Справа № 309/1244/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.04.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: прокурора - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/49/20 за апеляційною скаргою прокурора Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 17 жовтня 2017 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Хуст Закарпатської області та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с. Крива Хустського району, мешканця АДРЕСА_2 , з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, з погашеною судимістю,

та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_3 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , українця, громадянина України, з середньою освітою, студента 4-го курсу ТзОВ медичний коледж «Монада» м. Хуст, не працюючого, раніше не судимого, не одруженого,

- обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 17 жовтня 2017 року, обвинувачених: ОСОБА_7 визнано винуватим за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_10 визнано винуватим за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_8 з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_9 визнано винуватим за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_9 з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід обраний у даному кримінальному провадженні відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_10 у виді тримання під вартою змінено на домашній арешт, до набрання вироком законної сили, звільнивши їх з-під варити залі суду.

Обраний запобіжний захід щодо ОСОБА_9 у виді домашнього арешту залишено до набрання вироком законної сили.

На ОСОБА_10 суд поклав обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду ( АДРЕСА_2 ); не відлучатися з зазначеного місця проживання з 20 год. 00 хв. вечора до 07 год. 00 хв. ранку; повідомляти, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснено ОСОБА_10 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

На ОСОБА_7 суд поклав обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду ( АДРЕСА_1 ); не відлучатися з зазначеного місця проживання з 20 год. 00 хв. вечора до 07 год. 00 хв. ранку; повідомляти, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснено ОСОБА_7 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням ухвали покладено на Хустського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області.

Речові докази по справі: 1 купюру номіналом 500 гривень серії ЛИ 87402251, 1 купюру номіналом 100 гривень серії ЕЯ 9121023, 1 купюру номіналом 100 (сто) гривень серії ЗФ 3506682, 3 пачки червоного кольору з сигаретами «LD» RED 10, пачку з сигаретним тютюном «Wincton» вагою 15 грам, пачка з сигаретним тютюном «JSP RED» тютюну 30 грам, пачка з сигаретним папером «RIZLA+», бувший у використанні планшет «MEDIACOM» S/N НОМЕР_7 в чорному шкіряному чохлі «TUCANO», пакет «LIBRETTO» розміром біля 17,5х13,5 см з вмістом картки без сім-картки оператора чи провайдера «WIND», бувший у використанні мобільний телефон «WICO» LUBI4, з номерами M_IMEI: НОМЕР_1 та S_IMEI: НОМЕР_2 - ухвалено залишити в користуванні потерпілого ОСОБА_11 ; диск з відео-фіксацією з камер відеоспостереження за 22.03.2017 р. по вул.(площі) М.Незалежності в м. Хуст, на якій зафіксовані особи причетні до вчинення даного кримінального правопорушення - ухвалено залишити на зберіганні в матеріалах провадження.

Згідно з вироком ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - 22 березня 2017 року, близько 04 години 50 хвилин, знаходячись на площі «Майдан Незалежності» в м. Хуст, Закарпатської області, під час відпочинку в громадському місці та вживання алкогольного пива, побачили потерпілого ОСОБА_11 , який проходив повз них тримаючи на лівому плечі сумку та прямував на вулицю Рєпіна. Після чого, обвинувачені за попередньою змовою між собою та з метою відкритого викрадення чужого майна, з корисливих спонукань наздогнали ОСОБА_11 , по вул. Рєпіна в м. Хуст , де ОСОБА_7 , попросив у потерпілого цигарку, яку останній дав обвинуваченому, однак після цього ОСОБА_7 почав просити від ОСОБА_11 інші речі. Під час цієї розмови ОСОБА_12 вимагав від потерпілого віддати йому своє майно яке було при ньому, однак почувши відмову, ОСОБА_7 умисно наніс ОСОБА_11 один удар зажатою рукою в кулак в область обличчя. Після чого, ОСОБА_8 схопив ОСОБА_11 руками за тіло та застосувавши до нього прийом зі спортивної боротьби, кинув останнього на землю. В подальшому, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 умисно, з метою відкритого викрадення майна наносили ОСОБА_11 , який знаходився на землі, удари руками і ногами по різних частинах тіла. В наслідок насильницьких дій обвинувачених, які не є небезпечними для життя і здоров`я потерпілого, заподіяли останньому тілесні ушкодження у вигляді садна лівого чола та лівої щоки, субконьюктивальний крововилив в ліве око, які відповідно до висновку судово-медичного експерта №202 від 24.03.2017 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності. Після чого, ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , відкрито викрали майно належне ОСОБА_11 , а саме: шкіряну сумку темно-синього кольору на плече виробництва Італії, вартістю 500 гривень, в якій знаходилось 5 (п`ять) купюр по 50 Євро в сумі - 250 Євро, що в перерахунку згідно до курсу НБУ становило суму -7251,12 гривень; 29 (двадцять дев`ять) купюр по 100 гривень в сумі - 2900 гривень; 2 (дві) пачки сигарет марки «LD» RED 10 червоного кольору вартістю - 22,45 гривень кожна на суму - 44,90 гривень; пачку з сигаретним тютюном марки «Winston» червоного кольору вагою 15 грам вартістю - 23,62 грн.; пачку з сигаретним тютюном марки «JSP RED» червоного кольору вагою 30 грам вартістю 274,15 грн.; пачку з сигаретним папером марки «RIZLA+» в упаковці стального кольору вартістю - 300 гривень; планшет марки «MEDIACOM» S/N НОМЕР_7 білого кольору вартістю 1680 гривень; сім-картку оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 вартістю - 12,5 гривень; шкіряний чохол марки «TUCANO» чорного кольору вартістю - 199,50 гривень; 9 (дев`ять) одноразових станків для гоління «Gillette» вартістю - 27 гривень кожен на суму 243 гривень; гігієнічне мило білого кольору вартістю - 15,24 гривень; пачку сухих гігієнічних серветок білого кольору вартістю - 5 гривень; паспорт громадянина України ОСОБА_11 серії НОМЕР_4 ; 2 (два) закордонні паспорти громадянина України ОСОБА_11 ; посвідчення водія ОСОБА_11 серії НОМЕР_5 від 22.03.2006 р. категорії А,В,С,ВЕ,СЕ з талоном до нього; свідоцтво про реєстрацію ТЗ марки «Mitsubishi Lancer» 1989 р.в. д.н.з. НОМЕР_6 .

Також під час вчинення даного правопорушення обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 з кишені куртки ОСОБА_11 відкрито викрали мобільний телефон марки «WICO» моделі «LUBI 4» чорного кольору M_IMEI: НОМЕР_1 та S_IMEI: НОМЕР_2 вартістю - 400 гривень та пачку сигарет марки «LD» RED 10 червоного кольору вартістю - 22,45 гривень, завдавши потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 13871,49 гривень. Вчинивши вказане правопорушення обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 втекли з місця події.

За вказане кримінальне правопорушення передбачена кримінальна відповідальність відповідно до ч.2 ст. 186 КК України.

Не погодившись з вироком суду прокурор подав апеляційну скаргу в якій вказав, що оскаржуваний вирок підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особам обвинувачених, що перешкодило суду ухвалити обґрунтоване і законне рішення. Зазначає, що при ухваленні вироку судом не враховано, що у провадженні Хустського районного суду перебувають на розгляді кримінальні провадження щодо ОСОБА_8 за ч.1 ст.122, ч.3 ст.186 КК України та щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст.186 КК України. У своїй сукупності, вищеперераховані обставини, дають підставу стверджувати, що призначена районним судом міра покарання обвинуваченим за ч.2 ст.186 КК України є необґрунтованою та занадто м`якою, оскільки для їх виправлення та для попередження вчинення ними нових злочинів, а також для викорінення в їх свідомості і свідомості інших громадян думки про те, що можливо безкарно вчиняти будь-які злочини, на думку прокурора, доцільно застосувати мінімальну міру покарання, передбачену санкцією ч.2 ст.186 КК України без застосування ст.75 КК України. Тому просить суд, оскаржуваний вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити їм покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка частково підтримала доводи апеляційної скарги, перевіривши та обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності обвинувачених, їх захисників та потерпілої сторони, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. З матеріалів провадження вбачається, що: обвинувачені, захисники та потерпіла належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги; апеляційний розгляд кримінального провадження неодноразово відкладався і кримінальне провадження уже тривалий час перебуває у провадженні апеляційного суду; прокурор не заперечував щодо розгляду кримінального провадження без участі обвинувачених, захисників та потерпілої.

За статтею 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

При цьому ст. 412 КПК передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Положенням ч. 3 ст. 349 КПК визначено, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За приписами ч. 2 ст. 349 КПК обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені.

Однак, згідно ч. 4 ст. 349 КПК допит обвинуваченого здійснюється обов`язково.

Суд першої інстанції під час розгляду кримінального провадження та ухвалення вироку стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у повній мірі не дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Так, прослуховуванням звукозапису судового засідання, у суді першої інстанції, встановлено, що суд, з`ясувавши позицію учасників судового провадження, та роз`яснивши їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники провадження не заперечували проти такого порядку судового розгляду кримінального провадження.

Оскільки, суд прийняв рішення обмежитись лише допитом обвинувачених, тому у зв`язку з цим особливе значення має якість цього допиту, підтвердження фактичних обставин обвинуваченим, відсутність будь-яких сумнівів, що він визнає всі фактичні обставини, які мають значення для висновку про винуватість особи та правильність кваліфікації його дій. При цьому, будь-яких спрощень, поверховості в допиті, не вияснення істотних фактичних обставин не допускається.

Проте, відповідно до аудіозапису судового засідання, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які погодилися на дослідження доказів в порядку ч. 3 ст. 349 КПК, допитані були в край поверхово, зокрема, під час надання вільних показань, не висловлювали свого ставлення до обвинувачення. Також, як суд так і прокурор не задавав ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 питань, які б розкривали суть кримінального правопорушення.

Обов`язковими передумовами можливості здійснення розгляду провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК є: повне визнання вини обвинуваченим, не заперечення фактичних обставин кримінального провадження, кваліфікації дій, правильне розуміння та усвідомлення змісту обставин злочину, в якому обвинувачується особа, правові наслідки розгляду за спрощеною процедурою, а також відсутність сумнівів у добровільності позиції щодо усвідомлення обвинуваченим цих обставин.

Якщо ж принаймні одна з обставин, яка підлягає доказуванню у кримінальному провадженні, заперечується стороною, спрощену процедуру судового розгляду застосовано бути не може.

Крім того, згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 22 березня 2018 року в справі № 521/11693/16-к (провадження 51-380км17), відповідно до ч 3 ст. 349 КПК суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Однак дана норма не звільняє суд від обов`язку встановити обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні та визначені ст. 91 КПК. Тобто законодавець зобов`язує суд встановити усі обставини, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 349 КПК лише визначає обсяг та порядок дослідження доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до ч. 2 ст. 318 КПК України судовий розгляд здійснюється у судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом. У судове засідання викликаються потерпілий та інші учасники кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що при розгляді кримінального провадження щодо обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 судом першої інстанції не дотримані передбачені ст. 7 КПК України загальні засади кримінального провадження, допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, а відтак і неповнота та поверховість при дослідженні фактичних обставин кримінального провадження, у зв`язку із чим такий не може бути визнано законним та обґрунтованим.

Так, із матеріалів кримінального провадження вбачається, що судовий розгляд проведено без участі потерпілої ОСОБА_11 при цьому в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про отримання судового виклику (повістки).

Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а відповідно до п. 5 ч. 2 цієї статті судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню якщо судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу.

Тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, яке віднесено до істотних порушень вимог КПК України, і яке колегія суддів Закарпатського апеляційного суду не може виправити, використовуючи свої повноваження, що у свою чергу, відповідно до ст. ст. 412, 415 КПК України, є підставою для скасування вироку із призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції в іншому складі.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Інші доводи апеляційної скарги, у зв`язку з дослідженням доказів місцевим судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК, не можуть бути предметом перевірки в суді апеляційної інстанції.

Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно повно й всебічно, з дотриманням вимог кримінального процесуального закону проаналізувати докази, надані сторонами, дати їм належну оцінку, й відповідно до вимог статей 94, 349, 370 КПК ухвалити законне та обґрунтоване рішення, належним чином умотивувавши свої висновки.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргупрокурора Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , - задовольнити частково.

Вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 17 жовтня 2017 рокущодо обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України - скасувати, призначивши новий розгляд у суді першої інстанції у іншому складі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді