Справа № 755/2546/24
№ 1-кс/755/643/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" лютого 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Містки, Сватівського р-ну, Луганської обл., українцю, громадянину України, з неповною середньою освітою, працюючому неофіційно вантажником, не одруженому, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000489 від 11.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 .

Клопотання погоджене з прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 .

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні слідчого відділу Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві знаходяться матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000489 від 11.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.02.2024 року, приблизно об 11 годині 30 хвилин, тобто під час дії ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, який в подальшому продовжений та діяв на день вчинення злочину, ОСОБА_5 , перебував у приміщенні торгової зали магазину «Аврора», де свою підприємницьку діяльність здійснює ТОВ «Вигідна покупка», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Попудренка, 9-Г, де в останнього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

Так, наблизившись до стелажу з аксесуарами для телефонів та іншими електронними приладами, ОСОБА_5 обрав з представлених магазином товарів колонки портативні міні зі шнурком T&G, вартістю 207 гривень 50 копійок в кількості 2 шт., загальною вартістю 415 гривень 00 копійок, які зняв з стелажу та утримував даний товар в руці, після чого, обрав також навушники вакуумні з мікрофоном у коробці, вартістю 99 гривень 16 копійок, у кількості 2 шт., загальною вартістю 198 гривень 33 копійки. Після чого, ОСОБА_5 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, однією рукою відгорнув пояс штанів, у які був вдягнений, склав вищеописаний товар за пояс власних штанів. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 направився на вихід з магазину з викраденим товаром, але був зупинений працівником магазину. Своїми протиправними діями ОСОБА_5 намагався завдати матеріальної шкоди ТОВ «Вигідна покупка» на загальну суму 613 гривень 33 копійок.

11 лютого 2024 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

12 лютого 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами та іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності, а саме: протоколами допитів свідків - працівників магазину «Аврора»; протоколом огляду місця події від 11.02.2024 року за участю ОСОБА_5 , у ході якого, було вилучено майно, що є предметом вчинення даного кримінального правопорушення; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , у ході якого, він визнав свою вину; протоколом огляду відеозапису, на якому зафіксовано факт вчинення кримінального правопорушення;іншими доказами в сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою до застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, у розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

При розгляді даного клопотання необхідно прийняти до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

Крім того, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам, а саме: переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Підозрюваний ОСОБА_5 не має постійного місця проживання у м. Києві та на даний час, проживає у хостелі за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, встановлено, що 01.02.2022 року до Лисичанського міського суду Луганської області відносно ОСОБА_5 було скеровано обвинувальний акт за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Зокрема, може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, шляхом підмовляння, підкупу, погроз може схиляти їх до дачі неправдивих показань. Вагомою частиною доказової бази у вказаному кримінальному провадженні являються показання свідків, місце мешкання та роботи яких останньому відомі; вчинити інший злочин, що підтверджується фактом вчинення крадіжки особою, яка немає стабільних матеріальних достатків, офіційно не працевлаштований, тому, ОСОБА_5 свої потреби задовольняє злочинним шляхом.

У зв`язку з вищенаведеними обставинами, враховуючи всі ризики в їх сукупності та взаємозв`язку, запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, у подальшому, може вплинути на хід досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження та не забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 , не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, не забезпечить належну його процесуальну поведінку. Дані обставини пояснюються тим, що ОСОБА_5 , не будучи позбавленим можливості вільного пересування та вибору місця проживання, може вчиняти злочини або спробувати переховуватися від органу досудового розслідування та суду, і поза межами м. Києва. Крім того, неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту пов`язана з тим, що він не працює, не має постійного місця проживання, забезпечує свої життєві потреби внаслідок злочинної діяльності та, перебуваючи на свободі, може впливати на свідків, які ще не допитані у суді.

Враховуючи вищенаведене, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає позиціям Європейського суду з прав людини, а також на те, що на даний час, існують перелічені вище ризики, у зв`язку з чим, сторона обвинувачення вважає необхідним застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, прохав його задовольнити з підстав, викладених у ньому, зазначаючи, що підозра є обґрунтованою та наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, може вчиняти нові кримінальні правопорушення, зокрема, не має міцних соціальних зв`язків.

Захисник ОСОБА_4 заперечив щодо задоволення клопотання, зазначивши, що його підзахисний щиро кається у вчиненому та надав свої показання. Крім того, викрадений товар знаходиться в органу досудового розслідування як речовий доказ, зокрема, сама сума викраденого товару є невеликою. Підозрюваний ОСОБА_5 є раніше не судимий, а наявність відносно нього ще одного обвинувального акту не може братися до уваги, оскільки діє презумція невинуватості. На даний час, його підзахисний проживає у м. Києві, працює не офіційно, а тому, прохав застосувати до останнього інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 прохав не застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зазначивши, що він виховувався у дитячому будинку разом зі своїм рідним братом і через повномасштабне вторгнення російської федерації на територію України, йому довелося виїхати з м. Лисичанськ та на даний час, він проживає та зареєстрований у м. Києві, у хостелі, разом з братом та є внутрішню переміщеною особою. Вчинив злочин через складні життєві обставини, у чому щиро кається. У зв`язку з вищенаведеним, прохав застосувати відносно запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, та зобов`язується з`являтися за кожним викликом до органу досудового розслідування, оскільки, розуміє всі наслідки та співпрацює зі слідством.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступного.

Так, відповідно до вимог ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з положеннями ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У частині 2 статті 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 176 КПК України регламентує, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до вимог статті 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Разом з тим, відповідно до частини першої ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується, виключно, у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Зокрема, при розгляді даного клопотання слідчий суддя враховує положення п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини та практику Європейського суду з прав людини, відповідно до яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, при цьому ризик переховування особи від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити, з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтвердити існування такого ризику.

Враховуючи, що достатніх та обґрунтованих підстав, у клопотанні слідчого не зазначено, слідчий суддя приходить до висновку, що викладені у клопотанні мотиви не можуть служити підставою для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 найбільш суворого запобіжного заходу - взяття під варту.

Заслухавши думки прокурора, захисника та підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, наявні, з огляду на специфіку кримінального правопорушення та на конкретні обставини кримінального провадження.

Однак, беручи до уваги особу підозрюваного, а саме те, що останній неофіційно працює вантажником, має місце проживання у м. Києві, раніше не судимий, слідчий суддя приходить до висновку, що до підозрюваного ОСОБА_5 можливо застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Крім того, одночасно з цим, слідчий суддя вважає за необхідне, згідно з положеннями ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_5 відповідні обов`язки.

За таких обставин, керуючись вимогами ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ст. ст. 131, 132, 176-179, 183, 193, 194, 309, 310, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_5 , згідно із ч. 5 ст. 194 КПК України, наступні обов`язки: не відлучатись за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора, суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Вказані обов`язки покласти на ОСОБА_5 - до 10 квітня 2024 року включно.

Підозрюваного ОСОБА_5 звільнити з-під варти в залі суду негайно.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого, який здійснює досудове розслідування даного кримінального провадження.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: