ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2024 Справа №607/23503/23 Провадження №1-кп/607/822/2024

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001342 від 04 листопада 2023 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, який на утриманні має трьох малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який не працює, судимого:

- 11.01.2017 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 186,70 КК України до покарання у виді 2 роки 7 місяців позбавлення волі;

- 13.11.2018 Зборівським районним судом Тернопільської області за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді арешту строком на 3 місяці,

- 29.12.2020 Зборівським районним судом Тернопільської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 170 годин,

- 29.09.2023 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч. 1 ст. 126 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт;

які повністю відбуті,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч. 2 ст. 345, ч.2 ст.389 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

04 листопада 2023 року близько 13.55 год, працівниками Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патруль поліції Національної поліції України до кімнати для складання адміністративних матеріалів Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, бульв. Тараса Шевченка, буд. 10, був доставлений обвинувачений ОСОБА_3 для оформлення матеріалів про адміністративне затримання, передбаченого ст.260 КУпАП.

Надалі, 04 листопада 2023 року близько 14.40 год, інспектором взводу №1 роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 складено протокол про адміністративне затримання серії АЗ №140395 відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , після чого, в останнього виник раптовий протиправний умисел на пошкодження вказаного офіційного документа.

Реалізовуючи свій умисел, 04 листопада 2023 року близько 14.40 год, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні кімнати для складання адміністративних матеріалів Тернопільського районного управління поліції, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, в особистих інтересах, з метою уникнення адміністративної відповідальності, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, взяв із рук інспектора взводу №1 роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 оригінал протоколу про адміністративне затримання серії АЗ №140395, після чого пошкодив його, розірвавши на три частини, чим привів даний офіційний документ у стан, який перешкоджає його подальше використання за призначенням.

Також, згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», до правоохоронних органів відносяться - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій, зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції. При цьому, згідно із ч. 10 ст. 62 цього ж Закону, поліцейський користується повноваженнями, передбаченими цим законом, незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу.

Згідно ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.02.2024, о 08:00 год, інспектор взводу 2 роти 4 УПП ДПП в Тернопільській області потерпіла у справі ОСОБА_5 спільно із поліцейським взводу 2 роти 4 УПП ДПП в Тернопільській області ОСОБА_7 , згідно графіку чергувань, заступили на чергування у форменому одязі із спецзасобами та табельною вогнепальною зброєю у складі екіпажу «Юпітер 105».

Цього ж дня, близько 14:27 год, на службовий планшет надійшло повідомлення про те, що у під`їзді АДРЕСА_3 , обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчиняє домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_8 .

Прибувши за вказаною адресою, було виявлено ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_3 , де останній перебував у нетверезому стані, це проявлялося у нечіткому мовленні, розхитуванні при ходьбі, у неохайному, брудному одязі та неприємному запаху.

По прибуттю працівників УПП ДПП в Тернопільській області обвинувачений ОСОБА_3 , почав нецензурно лаятися, та поводив себе агресивно, на прохання працівників поліції припинити свої дії, не реагував та почав скорочувати відстань, після чого ставав у бойову стійку, та провокувати створення конфліктної ситуації. На зауваження з подальшою вимогою дотримуватися дистанції, а також припинити нецензурну лайку ОСОБА_8 не реагував та продовжив свою протиправну поведінку, що виражалося у нецензурній лайці та агресивній поведінці.

У цей час, у обвинуваченого ОСОБА_3 виник злочинний умисел на умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 02.02.2024, близько 14:41 год., обвинувачений ОСОБА_3 усвідомлюючи, що перед ним знаходиться працівник правоохоронного органу, умисно наніс один удар кулаком правої руки в ділянку правої половини обличчя поліцейському взводу 2 роти 4 УПП ДПП в Тернопільській області потерпілій ОСОБА_5 , після чого до обвинуваченого ОСОБА_3 , було застосовано фізичну силу та спеціальні засоби, однак під час того, як на останнього надягалися кайданки ОСОБА_3 , вирвав руку та ліктем наніс ще один удар потерпілій в ділянку обличчя з права.

Надалі, коли обвинувачений ОСОБА_3 , знаходився на землі у спец засобах кайданках, наніс ще декілька ударів своїми ногами в ділянку гомілки з права потерпілій ОСОБА_5 , внаслідок чого останній було спричинено фізичний біль та тілесні ушкодження у вигляді садна на чолі справа та синці лівого стегна і правої гомілки, що за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.

У результаті злочинної діяльності обвинуваченого ОСОБА_3 порушено суспільні відносини, які забезпечують нормальну законну діяльність органів державної влади, особисту недоторканість поліцейського взводу 2 роти 4 УПП ДПП в Тернопільській області ОСОБА_5 , під час виконання нею своїх службових обов`язків, передбачених Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 1993 року із відповідними змінами.

Окрім цього, статтею ст. 36 Кримінально-виконавчого кодексу України встановлений порядок виконання покарання у виді громадських робіт. Згідно положень зазначеної статті виконання покарання у виді громадських робіт здійснюється на основі участі засуджених у суспільно корисній праці і контролю за їхньою поведінкою відповідно до вимог цього Кодексу. Контроль за виконанням покарання у виді громадських робіт покладається на уповноважений орган з питань пробації. Уповноважений орган з питань пробації веде облік засуджених, роз'яснює порядок і умови відбування покарання, погоджує з органами місцевого самоврядування перелік об`єктів, на яких засуджені відбувають громадські роботи, здійснює контроль за додержанням умов відбування покарання засудженими і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом за місцем відбування засудженим громадських робіт, веде сумарний облік відпрацьованого засудженим часу.

Статтею ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України визначено умови відбування покарання у виді громадських робіт. Так, згідно ч. 1 даної статті засуджені до покарання у виді громадських робіт зобов`язані додержуватися встановлених відповідно до законодавства порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених для них об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації. Поважними причинами неявки засудженого за викликом уповноваженого органу з питань пробації у призначений строк є несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.

Згідно ч. 3 ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є: систематичне невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, а також притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, які були вчинені після письмового попередження; невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також допущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця, поява на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.09.2023 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України до покарання у виді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.

Вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.09.2023, щодо покарання у вигляді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт до Тернопільського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області надійшов 10.11.2023 та того ж дня останнього поставлено на облік у вказаному органі пробації.

28.11.2023 до Тернопільського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області з`явився засуджений ОСОБА_3 , де останнього ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді 150 годин громадських робіт, а також наголошено, що в разі ухилення від відбування покарання останнього може бути притягнуто до кримінальної відповідальності відповідно до статті 389 Кримінального кодексу України.

Одночасно, 28.11.2023 ОСОБА_3 видано направлення до КП «Об`єднання парків культури відпочинку», для відбування призначеного вироком строку покарання у виді громадських робіт. Відповідно до виданого направлення засуджений ОСОБА_3 зобов`язаний приступити до відпрацювання громадських робіт з 04.12.2023.

Надалі, 05.12.2023 засуджений ОСОБА_3 з`явився до КП «Об`єднання парків культури відпочинку», для відбування призначеного вироком строку покарання у виді громадських робіт та відповідно адміністрацією вказаного комунального закладу винесено наказ та розроблено графік виходу на роботу засудженого ОСОБА_3 .

Після чого, у період з 14.12.2023 по 24.12.2023 засуджений ОСОБА_3 не з`являвся до КП «Об`єднання парків культури відпочинку» для відбування призначеного вироком строку покарання у виді громадських робіт, як встановлено досудовим розслідуванням, у зв`язку із відбуттям адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту строком на 10 діб.

Надалі, у засудженого ОСОБА_3 , після ознайомлення працівником Тернопільського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт та попередження про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування даного виду покарання, виник умисел, спрямований на ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Реалізуючи вказаний умисел, засуджений ОСОБА_3 у період часу 25, 26, 28 грудня 2023 року маючи реальну можливість виконувати покладені на нього обов`язки, не прибув до КП «Об`єднання парків культури та відпочинку» для відбування покарання у виді громадських робіт, та, таким чином, не виконав встановлений п. 3 ч. 1 ст. 37 КВК України обов`язок працювати на визначеному для нього об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт.

Надалі, 27.12.2023, засуджений ОСОБА_3 не з`явився до КП «Об`єднання парків культури відпочинку» для відбування призначеного вироком строку покарання у виді громадських робіт, як встановлено досудовим розслідуванням, з поважних причин.

28.12.2023 працівником Тернопільського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області у засудженого ОСОБА_3 було відібрано пояснення, щодо допущеного ним порушення умов відбування призначеного судом покарання та тоді ж останньому винесено застереження у виді письмового попередження про притягнення до кримінальної відповідальності за продовження порушення порядку та умов відбування призначеного йому покарання, із яким обвинувачений ОСОБА_3 ознайомився та засвідчив власним підписом.

Однак, продовжуючи реалізовувати умисел, спрямований на ухилення від відбування призначеного йому судом покарання у виді громадських робіт засуджений ОСОБА_3 , у період часу 03, 04, 08, 09, 11, 15, 16, 22, 23, 30 січня 2024 року, маючи реальну можливість виконувати покладені на нього обов`язки, не прибув до КП «Об`єднання парків культури та відпочинку» для відбування покарання у виді громадських робіт, та, таким чином, знову не виконав встановлений п. 3 ч. 1 ст. 37 КВК України обов`язок працювати на визначеному для нього об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт.

Надалі, 26.01.2024 працівником Тернопільського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області у засудженого ОСОБА_3 було відібрано пояснення, щодо допущеного ним порушення умов відбування призначеного судом покарання та тоді ж останньому повторно винесено застереження у виді письмового попередження про притягнення до кримінальної відповідальності за продовження порушення порядку та умов відбування призначеного йому покарання, із яким обвинувачений ОСОБА_3 ознайомився та засвідчив власним підписом.

Крім цього, після винесеного обвинуваченому ОСОБА_3 застереження у виді письмового попередження про притягнення до кримінальної відповідальності, останнього чотири рази (04.01.2024, 09.01.2024, 22.01.2024, 02.02.2024 та 26.01.2024) було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 182, ст. 173, ч. 2 ст. 175-1, ч. 2 ст. 175-1, ч. 1 ст. 127, ч. 1 ст. 178, ч. 3 ст. 109 КУпАП.

Надалі, продовжуючи реалізовувати умисел, спрямований на ухилення від відбування призначеного йому судом покарання у виді громадських робіт засуджений ОСОБА_3 , у період часу 05, 06, 14, 16, 20 лютого 2024 року, маючи реальну можливість виконувати покладені на нього обов`язки, не прибув до КП «Об`єднання парків культури та відпочинку» для відбування покарання у виді громадських робіт, та, таким чином, знову не виконав встановлений п. 3 ч. 1 ст. 37 КВК України обов`язок працювати на визначеному для нього об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 , маючи реальну можливість виконувати покладені на нього як на засудженого обов`язки, усвідомлюючи протиправність своїх дій, систематично не виконував покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 37 КВК України, чим порушував умови відбування покарання у виді громадських робіт та, відповідно, ухилявся від відбування покарання у виді громадських робіт в розумінні ч. 3 ст. 40 КВК України.

Станом на 27.02.2024 засуджений ОСОБА_3 відбув 135 години громадських робіт встановлених йому судом 150 годин.

Вказаними діями, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені: ч. 1 ст. 357 КК України, - умисне пошкодження офіційного документа, вчинене в особистих інтересах; ч. 2 ст. 345 КК України умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків та ч. 2 ст. 389 КК України ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч.2 ст.345 та ч. 2 ст. 389 КК України, визнав повністю та підтвердив зазначені в обвинувальних актах обставини, пояснив, що дійсно не прибував для відбуття 150 годин покарання у виді громадських робіт, призначених вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.09.2023, однак на момент розгляду справи все повністю покарання призначене судом відбув.

Також, зазначив, що 04.11.2023 року близько 14.40 год, перебував у приміщенні кімнати для складання адміністративних матеріалів Тернопільського РУ поліції, з метою уникнення адміністративної відповідальності, взяв із рук інспектора поліції оригінал протоколу про адміністративне затримання та розірвавши на три частини. Також вказав, що 02.02.2024, усвідомлюючи, що перед ним знаходиться працівник правоохоронного органу, який прибув до місця його проживання за викликом матері ОСОБА_8 , умисно наніс один удар кулаком правої руки в ділянку правої половини обличчя поліцейській потерпілій у справі ОСОБА_5 , і після того, як на нього надягалися кайданки, вирвав руку та ліктем наніс ще один удар потерпілій в ділянку обличчя з права, а також наніс ще декілька ударів ногами в ногу потерпілій ОСОБА_5 спричинивши їй тілесні ушкодження.У вчиненому щиро розкаюється, просить його суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.357, ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 389 КК України, за обставин, викладених у обвинувальних актах, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за:

- ч. 1 ст. 357 КК України, - умисне пошкодження офіційного документа, вчинене в особистих інтересах;

- ч. 2 ст. 345 КК України умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків та

- ч. 2 ст. 389 КК України ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відноситься до кримінальних проступків та кримінальних правопорушень, особу винного, який раніше неодноразово судимий, однак відбув покарання повністю (інформація Філії ДУ Центр пробації в Тернопільській області від 21.03.2024 № 41/15/2796-24), має постійне зареєстроване місце проживання, його вік, стан здоров`я та сімейний стан (дружина ОСОБА_9 померла 09.09.2022 згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ), наявність на утриманні трьох малолітніх дітей, позитивну характеристику з місця проживання; думку потерпілої; обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить визнання вини ОСОБА_3 , щире каяття обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень. Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Суд приймає до уваги те, що покарання є заходом примусу, від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання передбачене санкціями частин стеттей обвинувачення, а саме: за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу та ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 389 КК України у виді обмеження волі, у відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України призначити покарання за вчинені кримінальні правопорушення за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим у виді обмеження волі. Водночас з врахуванням наявності декількох пом`якшуючих покарання ОСОБА_3 обставин, даних про його особу, суд вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період його дії на нього слід покласти передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України обов`язки, які на думку суду будуть необхідні і достатні для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Також, у кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судової технічної експертизи № СЕ-19/120-23/12248-ДД від 22.11.2023 в сумі 2 390, 00 грн. та судової трасологічної експертизи № СЕ-19/120-23/12246-ТР від 21.11.2023 в сумі 1434, 00 грн, а всього на загальну суму 3824,00 грн., що виникли у зв`язку із проведенням експертних досліджень речових доказів в даному кримінальному провадженні, які суд вважає слід стягнути із обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями покарання:

- ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу в дохід держави у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

- ч.2 ст.345 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;

- ч.2 ст.389 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

У відповідності до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, ОСОБА_3 визначити остаточне покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави процесуальні витрати за проведення судової технічної експертизи № СЕ-19/120-23/12248-ДД від 22.11.2023 в сумі 2 390, 00 грн. та судової трасологічної експертизи № СЕ-19/120-23/12246-ТР від 21.11.2023 в сумі 1434, 00 грн, а всього на загальну суму 3824,00 грн. (три тисячі вісімсот двадцять чотири гривні).

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддяОСОБА_1