Справа №295/9875/24
УХВАЛА

Іменем України

28.06.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі подане у кримінальному провадженні № 0001978 від 25.06.2024 року клопотання слідчої СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир

В С Т А Н О В И В :

Слідча звернулася із указаним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у якому послалася на те, що у провадженні СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування №0001978 від 25.06.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.05.2024 року приблизно об 11 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу буд. АДРЕСА_1 , помітив раніше незнайомого йому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який у руках тримав мобільний телефон торговельної марки «Xiaomi» моделі Redmi 9A в корпусі синього кольору.

В цей день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, яке перебувало у ОСОБА_7 , а саме мобільного телефону торговельної марки Xiaomi» моделі Redmi 9A.

Реалізуючи зазначений умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна у період запровадженого в Україні військового стану, ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом, у вказаний день, час, місці та за вказаних обставин, підійшов до ОСОБА_7 та шляхом ривка відкрито вихопив з рук останнього мобільний телефон торговельної марки «Xiaomi» моделі Redmi 9A в корпусі синього кольору вартістю 3 000 гривень, який належить матері потерпілого.

У подальшому, ОСОБА_5 , утримуючи викрадене майно при собі, втік з місця вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій майнової шкоди на суму 3 000 гривень 00 копійок.

Таким чином, як зазначає слідча у клопотанні, ОСОБА_5 відкрито, в умовах воєнного стану, викрав чуже майно, яке перебувало у ОСОБА_7 та належить ОСОБА_8 , чим завдав останній майнової шкоди на суму 3 000 гривень 00 копійок.

26.06.2024 ОСОБА_5 в порядку ст. 278 КПК України було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Як слідує зі змісту клопотання, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 від 25.06.2024;

- протоколом огляду місця події від 25.06.2024;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 25.06.2024;

- поясненням від ОСОБА_7 від 25.06.2024;

- поясненням від ОСОБА_9 від 25.06.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 25.06.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 25.06.2024;

- протоколом пред`явлення для впізнання за участю свідка ОСОБА_11 від 25.06.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 25.06.2024;

- протоколом пред`явлення для впізнання за участю свідка ОСОБА_12 від 25.06.2024;

- протоколом затримання гр. ОСОБА_5 в порядку ст.208 КПК;

- протоколом огляду предметів від 26.06.2024;

- протоколом огляду предметів від 26.06.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 26.06.2024;

- повідомленням про підозру гр. ОСОБА_5 .

З метою запобігання спробам ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідків та/або вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення та вагомість здобутих слідством доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжкого злочину, а також недостатність обрання більш м`яких запобіжних заходів для запобігання указаним вище ризикам, слідча за погодженням з прокурором просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів із визначенням розміру застави, на розсуд слідчого судді.

В судовому засіданні слідча та прокурор підтримали клопотання, просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні на уточнення своїх анкетних даних зазначив, що розлучений, на утриманні неповнолітніх дітей не має. Просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою проживання по проспекту Миру. Додав, що на час перебування під домашнім арештом його буде забезпечувати повнолітній син, який з ним проживає.

Захисник ОСОБА_6 додала, що ОСОБА_5 не відмовляється давати показання, проживає разом із сином, який буде його забезпечувати на час перебування під цілодобовим домашнім арештом, у разі застосування зазначеного запобіжного заходу до її підзахисного. Просила слідчого суддю обрати саме такий запобіжний захід із покладенням обов`язків на підозрюваного.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

За змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

За змістом статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування й суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка та/або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у інкримінованому вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх обставин підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

У п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до положення пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

На переконання слідчого судді, надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке за класифікацією КК України відноситься до тяжкого злочину, та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

На думку суду, наведені у клопотанні та озвучені в судовому засіданні обставини свідчать про те, що на даний час існують ризики, які є підставою для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зокрема, мова йде про ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або вчинення іншого кримінального правопорушення (п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України). Аналізуючи указані ризики, слідчим суддею в першу чергу звернуто увагу, що ОСОБА_5 офіційно не працює, не має постійного доходу, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що може вказувати на ризик вчинення іншого кримінального правопорушення. Також останній не був затриманий на місці вчинення кримінальних правопорушень, фактично переховувався від органу досудового розслідування, що певною мірою обґрунтовує існування зазначеного ризику.

Враховуючи вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також враховуючи його вік та стан здоров`я, майновий стан та репутацію підозрюваного, ризик повторення протиправної поведінки, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливість на даний час застосувати до підозрюваного інший (альтернативний) запобіжний захід ніж тримання під вартою, оскільки зміна запобіжного заходу на більш м`який не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не зможе запобігти ризикам, наведеним у клопотанні та визначеним КПК України, зокрема, у п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки слідчим суддею в ході розгляду клопотання не встановлено передбачених частиною четвертою статті 183 КПК України випадків, слідчий суддя, зважаючи на надані йому дискреційні повноваження, дійшов висновку про необхідність визначення застави у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту його фактичного затримання (згідно з протоколом затримання - 13 год. 15 хв. 25 червня 2024 року), що передбачено ч. 2 ст. 197 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, обчислюючи строк тримання під вартою з 13 год. 15 хв. 25 червня 2024 року.

Відповідно до ч. 5 ст.182, ч.3 ст.183 КПК України, з урахування наведених в ухвалі обставин, що характеризують підозрюваного ОСОБА_5 , визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 60 560 грн., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самою підозрюваною особою, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Богунського районного суду м. Житомира (для зарахування коштів, внесених у вигляді застави), у разі внесення якої звільнити ОСОБА_5 з-під варти.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, що до нього застосовано запобіжний захід у вигляді застави. Підозрювана особа або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом строку дії ухвали.

Строк дії ухвали - до 13 год. 15 хв. 23 серпня 2024 року.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за кожним викликом до слідчого/прокурора, уповноважених здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001978;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися за межі м. Житомира без дозволу слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження;

- докласти зусиль до пошуку роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити - два місяці з моменту внесення застави, але не більше закінчення строку досудового розслідування.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою - протягом 5 днів з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя