Справа № 727/1513/24
Провадження № 1-кп/727/207/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

За участю секретаря: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0003913 від 10.10.2023 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алчевськ, Луганскої області, українця, громадянина України, із вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор: ОСОБА_4

потерпіла: ОСОБА_5

обвинувачений: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

09.02.2024 року до Шевченківського районного суду м. Чернівці надійшли матеріали кримінального провадження №727/1513/24, зареєстрованого в ЄРДР №0003913 від 10.10.2023 року, по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 09.10.2023 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen» моделі «Golf» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись у темну пору доби, по вул. Небесної Сотні, м. Чернівці Чернівецької області, яка освітлювалась міським електроосвітленням, зі сторони вул. Скальда в напрямку Проспекту Незалежності.

Наближаючись до будинку №19, вказаної вулиці, де наявний нерегульований пішохідний перехід, зокрема встановлений інформаційно-вказівний знак 5.38.1 та горизонтальна дорожня розмітка 1.14.1 Правил дорожнього руху, водій ОСОБА_3 , не врахувавши дорожньої обстановки та неправильно застосувавши прийоми керування транспортним засобом, проявив самовпевненість, своєчасно не виявив небезпеку для руху, яку він об`єктивно спроможний був виявити, а саме пішохода ОСОБА_5 , яка переходила проїзну частину дороги в межах вказаного пішохідного переходу, зліва направо відносно напрямку руху керованого ОСОБА_3 автомобіля, не вжив заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого допустив наїзд на ОСОБА_5 .

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, пішоходу ОСОБА_5 , 1959 року народження,у відповідності до висновку судово-медичної експертизи №890 мд від 09.01.2024, спричинено тілесні ушкодження у вигляді: саден на правому лікті, рваної рана на правій верхній кінцівці

в ділянці ліктьового суглобу, перелому 8, 9 ребер справа, перелому правої лонної кістки без зміщення уламків, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі що призвели до тривалого розладу здоров`я.

Вказану дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_3 , скоїв в результаті порушення та невиконання вимог пункту 18.1 Правил дорожнього руху, що безпосередньо перебуває у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, а також п.п. 1.5, 2.3 (б, д), які лише сприяли порушенню вищевказаних правил, затверджених постановою Кабінету міністрів України за № 1306 від 10.10.2001 та ведених в дію з 01.01.2002, які вимагають від водія:

- п. 18.1 Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека;

-п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

-п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Таким чином, органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані вірно за ч.1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Під час підготовчого засідання обвинувачений звернувся до суду з клопотаннями про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим у порядку ст. 46 КК України.

Підставами для звільнення від кримінальної відповідальності, згідно поданих клопотань, є те, що вони примирились, завдані злочином збитки відшкодовано.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти заявленого клопотання.

Потерпіла ОСОБА_5 не заперечувала проти заявленого клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з їх примиренням у порядку ст. 46 КК України.

Заслухавши думку учасників судового процесу, вивчивши надані матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Так, за змістом ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно п.2 ч.3 ст.314 КПК України і ч.6 ст.284 КПК України, якщо під час здійснення підготовчого чи судового розгляду провадження будуть виявлені обставини, передбачені ч.2 ст.284 КПК України, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

За змістом ст.285, ст.286 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до вимог ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Таким чином, підставою для застосування ст.46 КК України є дотримання сукупності передбачених нею умов: особа вчинила злочин вперше, не перебувала у стані сп`яніння, це необережний нетяжкий злочин, винний примирився з потерпілим та відшкодував завдані ним збитки або усунув заподіяну шкоду.

Примирення у відповідності до ст. 46 КК України - це акт прощення потерпілим кривдника, що заподіяв йому шкоду, досягнення з ним згоди та миру. Результатом цього є угода зазначених осіб, відповідно до якої потерпілий не наполягає на притягненні до кримінальної відповідальності винної особи, а остання відшкодовує завдані нею збитки або усуває заподіяну шкоду.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_3 вперше вчинив необережний злочин, не перебував у стані сп`яніння, позитивно характеризується по місцю проживання, у вчиненому щиро кається, вину визнав повністю та примирився із потерпілою, завдані збитки відшкодовано.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що у даному випадку наявні підстави, визначені ст.46 КК України, а тому приходить до висновку, що кримінальне провадження підлягає закриттю, звільнивши обвинуваченого від кримінальної відповідальності, на підставі ст.46 КК України.

Щодо стягнення процесуальних витрат на залучення експертів, суд зазначає наступне:

Відповідно до ст.188 КПК України до процесуальних витрат, зокрема віднесено витрати, пов`язані з залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

За змістом ст.126 Кодексу суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Таким чином, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Очевидно, що, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат.

Саме до такої правової позиції дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові №598/1781/17 від 17.06.2020 року, яка є обов`язковою.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_3 процесуальних витрат на залучення експертів.

Керуючись ст.46 КК України, ст.ст.100, 284, 285, 286, 372, 376, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілою, а кримінальне провадження №727/1513/24 відносно нього - закрити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави понесені судові витрати у зв`язку з проведенням експертиз у розмірі 11657 грн. 28 коп.

Речовий доказ: автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Golf» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебуває на відповідному зберіганні у ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити ОСОБА_3 (а.с.80-81).

Ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1