Номер провадження: 11-сс/813/651/24
Справа № 522/4660/24 1-кс/522/1867/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 та підозрюваної ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 28.03.2024, якою в межах к/п №0000330 від 13.03.2024 відносно:

ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ізмаїл Одеської обл., громадянки України, заміжньої, у якої на утриманні є малолітня донька, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованої, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимої,

- підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком до 26.05.2024

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді в межах к/п №0000330 від 13.03.2024 було залишено без задоволення клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_8 про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано відносно неї запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 26.05.2024, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Мотивуючи своє рішення слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та у вказаному провадженні стороною обвинувачення доведені ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, водночас з огляду на відомості про особу підозрюваної прийшла висновку про те, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 і буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 зазначив, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з огляду на наступне:

- висновок слідчого судді про можливість запобіжного заходу у виді цілодобово домашнього арешту забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної зроблений без урахування її особистості. Так, ОСОБА_7 не працює, неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких, умисних, корисливих злочинів, не має постійного місця проживання в м. Одесі. Дочка підозрюваної - ОСОБА_9 2019 р.н. фактично системно проживає у бабусі - ОСОБА_10 через те, що стосунки у сім`ї напружені та ОСОБА_7 зловживає наркотичними речовинами, притягувалася до адміністративної відповідальності за вчинення сімейного насильства. Окрім того, у поточному році ОСОБА_7 двічі притягувалася до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, невиконання термінового заборонного припису та керування т/з особою, яка не має відповідних документів.

Посилаючись на викладені обставини, прокурор ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

У судове засідання не з`явилася захисник ОСОБА_11 , водночас підозрювана ОСОБА_7 не заперечувала проти розгляду апеляційної скарги прокурора за її відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити, думки підозрюваної, яка заперечувала проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи апеляційну скаргу прокурора, апеляційний суд виходить з того, що найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст. 29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Як видно з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався та врахував їх при постановленні ухвали.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Оскільки обґрунтованість підозри ОСОБА_7 в апеляційній скарзі не оспорюється, апеляційний суд не переглядає оскаржену ухвалу в цій частині і констатує, що слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що на даному етапі досудового розслідування її підозра у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану є обґрунтованою.

Що стосується наявності ризиків у вказаному провадженні, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Апеляційний суд погоджується із висновками слідчого судді, що у вказаному провадженні існують ризики переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та/або суду та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Водночас, відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що висновки про наявність ризиків та неможливість запобігання їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Апеляційний суд приймає до уваги посилання прокурора відносно того, що ОСОБА_7 не працює, неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких, умисних, корисливих злочинів, її дочка фактично системно проживає у бабусі - ОСОБА_10 ..

В той же час, колегія суддів зауважує, що попереднє вчинення кримінальних та адміністративних правопорушень не може слугувати безумовною підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу в межах вказаного провадження, зокрема з тих підстав, що за їх вчинення ОСОБА_7 понесла відповідальність відповідно до вимог КК України та КУпАП.

Водночас, доказів того, що ОСОБА_7 протягом дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту вчиняла дії, які перелічені у ст. 177 КПК України матеріали, надані апеляційному суду, не містять та прокурором не надані.

Окрім того, підозрювана ОСОБА_7 з`явилася за першим викликом до апеляційного суду для розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій порушується питання про погіршення її становища.

Більш того, колегія суддів зауважує, що запобіжний захід не є покаранням за злочин. Його мета - забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної або обвинуваченої особи.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що під час апеляційного розгляду прокурор не надав суду доказів, які б вказували на те, що застосований до підозрюваної запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, не забезпечує достатнім чином виконання покладених на неї обов`язків.

Окрім того, відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст. 5 Конвенції.

Отже, вищезазначені обставини в сукупності узгоджуються з європейськими стандартами та свідчать про обґрунтованість висновків слідчого судді про можливість застосування на теперішній час відносно підозрюваної ОСОБА_7 менш суворого запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Окрім того, орган досудового розслідування не позбавлений права, в разі недотримання ОСОБА_7 умов домашнього арешту звернутися до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до приписів п.1) ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, на переконання апеляційного суду, запобіжний захід у цілодобового нічного домашнього арешту є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_7 , у зв`язку з чим не вбачає підстав задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 182, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 28.03.2024, якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком до 26.05.2024 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4