Справа № 446/149/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2024 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченої ОСОБА_4 ;

захисника ОСОБА_5 ;

при розгляді у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 08.08.2023 за №0000049 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України;

встановив:

25.01.2024 прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону передано до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.08.2023 за №0000049 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою суду від 26.01.2024 призначено підготовче засідання з розгляду вказаного кримінального провадження.

Ухвалою суду від 21.02.2024 матеріали даного кримінального провадження призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду від 21.02.2024 клопотання прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту задоволено частково та застосувано щодо обвинуваченої ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на неї обов`язків, строком на 2 місяців.

02.04.2024 прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання обвинуваченій ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання прокурор вказує, що з метою забезпечення виконання покладених на обвинувачену процесуальних обов`язків та наявних на даний час ризиків передбачених ст.177 КПК України, враховуючи процесуальну поведінку обвинуваченої та те, що строк дії запобіжного заходу обраного ухвалою суду від 21.02.2024 завершується, то виникла необхідність у продовженні обвинуваченій ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав з наведених у ньому підстав, просив його задовольнити.

Обвинувачена ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечила щодо продовження їй строку запобіжного заходу.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання заперечив.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України при обставинах, які зазначені в обвинуваченому акті.

Ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 21.02.2024 до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком не більше двох місяців, тобто до 21.04.2024 включно, покладено обов`язки відповідно до ст. 194 КПК України.

Прокурор під час судового розгляду справи подав письмове клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченій, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ст. 176 КПК України особисте зобов`язання є одним із видів запобіжних заходів.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього судом обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

Розглянувши питання доцільності продовження строку запобіжного заходу обвинуваченій, суд дійшов висновку про збереження на даний час тих ризиків, які існували на час обрання запобіжного заходу і які передбачені у ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, що є тяжким злочином, а тому на даний час у суді наявне обґрунтоване обвинувачення.

Оцінюючи ризики, на які посилається прокурор, суд вважає, що ним доведено наявність двох ризиків., які продовжують існувани на даний час.

Так, як видно з матеріалів справи, у справі наявні свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , і з частиною таких свідків обвинувачена перебувала у службових відносинах. Такі свідки на даний час судом не допитані.

Тому, на переконання суду, ризик впливу на таких свідків є реальним та повністю доведений перед судом.

Також, на переконання суду, існує ризик і він не відпав, щодо переховування обвинуваченої від суду, оскільки суворість покарання за інкриміновані їй дії, яка не передбачає альтернативи реальному позбавленню волі, вже само собою може бути підставою та мотивом переховування від суду.

Як неодноразово зазначав Європейський суд у своїх рішеннях, ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна, і необхідність в утриманні під вартою відсутня. («Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia), § 106, «Летельє проти Франції», п. 43).

На переконання суду, факт суворості покарання за інкриміновані дії, поряд з іншими обставинами такими як зокрема воєнний стан у країні, де органи державної влади не має достатньої змоги приділяти увагу контролю за особами, які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, вказує на реальність ризику переховування та втечі.

Щодо ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, на який посилається прокурор, то такий, на переконання суду відсутній.

Враховуючи вищевказані обставини, суд дійшов висновку, що такий запобіжний захід як особисте зобов`язання забезпечить дотримання обвинуваченою процесуальних обов`язків під час розгляду даного кримінального провадження в суді, а тому обвинуваченій ОСОБА_6 необхідно продовжити строк запобіжного заходу на 2 місяці.

Щодо доводів захисника про надмірний тягар для обвинуваченої та щодо зловживання впливом зі сторони обвинувачення, то суд вважає такі безпідставні, та такі, що не спростовують описаних вище ризиків.

Крім того, суд враховує, що обвинуваченій обрано найбільш м`який спосіб запобіжного заходу і вона проти його продовження не заперечувала.

Керуючись ст.ст. 177, 331, 369-372 КПК України,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити застосування щодо обвинуваченої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на неї наступних обов`язків, строком на 2 місяці, тобто до 01 червня 2024 року:

1) прибувати до прокурора та суду за викликом;

2) не відлучатися за межі Львівської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні, а саме ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали до 01.06.2024 року включно.

Повний текст ухвали складено 03 квітня 2024 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Львівської Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1