою.

Розглянувши вказане клопотання, слідчий суддя погодився із доводами клопотання слідчого та встановив існування правових підстав для застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Надаючи оцінку вказаним висновками слідчого судді у відповідності із доводами апеляційної скарги захисника, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що слідчим суддею належним чином виконано вимоги процесуального законодавства та вірно встановлено наявність підстав для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу.

Так, наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які долучені до матеріалів клопотання, а саме:

-протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 08.03.2024 від потерпілого ОСОБА_11 ;

-протоколом огляду місця події від 08.03.2024 проведений на відкритій ділянці місцевості, біля приміщення «Рюмочна» за адресою: АДРЕСА_2 ;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 ; від 08.03.2024;

-протоколом огляду від 08.03.2024 в ході якого потерпілий ОСОБА_11 ; видав для огляду коробку з-під викраденого мобільного телефону;

-протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.03.2024 за участю потерпілого ОСОБА_11 ;;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 08.03.2024;

-протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.03.2024 за участю свідка ОСОБА_12 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 08.03.2024;

-протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.03.2024 за участю свідка ОСОБА_13 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 08.03.2024;

-протоколом огляду речі за участю свідка ОСОБА_14 від 08.03.2024;

-протоколом огляду за участю ОСОБА_8 від 08.03.2024;

-протоколом огляду за участю ОСОБА_15 від 08.03.2024;

-протоколом слідчого експерименту від 09.03.2024 проведеного за участю потерпілого ОСОБА_11 .

Оцінюючи питання існування обґрунтованої підозри, суд апеляційної інстанції виходить із поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України». Згідно вказаного в рішенні ЄСПЛ визначення, обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Апеляційний суд, проаналізувавши зазначені докази, що долучені до клопотання слідчого, вважає, що наявні в матеріалах кримінального провадження докази є вагомими та такими, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованими йому кримінальними правопорушеннями, адже фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, в клопотанні та доданих до нього матеріалах достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги адвоката, стороною захисту вказана обставина не оспорюється.

Крім того, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано дійшов до висновку про те, що в судовому засіданні прокурор довів наявність ризиків передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Адже відповідні обставини підтверджуються відомостями, що долучені до клопотання слідчого.

Так, існування ризику переховування підозрюваного ОСОБА_8 від органу досудового розслідування обумовлено відсутністю у нього міцних соціальних зв`язків за місцем проживання. Зокрема підозрюваний не має сім`ї, утриманців, роботи, проживає один. Зазначена обставина у сукупності із підозрою у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за скоєння якого передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, свідчить про існування ризику переховування підозрюваного.

Крім того, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину, офіційно не працевлаштований, законного джерела доходу не має, раніше судимий за скоєння злочинів проти власності, що свідчить про схильність ОСОБА_8 до протиправної поведінки та існування ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Також, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про існування ризику незаконного впливу підозрюваного на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, адже кримінальне правопорушення у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_8 вчинене із застосуванням насильства щодо особи похилого віку.

Також, на думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Враховуючи обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_8 тяжкого злочину проти власності, наявність ризиків переховування, скоєння ним нових злочинів та незаконного впливу на потерпілого та свідків, з огляду на відомості про особу підозрюваного, який характеризується негативно, саме запобіжний захід пов`язаний з ізоляцією від суспільства та постійним наглядом здатен забезпечити його належну процесуальну поведінку, оскільки більш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам, адже навіть перебуваючи під домашнім арештом підозрюваний буде в змозі вчинити інше кримінальне правопорушення чи незаконно впливати на потерпілого та свідків.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного та обґрунтованого висновку про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленому ризику.

На підставі наведеного, попри доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого та обрав підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Визначений слідчим суддею строк тримання під вартою визначено в межах строку досудового розслідування та вірно обраховано.

При цьому слідчий суддя, з огляду на положення ч.4 ст.183 КПК України, вірно врахував, що інкримінований підозрюваному злочин скоєно із застосуванням насильства та обґрунтовано не визначив розмір застави.

Таким чином суд апеляційної інстанції констатує, що захисником в апеляційній скарзі не наведено жодних належних доводів, які могли би бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись статтями 376 ч.2, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 13 березня 2024 року, якою стосовно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4