Справа № 276/1954/23
Провадження по справі№ 1-кп/276/35/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Хорошів кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000324, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт. Володарськ-Волинський Володарсько-Волинського району Житомирської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , неодруженого, з середньою освітою, непрацюючого, не є особою з інвалідністю, інших осіб на утриманні не має, в силу положень ст. 89 КК України - несудимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на території України введено воєнний стан.

26.09.2023 близько 15 години у ОСОБА_3 , який достовірно знав, що в Україні введено воєнний стан, та який перебував у середині приміщення житлового будинку в АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення мобільного телефону марки «Samsung» моделі «SM-J320H/DS» в корпусі чорного кольору, який лежав на тумбочці в указаному приміщенні кімнати № 2, належний ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, у вказаний день, час та місці, ОСОБА_3 переконавшись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони не будуть помічені власником та сторонніми особами, таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung» моделі «SM-J320H/DS» в корпусі чорного кольору, вартістю 1300 грн 00 коп., який лежав на тумбочці в середині кімнати № 2 житлового будинку в АДРЕСА_1 , в середині якого знаходилась SIM-карта мобільного оператору «Водафон» за номером НОМЕР_1 та флеш-карта micro-sd ємністю 8 Gb, які майнової цінності для потерпілого ОСОБА_6 не становлять.

Із викраденим мобільним телефоном ОСОБА_3 залишив місце вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 1300 грн 00 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у скоєному кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, не оспорював доказів по даній справі, здобутих органом досудового розслідування. Підтвердив, що дійсно в час, місці та за обставин, зазначених в обвинувальному акті, перебував у житловому будинку в АДРЕСА_1 , де користуючись тим, що за ним ніхто не спостерігає, викрав телефон марки «Samsung», що належав потерпілому ОСОБА_6 , та пішов у сусіднє село Топорище Житомирського району. Дозволу у ОСОБА_6 , щоб взяти телефон, він не отримував. Телефон привласнив з метою задоволення власних потреб. Вказаний телефон він залишив на узбіччі дороги в напрямку с. Топорище, щоб його не змогли знайти. Коли до нього прийшли працівники поліції з приводу викрадення телефону, то він вказав на його місцезнаходження. На даний час шкоду потерпілому не відшкодував, цивільний позов визнав у повному обсязі. В судовому засіданні щиро покаявся, запевнив суд, що став на шлях виправлення, просив не карати його суворо.

Показання обвинуваченого в судовому засіданні послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий в судове засідання на судовий розгляд не з`явився, його представник - адвокат ОСОБА_5 просив цивільний позов задовольнити у повному обсязі, з підстав зазначених у позові, не наполягав на суворості покарання.

Оскільки учасники судового провадження, зокрема обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно злочин, суд, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували, а тому суд вважав достатнім обмежитись допитом обвинуваченого, а також дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого.

Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Таким чином, суд вважає винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину встановленою та доведеною повністю, його дії кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, як умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинені в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує особу винного, ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Згідно із ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК, є тяжким злочином.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до положень ст.66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується негативно, 18.07.2023, будучи неповнолітнім, був засуджений вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області за ч.4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до покарання у виді 60 годин громадських робіт. Однак, в силу положень ст. 89 та п.1 ч.2 ст. 108 КК України, є таким, що не має судимості, оскільки відбув покарання повністю до вчинення нового злочину. ОСОБА_3 на обліках у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, має молодий вік, позовні вимоги визнав у повному обсязі, запевнив, що відшкодує завдані збитки повністю, критично ставиться до скоєного діяння.

Враховуючи наведені вище обставини, дані про особу обвинуваченого, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, з урахуванням думки учасників процесу, зокрема потерпілого, який не наполягає на суворості покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому призначає йому покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі із застосуванням положень ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.

На переконання суду, вказане покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження скоєння ним нових злочинів.

Підстави для обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого відсутні.

Що стосується цивільного позову, суд приходить до наступного висновку.

В обґрунтування заявленого позову зазначено, що в результаті умисних дій обвинуваченого потерпілому була заподіяна матеріальна шкода в розмірі 3000,00 гривень, оскільки телефон повернуто у неробочому стані, його використання за призначенням неможливе, а вартість відновлюваного ремонту перевищує його ціну. Крім цього, вказаним злочином завдана моральна шкода, яку потерпілий оцінює в розмірі 5 000,00 гривень, враховуючи перебування в шоковому стані від подій, негативні емоційні реакції, знижений та нестійкий настрій, емоційну напругу, нервозність, дратівливість. Окрім того, він перебував у хворобливому стані та у зв`язку з крадіжкою телефону, як внутрішньо переміщена особа не мав змоги зателефонувати рідним, знайомим, внаслідок чого погіршився його звичний спосіб життя.

Заслухавши учасників провадження з підстав заявленого цивільного позову суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала, якщо не доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

При цьому, моральна шкода, серед іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізичних особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої чи членів її сім`ї, близьких родичів.

За ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

При вирішення питання про задоволення позову про стягнення моральної шкоди, враховується характер протиправних дій, які є кримінально караними, ступінь вини, глибину душевних страждань потерпілої особи, які призвели до зміни звичного способу життя, вимушеним лікуванням, психологічного пригнічення, що свідчать про зміну звичного способу життя та необхідність вжиття додаткових зусиль для його організації.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , який є цивільним відповідачем, визнав позовні вимоги у повному обсязі.

Враховуючи вищезазначене, а також те, що позивачу дійсно спричинено матеріальну та моральну шкоду внаслідок вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Питання про долю речових доказів, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Арешт на майно не накладався, інші заходи забезпечення кримінального провадження не обиралися, витрати на залучення експерта відсутні, у зв`язку з чим питання щодо них судом не вирішується.

Керуючись ст. 100, 371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75, 76 Кримінального кодексу України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання за ч.4 ст.185 КК України, якщо він протягом іспитового строку 3 (три) роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, а саме: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, а також повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Цивільний позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок та моральну шкоду в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Samsung» моделі «SM-J320H/DS» чорного кольору, який повернуто ОСОБА_6 , - залишити потерпілому як власнику;

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Володарсько - Волинський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1