Єдиний унікальний номер справи 185/3159/24
Провадження № 1-кп/185/713/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в період воєнного стану в залі суду м.Павлограда у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000286 від 21.02.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новогродівка Донецької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, інваліда ІІІ групи, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

за участю:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, при наступних обставинах:

20 лютого 2024 року близько о 09.50 годині водій, обвинувачений ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем марки «LADA 21947», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить обвинуваченому ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу « НОМЕР_2 » від 08.04.2021 року, грубо порушуючи вимоги п.18.4 ПДР України, згідно до якого: «Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах руху, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити свій рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», п.12.4 ПДР України, згідно до якого: «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.», та п.12.9(б) ПДР України, згідно до якого: «Водієві забороняється: б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену у п.п. 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено відповідні дорожні знаки або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил», рухаючись в крайній правій смузі руху зі швидкістю близько 70 км/год. по АДРЕСА_2 , яка має по дві смуги для руху у кожному напрямку, з боку м.Донецьк у напрямку м.Дніпро, наближався до нерегульованого пішохідного переходу який знаходиться напроти будинку АДРЕСА_2 .

У вказаний час, попереду, відносно напрямку вказаного транспортного засобу, з лівого узбіччя на пішохідний перехід, який позначений по ходу його руху дорожнім знаком 5.38.1. ПДР України «Пішохідний перехід», на проїзну частину вул.Дніпровської м.Павлограда вийшов пішохід, потерпілий ОСОБА_8 , який у темпі кроку почав перетинати вказану проїзну частину, рухаючись зліва направо відносно напрямку руху вищевказаного автомобіля.

Під час руху обвинувачений ОСОБА_3 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, рухаючись у зоні дії дорожнього знаку 5.38.1. «Пішохідний перехід», ігноруючи його вимогу, наближався до пішохідного переходу, по якому рухався потерпілий ОСОБА_8 . Надалі попереду руху автомобіля «LADA 21947» у лівій смузі руху, у вказаний час зупинився автомобіль марки «Chevrolet», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням свідка ОСОБА_9 , який почав пропускати пішохода потерпілого ОСОБА_8 .

При здійсненні у зазначених умовах подальшого руху, навпроти будинку АДРЕСА_2 обвинувачений ОСОБА_3 несвоєчасно виявив на смузі свого руху потерпілого ОСОБА_8 та на пішохідному переході допустив наїзд передньою лівою частиною керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_8 .

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п.п. 18.4, 12.9(б), 12.4 Правил дорожнього руху України.

Порушення обвинуваченим ОСОБА_3 п.18.4 Правил дорожнього руху України знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якому потерпілому ОСОБА_8 спричинено тілесне ушкодження у вигляді забійної рани правої надбрівної дуги, перелому хірургічної шийки правої плечової кістки зі зміщенням, гематоми правого плечового суглобу, уламкового перелому обох кісток правої гомілки (великогомілкової кістки в середній третині, малогомілкової кістки у верхній третині) зі зміщенням кісткових уламків, з посттравматичною нейропатією малогомілкового нерву правої гомілки та ступні, переломів 5 та 7 ребер по паховій лінії, які за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні (більш ніж як на 21 день).

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В підготовче судове засіданні представником потерпілого було подано письмове клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням потерпілого з обвинуваченим, завдані збитки потерпілому повністю відшкодовані, ніяких претензій до останнього потерпілий не має.

Прокурор підтримав заявлене клопотання представника потерпілого про закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням останнього із потерпілим на підставі ст.46 КК України, оскільки обвинувачений раніше жодного разу не притягувався до кримінальної відповідальності, вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, розкаюється, інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення, у відповідності до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, з необережною формою вини, шкода завдана злочином була компенсована повністю, потерпілий претензій до обвинуваченого не має.

Обвинувачений також підтвердив факт примирення, свою вину у вчиненні злочину визнав в повному обсязі, щиро кається, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, завдані збитки компенсував.

Захисник підтримала клопотання представника потерпілого та вважає, що є усі підстави для закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Заслухавши в підготовчому судовому засіданні сторони кримінального провадження, представника потерпілого, дослідивши надані стороною обвинувачення письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Частина 7 статті 284 КПК України передбачає, що закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої п.1 ч.2 цієї статті, не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як вбачається із роз`яснень, викладених в пункті 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», за наявності передбачених у ст.46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Відповідно до ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, належить до категорії злочинів невеликої тяжкості, з необережною формою вини.

З довідки інформаційного центру вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 є особою, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч.1 ст.286 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, вчинене ним, і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самим обвинуваченим.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч.3 ст.285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст.46 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ст.46 КК України. Відповідно до ст.44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно статті 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Аналізуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про задоволення клопотання представника потерпілого, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України, віднесене до категорії необережного нетяжкого злочину, примирився із потерпілим, збитки відшкодував, щиро розкаюється у вчиненому, учасники кримінального провадження не заперечували проти задоволення клопотання представника потерпілого про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим.

У відповідності до ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлене клопотання представника потерпілого необхідно задовольнити та необхідно звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності, що передбачена ч.1 ст.286 КК України, а кримінальне провадження, що внесене в ЄРДР за №0000286 від 21.02.2024 року, закрити.

Оскільки кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 закривається з підстави, яка є нереабілітуючою, тому процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування на залучення експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Така позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.12.2021 (справа №132/283/21, провадження № 51-4668км21), від 07.10.2021 (справа №584/800/20, провадження №51-1800км21), від 29.09.2021 (справа №342/1560/20, провадження №51-2331км21) та у висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеному у постанові від 12.09.2022 (справа № 203/241/17, провадження № 51-4251км21).

Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

У відповідності вимог ст.174 КПК України підлягає скасуванню арешт, накладений на автомобіль марки «LADA 21947», державний номерний знак НОМЕР_1 , - в даному провадженні після набрання ухвалою законної сили.

Керуючись ст. 46 КК України, ст.ст. 284, 285, 288 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання представника потерпілого про закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням потерпілого та обвинуваченого - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим.

На підставі ст.46 КК України, кримінальне провадження, що внесене в ЄРДР за №0000286 від 21.02.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, - закрити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави вартість проведених експертиз у розмірі 4543.68 гривень.

Речові докази:

- автомобіль марки «LADA 21947», державний номерний знак НОМЕР_1 , який передано на збереження до Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, - після набрання ухвалою законної сили повернути ОСОБА_3 по приналежності;

- медичну картку на ім`я « ОСОБА_8 », що зберігається в Павлоградському РВП ГУНП в Дніпропетровській області, - повернути до КНП «ПЛІЛ» ПМР.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.02.2024 року на автомобіль марки «LADA 21947», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1