У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції з приміщення

захисника ОСОБА_6 Кривоозерського районного суду Миколаївської області)

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції з приміщення

Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області)

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу в.о. начальника Кривоозерського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 16 січня 2024 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

- підозрюваного за ч. 2 ст. 289 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 16 січня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання заступника начальника СВ ВП №3 Первомайського РВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 .

Обрано підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 16.03.2024, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: цілодобово не залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; прибувати на кожну вимогу до слідчого, прокурора, суду; утримуватись від спілкування із свідками в даному кримінальному провадженні; здати на зберігання заступнику начальника СВ ВП №3 Первомайського РВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_9 паспорт громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Прокурор, не погоджуючись з рішенням слідчого судді, вважає, що слідчий суддя не врахував тяжкість кримінального правопорушення, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_10 та наявність ризиків, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що може позбавити слідчого можливості встановити об`єктивну істину у кримінальному провадженні.

На думку апелянта, слідчим суддею не враховано суспільна небезпечність злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 .

Апелянт вважає, що стороною обвинувачення повною мірою доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Слідчим відділом ВП №3 Первомайського РВП ГУ НП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені 14.01.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000014 за ч. 2 ст. 289 КК України.

Слідчий у кримінальному провадженні заступник начальника СВ ВП №3 Первомайського РВП ГУ НП в Миколаївській області, звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором, у кримінальному провадженні, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України

15.01.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом, вартість якого становить віт 100 до 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Слідчий суддя вважав, що прокурор не довів існування ризиків зазначених у клопотанні, а саме, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів прокуратури та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, знищити, сховати, або спотворити речі, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурор не довів недостатності застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги, просив задовольнити клопотання слідчого та застосувати запобіжний захід щодо підозрюваного у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_6 заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд встановив таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані, сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

Як передбачено ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог закону.

Оскільки обґрунтованість підозри ОСОБА_7 в апеляційній скарзі не оскаржується, апеляційний суд не переглядає оскаржену ухвалу в цій частині і констатує, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, що на даному етапі досудового розслідування підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, є обґрунтованою.

Слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості підозрюваним переховуватися від органів прокуратури та суду, незаконного впливу на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, знищення, схову, або спотворення речей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, прокурором не доведені.

Забезпечити процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 можливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Так, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання, тобто стійкі соціальні зв`язки, сприяє розкриттю кримінального правопорушення.

З огляду на конкретні обставини кримінального провадження, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що прокурор не довів недостатності застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Є достатні підстави вважати, що обраний відповідно до ст. 181 КПК України щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, забезпечить його належну процесуальну поведінку. Підстави для застосування до підозрюваного більш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про що просить апелянт, відсутні.

Окрім того, при розгляді зазначеного судового провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування, як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст. 5 п. 1 п.п. с) Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Беручи до уваги вищезазначене, колегія суддів вважає, що застосований запобіжний захід в повній мірі забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. За таких обставин, апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 404, 405, 407 ч. 3, 422, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу в.о. начальника Кривоозерського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 16 січня 2024 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3