Справа № 132/2794/23
Ухвала

Іменем України

"21" березня 2024 р. Калинівський районний суд Вінницької області

в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

Прокурора Вінницької обласної

прокуратури ОСОБА_3 ,

Обвинуваченого ОСОБА_4 ,

Захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000422 від 16 травня 2023 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Стрижавка Вінницького району Вінницької області, українця, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Калинівського районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000422 від 16 травня 2023 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів без визначення розміру застави, оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 31 березня 2024 року, кримінальне провадження ще не завершене, обвинувачений ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України, вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, а тому усвідомлюючи можливу відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, може спробувати переховуватись від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне, а також ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились та обставини, визначені в ст. 178 КПК України, не змінилися. Всі вищевказані обставини, у своїй сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого та не зможуть запобігти доведеним ризикам, тому продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде співрозмірним особі обвинуваченого та суспільній небезпечності вчиненого діяння.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав заявлене ним клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів без визначення розміру застави та просив його задовольнити з підстав зазначених у ньому.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення заявленого прокурором клопотання заперечували та просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем реєстрації.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував щодо зміни обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який.

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу щодо заявленого прокурором клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає необхідним його задовольнити, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 18.05.2023 ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області було обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів без визначення розміру застави.

Ухвалами від 11.07.2023 та 31.08.2023 слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області підозрюваному ОСОБА_4 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави в межах строку досудового розслідування до 17.10.2023.

В послідуючому обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою неодноразово продовжувався строком на 60 днів. Востаннє дію запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою було продовжено ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 01.02.2024 року строком на 60 діб, без визначення розміру застави.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу, так само як і про його продовження, суд для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст.178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, має врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд, вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою враховує те, що обвинувачений, відповідно до ст. 12 КК України, вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, а тому усвідомлюючи можливу відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, він може спробувати переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, кримінальне провадження ще не завершене, обвинувачений ОСОБА_4 веде антисоціальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями і у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки, а стан здоров`я та вік останнього дозволяють утримувати його під вартою та суду не були надані докази, які б свідчили про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на час обрання в ході досудового розслідування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зникли, тому суд приходить до висновку про необхідність продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів та без визначення розміру застави.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства (Летельє проти Франції).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.

Розглядаючи можливість змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем реєстрації, суд, враховуючи вище наведене, вважає його таким, що не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не зможе запобігти ризикам у даному кримінальному провадженні, тому в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника-адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем реєстрації слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 183, 194, 196, 197, 331, 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто з 21 березня 2024 року до 19 травня 2024 року, без визначення розміру застави.

Обвинуваченого ОСОБА_4 утримувати під вартою у слідчому ізоляторі Державної установи «Вінницька УВП (№ 1)».

Копію ухвали про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вручити прокурору та обвинуваченому ОСОБА_4 негайно після її проголошення.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника-адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем реєстрації - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів після винесення, а для особи, яка перебуває під вартою, з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складений 22.03.2024 року.

СУДДЯ ОСОБА_1