Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2491/24
Номер провадження 1-кс/711/718/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2024 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погодженого заступником начальника відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню №0000304, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженого заступником начальника відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню №0000304, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, про накладення арешту на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 , а саме: автомобіль марки «ВАЗ», модель «2107», 1983 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим управлінням ГУ НП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000304 від 15.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 , відповідно до розпорядження голови Золотоніської міської ради №209-к від 29.12.2009, з 01.01.2010 переведений на посаду начальника управління архітектури, регулювання забудови та земельних відносин Золотоніської міської ради та якому згідно Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» 01.01.2010 присвоєно 11-й ранг посадової особи місцевого самоврядування (V категорії).

Відповідно до посадової інструкції начальника управління архітектури, регулювання забудови та земельних відносин Золотоніської міської ради, затвердженої 02.08.2015 визначено коло завдань та обов`язків ОСОБА_5 , як начальника управління архітектури, регулювання забудови та земельних відносин виконавчого комітету міської ради/

Підпунктом «и» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що службові особи інших державних органів є особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

В силу ст.18 КК України, ОСОБА_5 є службовою особою, так як постійно обіймає посаду в органі місцевого самоврядування, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій.

Розділом 1 «Порядку розміщення зовнішньої реклами на території м. Золотоноша», затвердженого рішенням Золотоніської міської ради від 26.11.2009 року № 47-8/V визначено, що порядок розміщення зовнішньої реклами в м. Золотоноша регулює правові відносини між органами місцевого самоврядування м. Золотоноша та фізичними і юридичними особами (незалежно від форми власності та підпорядкованості), спеціально уповноваженими територіальними органами у сфері захисту прав споживачів та спеціалізованими підприємствами, що виникають у процесі розміщення зовнішньої реклами на території м. Золотоноша, та визначає порядок надання дозволів на розміщення зовнішньої реклами, укладення договорів на тимчасове користування місцями для розміщення спеціальних конструкцій, встановлення спеціальних конструкцій на місцях, наданих в користування, та контролю за дотриманням цього Порядку, а також інші відносини з приводу зовнішньої реклами.

Для регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами, яка в межах територіальної громади м. Золотоноші, міська рада покладає відповідні функції на працівників існуючих відділів, управлінь, інших виконавчих органів відповідно до рішення міської ради про затвердження їх складу ( далі - робочий орган).

ОСОБА_5 перебуваючи на посаді начальника управління архітектури, регулювання забудови та земельних відносин Золотоніської міської (далі Управління), будучи посадовою особою місцевого самоврядування 11-го рангу, діючи спільно з ОСОБА_6 , який, відповідно до рішення Ради адвокатів Черкаської області №100 від 03.11.2015, отримав право на зайняття адвокатською діяльністю та якому видано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №000620 від 03.11.2015, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинили кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 , влітку 2023 року, більш точного часу в ході досудового розслідування на цей час не встановлено, діючи відповідно до усних домовленостей із знайомим ОСОБА_8 , який зареєстрований як фізична особа-підприємець, надаючи йому допомогу у підшукуванні найбільш вигідних місць реклами, зокрема розміщення спеціальних конструкцій - тимчасових рекламних засобів, які використовуються для розміщення реклами, вирішив розмістити наявне у ОСОБА_8 . рекламне обладнання, яке раніше використовувалось у Харківській області, на території м. Золотоноша.

У липні 2023 року ОСОБА_7 прибув до Золотоніської міської ради, що за адресою: м. Золотоноша, вул. Садовий проїзд, 8, з метою отримання консультації з приводу розміщення спеціальних рекламних конструкцій, де секретар голови міської ради порадив ОСОБА_7 звернутись до Управління.

Відразу ж після цього, ОСОБА_7 пройшов до приміщення Управління, де в службовому кабінеті зустрівся з керівником Управління ОСОБА_5 .

Під час розмови, ОСОБА_7 повідомив про наміри розміщення спеціальних рекламних конструкцій на території м. Золотоноша, та в цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на одержання як службовою особою неправомірної вигоди для себе, за прийняття ним рішення про надання дозволів на розміщення спеціальних рекламних конструкцій на території м. Золотоноша, з використанням свого службового становища та повідомив, що є можливість розмістити спеціальні рекламні конструкцій на території м. Золотоноша, запропонувавши ОСОБА_7 вибрати місця, для розміщення вказаних конструкцій, та в подальшому прибути до нього для узгодження вказаного питання.

19.07.2023 в невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_7 прибув до службового кабінету ОСОБА_5 з підготовленими фотозображеннями місць для розміщення реклами, на що останній сказав залишити вказані фотозображення, ніби то для вивчення та прийняття рішення.

У подальшому, 09.08.2023, приблизно о 10 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 прибув до службового кабінету ОСОБА_5 , де в ході розмови останній повернув ОСОБА_7 раніше передані фотозображення місць для розташування реклами та зазначив, що не заперечує проти розміщення спеціальних рекламних конструкцій, проте вказав, що для того щоб остаточно погодити їх розміщення, ОСОБА_7 необхідно звернутись до адвоката та надав контактний номер телефону адвоката ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями створив умови, за яких ОСОБА_7 , діючи в законному порядку, не може отримати необхідні дозволи на розміщення спеціальних рекламних конструкцій.

09.08.2023, приблизно об 11 годині 00 хвилин, за попередньою домовленістю, ОСОБА_7 зустрівся із ОСОБА_6 , в приміщенні його кабінету, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , де під час розмови адвокат ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_7 , що є можливість встановлення 14 спеціальних рекламних конструкцій в м. Золотоноша, однак для того, щоб гарантовано отримати дозволи, необхідно сплатити по 400 доларів США за розміщення кожної спеціальної рекламної конструкції, тобто в загальному адвокату ОСОБА_6 необхідно передати 5600 доларів США, за надання ОСОБА_5 дозволів на розміщення 14 спеціальних рекламних конструкцій.

В свою чергу ОСОБА_7 , розуміючи, що ОСОБА_5 уповноважений на прийняття рішення про надання таких дозволів, був вимушений погодитись з вимогою адвоката ОСОБА_6 про надання неправомірної вигоди, при цьому передача грошових коштів ОСОБА_5 мала відбутись виключно через адвоката ОСОБА_6 .

Надалі ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність дій адвоката ОСОБА_6 та начальника Управління ОСОБА_5 , 14.08.2023 звернувся до правоохоронних органів з відповідною заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Так, 09.08.2023 в невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_7 при зустрічі із ОСОБА_6 , в приміщенні його кабінету передав фотоматеріали місць розміщення спеціальних рекламних конструкцій з графічним позначенням точок їх розташування у м. Золотоноша.

21.11.2023, приблизно о 14 годині 20 хвилин, при зустрічі, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 передав ОСОБА_6 документи про реєстрацію фізичної особи-підприємця, а останній вказав суму неправомірної вигоди за надання дозволів начальником Управління ОСОБА_5 на розміщення спеціальних рекламних конструкцій в розмірі 4 900 доларів США.

Цього ж дня, адвокат ОСОБА_6 , діючи спільно з ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи про незаконність своїх дій, одержав від ОСОБА_7 першу частину неправомірної вигоди - 2400 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України, станом на 21.11.2023 становить 86 400 (вісімдесят шість тисяч чотириста) гривень.

Так ОСОБА_5 , спільно з адвокатом ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, в період часу з 21.11.2023 до 19.03.2024, під час особистих зустрічей з ОСОБА_7 , з метою виконання злочинного умислу, направленого на отримання для себе неправомірної вигоди за прийняття рішення як службовою особою про надання дозволів на розміщення спеціальних рекламних конструкцій, обговорювали з ОСОБА_7 деталі розміщення спеціальних рекламних конструкцій та запевняли останнього, що дозволи він отримає після передачі другої частини неправомірної вигоди.

19.03.2024, приблизно о 16 годині 03 хвилини, ОСОБА_7 , за попередньою домовленістю, зустрівся з адвокатом ОСОБА_6 в приміщенні його службового кабінету, що за адресою: АДРЕСА_1 , у ході вказаної зустрічі адвокат ОСОБА_6 , діючи спільно з ОСОБА_5 , з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи про незаконність своїх дій, одержав від ОСОБА_7 другу частину суми неправомірної вигоди - 2500 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України, станом на 19.03.2024 становить 97 500 (дев`яносто сім тисяч п`ятсот) гривень, за прийняття рішення ОСОБА_5 про надання дозволів на розміщення спеціальних рекламних конструкцій.

У подальшому, 19.03.2024 о 16 годині 14 хвилин, ОСОБА_5 , діючи спільно з адвокатом ОСОБА_6 , будучи обізнаним про те, що ОСОБА_7 передав адвокату ОСОБА_6 другу частину неправомірної вигоди, перебуваючи в службовому кабінеті, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, передав ОСОБА_7 рішення виконавчого комітету Золотоніської міської ради №134 від 15.03.2024 про надання дозволів ОСОБА_9 на розміщення зовнішньої реклами типу сіті-лайт, терміном на 5 років, за наступними адресами в м. Золотоноша: по АДРЕСА_3 , по АДРЕСА_3 , по АДРЕСА_4 , по АДРЕСА_5 , по АДРЕСА_6 , по АДРЕСА_6 , по АДРЕСА_6 , по АДРЕСА_7 , по АДРЕСА_8 , по АДРЕСА_9 , по АДРЕСА_9 , по АДРЕСА_9 , по АДРЕСА_9 , по АДРЕСА_10 .

Також ОСОБА_5 передав ОСОБА_7 договір на тимчасове користування місцем (для розміщення рекламних засобів та встановлення пріоритету їх розміщення), яке перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Золотоноша, або повноваження щодо розпорядження яким здійснюють органи місцевого самоврядування м. Золотоноша від 15.03.2024.

ОСОБА_5 , в присутності ОСОБА_7 , поставив підписи та печатки в 14 дозволах на розміщення зовнішньої реклами за вищевказаними адресами та передав їх ОСОБА_7 .

Таким чином, встановлено достатньо доказів для підозри ОСОБА_5 в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

19.03.2024 о 16 год. 10 хв., в порядку ст.208 КПК України, затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а о 21 год. 50 хв. 19.03.2024, в порядку ст.208 КПК України, затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

20.03.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, - в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе чи третьої особи, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на праві приватної власності належить автомобіль марки «ВАЗ», модель «2107», 1983 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Слідчий та прокурор вказують, оскільки санкція ч.3 ст.368 КК України передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, та у разі ухвалення судом обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 , з метою забезпечення виконання вироку суду в частині можливої конфіскації майна, на даний час виникає необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваного, шляхом заборони розпорядження майном.

На підставі клопотання слідчого, враховуючи положення ч.2 ст.172 КПК України, про розгляд клопотання про арешт майна підозрюваний ОСОБА_5 не повідомлявся.

До початку судового розгляду від слідчого ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд клопотання без її участі та участі прокурора, при цьому клопотання просила задовольнити.

Положеннями ч.4 ст.107 КПК України визначено, що у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За вказаних обставин, слідчий суддя повважав за можливе розгляд клопотання проводити у відсутність учасників справи та без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши клопотання слідчого, погоджене прокурором, та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що слідчими СУ ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000304, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

20.03.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, - в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе чи третьої особи, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Санкція ч.3 ст.368 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Також в судовому засіданні встановлено, що згідно наданої реєстраційної картки ТЗ, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на праві приватної власності належить автомобіль марки «ВАЗ», модель «2107», 1983 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 .

За змістом ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з вимогами ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до положень ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з вимогами ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Враховуючи те, що автомобіль марки «ВАЗ», модель «2107», 1983 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , згідно даних реєстраційної картки ТЗ, належить підозрюваному ОСОБА_5 , а санкція статті кримінального правопорушення у якому підозрюється останній, передбачає зокрема покарання у виді конфіскації майна, а тому з метою збереження майна для забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, на думку слідчого судді, на вказане майно необхідно накласти арешт із встановленням заборони розпорядження ним, оскільки незастосування вказаних заходів, на переконання слідчого судді з урахуванням обставин і характеру розслідуваного кримінального правопорушення, може призвести до відчуження вказаного майна, а потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного ОСОБА_5 .

Відповідно до вимог ст.175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 175 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погодженого заступником начальника відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «ВАЗ», модель «2107», 1983 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , який, згідно даних реєстраційної картки ТЗ, на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановивши заборону розпоряджання вказаним транспортним засобом.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1