ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/201/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю - прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 червня 2024 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчого судді клопотання сторони обвинувачення задоволено. Застосовано щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 06 серпня 2024 року включно.

Задовольняючи клопотання старшого слідчого, слідчий суддя виходив з того, що підстави і обставини, які зазначені в клопотанні, є достатньо обґрунтованими, вони вказують на те, що слідчий та прокурор в повному обсязі довели суду необхідність обмеження права підозрюваного ОСОБА_7 на свободу. За встановлених обставин слідчий суддя прийшов до висновку про наявність підстав вважати пред`явлену ОСОБА_7 підозру обґрунтованою, а також про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, і що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 червня 2024 року та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання із покладенням обов`язків.

Свої вимоги мотивує тим, що дана ухвала є незаконною, необгрунтованою через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам справи кримінального провадження.

Також зазначає, що про факт підтвердження обгрунтованості підозри, врученої ОСОБА_7 суд, врахував такі матеріали, як: протокол проведення обшуку від 07.06.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_10 Від 07.06.2024; протоколи за результатами проведення НСРД від 20.05.2024, 22.04.2024; іншими матеріалами досудового розслідування відкриття яких на даній стадії зашкодить досудовому розслідуванню, однак наведені вище обставини не можуть слугувати доказами вчинення кримінального правопорушення підозрюваним та суд не може їх враховувати при обранні та запобіжного заходу.

Також вважає, що показання потерпілого на досудовому етапі не можуть бути належними доказами для суду, оскільки допит такого потерпілого має здійснюватися безпосередньо судом.

Також вказує, що судом було взято до уваги, на підтвердження обгрунтованості підозри, такий доказ як протоколи проведення негласних слідчих розшукових дій. Однак, на підтвердження наведених фактів суд не врахував відсутність відповідних дозволів слідчого судді, що унеможливлює вказані обставини вважати як належні та допустимі докази і закладати в основу при постановленні ухвали.

Захисник вважає, що суд не зміг належним чином оцінити наявні у нього докази на підтвердження обґрунтованості підозри, які надавались стороною обвинувачення, за рахунок чого наявні беззаперечні підстави вважати, що вручена ОСОБА_7 підозра є необгрунтованою.

Також вказує, на відсутність ризиків передбачених ст.177 КПК, на які опирався слідчий суддя при обранні запобіжного заходу, а саме:

переховуватися від органів досудового розслідування та суду - ОСОБА_7 ніколи від слідства та суду не переховувався та немає намірів цього робити і наразі. Жодних доказів, що свідчили б про його переховування, перебування в розшуку раніше та на даний час немає. Підозрюваний має наявне постійне місце проживання, раніше не судимий. Тому підстав для переховування від органу досудового розслідування чи суду у нього немає;

знищення, приховання чи спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення вважає, що даний висновок є абсурдним, оскільки органом досудового розслідування проводились обшуки, крім цього проводився особистий обшук ОСОБА_7 під час затримання, що вказує нате, що всі можливі речі уже вилучені;

незаконного впливу на свідка вказує, що кримінальне провадження внесено до ЄРДР 13.02.2024, тобто близько 4 місяців до моменту звернення з клопотанням прокурора про обрання запобіжного заходу. І за весь цей період підозрюваний жодним чином не впливав на свідків та інших учасників;

вчинення іншого кримінального правопорушення, чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється відповідно до п. 143 Рішення ЄСПЛ "Бойченко проти Молдови" одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказання підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню по справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатніми для ухвалення рішення про тримання заявника під вартою (аналогічні справи "Беччієв проти Молдови" та "Сарбан проти Молдови").

Також вказує, що судом не було враховано його постійного проживання у м. Тернополі, позитивно характеризується за вказаним місцем, на обліку у наркологічному диспансері не перебуває, проживає із матір`ю.

Також звертає увагу на відсутність обгрунтованої підозри, відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК, а також позитивну характеристику ОСОБА_7 та міцні соціальні зв`язки, і вважає, що застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою вказаної особи безпідставне та необгрунтоване.

Вважає, що судом першої інстанції не було враховано відповідну практику ЄСПЛ.

Заслухавши доповідь судді пеляційного суду, пояснення підозрюваного та доводи його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою та просив залишити її без змін, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що задовольняючи клопотання старшого слідчого про застосування цього запобіжного заходу слідчий суддя, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу, передбачених ст.177 КПК України, обставин, передбачених ст.178 КПК України, мотивувавши своє рішення наявністю зазначених в клопотанні ризиків, обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, та прийшов до обґрунтованого висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить запобігання відповідним ризикам.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, наведені в клопотанні старшого слідчого підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею ретельно перевірені.

Так, 08 червня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, тобто незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів.

Згідно матеріалів провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні вказаного злочину за таких обставин: у ОСОБА_7 та ОСОБА_11 у червні 2024 року, з метою легкого збагачення, виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, особам схильним до їх вживання, що є порушенням вимог ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори». Реалізуючи свій злочинний умисел, 07.06.2024 ОСОБА_7 діючи умисно за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_11 , близько о 16.07 год., за допомогою ТОВ «Міст Експрес», кур`єрською доставкою отримали поштове відправлення із вмістом кристалоподібної речовини, яка містить PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), таким чином незаконно придбали особливо небезпечну психотропну речовину, яку незаконно зберігали за адресою АДРЕСА_1 , з метою подальшого збуту. Надалі, 07.06.2024, на підставі ухвали слідчого судді в період з 17.30 год. по 19.23 год. в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 , де також перебував ОСОБА_7 вилучено кристалоподібну речовину, яка являється особливо небезпечною психотропною речовиною PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) загальною вагою 895,71 грама, що відносяться до особливо великих розмірів, яку ОСОБА_7 та ОСОБА_11 зберігали з метою подальшого збуту, шляхом відправлення її за допомогою поштових операторів ТОВ «Нова Пошта» та ТОВ «Міст Експрес» іншим особам. Згідно ст. 2, 7 Закону України Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори від 15.02.1995 року та Списку №2, Таблиці №2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 р., PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин обіг, яких заборонено.

Згідно оскарженої ухвали, слідчий суддя визнав установленим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, за ознаками - незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що такі висновки слідчого судді підтверджуються зібраними на цей час досудовим розслідуванням доказами, а саме даними протоколу проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 від 07.06.2024р. за місцем проживання ОСОБА_11 ,, де також перебував і ОСОБА_7 , в ході якого було виявлено і вилучено 895,71 грама кристалоподібної речовини, яка згідно висновку експерта №СЕ-19/120-24/6828 - НЗПРАП від 08.06.2023р. містить особливо небезпечну речовину PVP, обіг якої заборонено. При видачі вказаної речовини ОСОБА_11 пояснив, що він разом зі ОСОБА_7 забрали її з поштового відділення Міст-експрес. Також, під час проведення обшуку було виявлено і вилучено порошкоподібну речовину і речовину рослинного походження, фрагмент пляшки з мундштуком, дві електричні ваги, вакууматор і зіп-пакети, тобто речі, які призначені для фасування речовин (а.к.п. 50-52,62-65);

Даними протоколів за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії накладення арешту на кореспонденцію, її огляд та виїмка від 14.05.2024 та від 20.05.2024, а також протоколів за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за особою та спостереження за місцем від 20.05.2024р., протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж відносно ОСОБА_7 від 22.04.2024р. та 20.05.2024р. підтверджується, що ОСОБА_11 і ОСОБА_7 підтримують між собою постійний зв`язок, отримують через відділення поштового зв`язку Міст-Експрес речовини, обіг яких заборонено, і перевозять їх;

Також, ці обставини підтверджуються протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 07.06.2024р., про те, що ОСОБА_11 і ОСОБА_7 разом розповсюджують заборонені речовини. Зокрема, ОСОБА_7 замовляє їх оптом через мережу Інтернет і отримує в поштових відділеннях Міст-Експрес, після чого продає вроздріб через інші відділення поштового зв`язку. Також, він до цієї діяльності залучив ОСОБА_11 та двох інших осіб.

На підставі наведених доказів слідчий суддя прийшов до висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що надані стороною обвинувачення матеріали на даному етапі досудового розслідування дають достатні підстави вважати, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а тому пред`явлена ОСОБА_7 підозра є обґрунтованою.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги захисника про те, що слідчий суддя в мотивувальній частині оскарженої ухвали безпідставно вказав про врахування ним тих матеріалів досудового розслідування, відкриття яких на даній стадії зашкодить досудовому розслідуванню, однак вважає, що вищенаведені обставини, які підтверджуються доданими до клопотання слідчого доказами (протоколами обшуку, результатів НСРД і показань свідка) є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри, а тому такі доводи захисника самі по собі не можуть бути підставою для скасування оскарженої ухвали.

Аналізуючи доводи захисника про відсутність ризиків, визначених ст.177 КПК України, колегія суддів приходить до переконання про їх необґрунтованість та погоджується із висновками слідчого судді про те, що в цьому кримінальному провадженні існують доведені стороною обвинувачення ризики, що передбачені:

- п.1 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років із конфіскацією майна, а тому усвідомлюючи міру покарання за вчинений ним злочин, він може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності;

- п.3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки на даний час досудовим розслідування не встановлено усіх свідків та очевидців даного злочину, вказані особи не допитані. Водночас, деякі з них можуть бути відомі ОСОБА_7 , а від так останній як особисто так і через третіх осіб може незаконно впливати на свідків з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань або умисного ухилення ними від явки до органу досудового розслідування та суду для надання показань, що може негативно вплинути на стан судового розгляду та його результати;

- п.5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що інкримінований ОСОБА_7 злочин є багатоепізодним і до його вчинення причетні інші не встановленні особи. У зв`язку із цим органом досудового розслідування проводяться слідчі дії, спрямовані на встановлення місце знаходження та вилучення речових доказів, насамперед місце знаходження наркотичних засобів та психотропних речовин, обставин їх купівлі, місця зберігання та обставин їх збуту, обставини одержання грошових коштів від збуту наркотичних засобів, психотропних речовин та місць їх зберігання тощо. А тому, перебуваючи на волі ОСОБА_7 , може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей насамперед не відшукані на даний час наркотичні засоби та психотропні речовини, комп`ютерну техніку, мобільні телефони, грошові кошти, одержані від їх реалізації, які маються істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування та його результати.

З урахуванням конкретних обставин інкримінованого ОСОБА_7 особливо тяжкого кримінального правопорушення та даних про його особу в сукупності з наявними ризиками, що передбачені ст.177 КПК, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому слідчий суддя обґрунтовано застосував ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування.

Викладені в оскарженій ухвалі висновки слідчого судді належним чином мотивовані, з наведенням обґрунтованих підстав для застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та належним чином мотивував своє рішення про відсутність підстав для застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, вимоги апеляційної скарги захисника, який заперечує доведеність передбачених ст.177 КПК України ризиків та одночасно просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, в цій частині є суперечливими оскільки за змістом ст.194 КПК України будь-який запобіжний захід може бути застосований лише за наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із наведених ризиків.

Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність відповідних дозволів слідчого судді на проведення НСРД і обшуку, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки в матеріалах справи наявні: протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії- зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 22 квітня 2024 року із якого вбачається, що старший оперуповноважений 3 сектору 1 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Тернопільській області старший лейтенант ОСОБА_12 проводив негласну слідчу (розшукову) дію на підставі відповідного доручення в порядку ст.40 КПК та ухвали слідчого судді Тернопільського апеляційного суду №01/664т від 21.02.2024р. (а.к.п.8); протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії- зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 20 травня 2024 року із якого вбачається, що старший оперуповноважений 3 сектору 1 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Тернопільській області старший лейтенант ОСОБА_12 проводив негласну слідчу (розшукову) дію на підставі відповідного доручення в порядку ст.40 КПК та ухвали слідчого судді Тернопільського апеляційного суду №01/1526т від 25.04.2024р. (а.к.п.36). Аналогічні відомості про наявність ухвал слідчого судді містяться в усіх інших протоколах про результати проведення НСРД. Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що ненадання прокурором вказаних ухвал, які мають гриф Таємно, на даному етапі досудового розслідування не може бути підставою для відхилення даних протоколів як недопустимих. Також, в протоколі обшуку від від 07 червня 2024 року вказано, що він проведений на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду №607/12415/24, копія якої була пред`явлена до початку обшуку і вручена ОСОБА_11 , що спростовує доводи сторони захисту про можливу відсутність такої ухвали слідчого судді. (а.к.п.50).

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_7 має постійне проживання у м. Тернополі, позитивно характеризується за вказаним місцем, на обліку у наркологічному диспансері не перебуває, проживає із матір`ю, не спростовують встановлених ризиків і правильності наведених висновків слідчого судді.

Тому, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави для скасування оскаржуваної ухвали, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

На переконання колегії суддів, в даному випадку рішення слідчого судді не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, на яку посилається в своїй апеляційній скарзі захисник.

Також, щодо доводів захисника про можливість визначення застави ОСОБА_7 з огляду на його молодий вік, позитивну характеристику, наявність постійного місця проживання та відсутність наркологічних захворювань, колегія суддів відхиляє, оскільки слідчий суддя правильно, з урахуванням наявних відомостей про характер інкримінованого злочину і обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК, застосував ч.4 ст.183 КПК України і не визначив розмір застави при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , який обґрунтовано підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що викладені в апеляційній скарзі захисника доводи про незаконність застосованого відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу є необґрунтованими, а тому підстави для скасування ухвали слідчого відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 червня 2024 року відносно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді