Справа № 344/5990/24
Провадження № 1-кс/344/2666/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_4 , про арешт майна, в межах кримінального провадження № 0000804 від 28.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідча, за погодженням з прокурором, звернулася з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого покликалася на те, що слідчим відділом Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000804 від 28.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Так, 08.03.2024 до Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області надійшов рапорт о/у УБН ГУНП в області ОСОБА_5 , у якому зазначається, що 28.03.2024 року близько 15 год по вул. Івана Павла II, поруч із будинком АДРЕСА_1 , зупинено 3 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якого під час проведення поверхневої перевірки виявлено зіп-пакет із вмістом порошкоподібної речовини, якою, зі слів ОСОБА_7 , являється психотропна речовина «амфетамін».

У клопотанні зазначено, що 28 березня 2024 року, в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , поруч із буд. № 6, за участі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній видав зіп-пакет із порошкоподібною речовиною, а також видав мобільний телефон марки «Motorola G200 5G», ІМЕІ - НОМЕР_1 , ІМЕІ - НОМЕР_2 , із сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_3 та сім-картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_4 , мобільний телефон марки «Huawei Nova» ІМЕІ НОМЕР_5 , ІМЕІ - НОМЕР_6 , без сім-карти.

Зазначається, що 29 березня 2024 року мобільний телефон марки «Motorola G200 5G», ІМЕІ - НОМЕР_1 , ІМЕІ - НОМЕР_2 , із сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_3 та сім-картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_4 , а також мобільний телефон марки «Huawei Nova» ІМЕІ НОМЕР_5 , ІМЕІ - НОМЕР_6 , без сім-карти, було вилучено під час проведення огляду місця події, визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Як слідує з матеріалів клопотання, 28 березня 2024 року ОСОБА_7 , затримано в порядку ст. 208 КПК України та на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, із дотриманням правил передбачених ч. 7 ст 223 і ст. 236 КПК України було проведено обшук затриманої особи ОСОБА_7 , в ході якого вилучено банківську картку AT «Універсал банк» (monobank) № НОМЕР_7 , яку 29.03.2024 визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Сторона кримінального провадження, яка звернулася з даним клопотанням, вказує на необхідність накладення арешту на тимчасово вилучене 28.03.2024, під час проведення огляду місця події майно у ОСОБА_7 вищезазначене майно, з метою запобігання можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, оскільки існує сукупність підстав вважати, що вони в подальшому можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та могли зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Підставами для тимчасового вилучення вище зазначеного майна стало те, що вони зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, могли бути використані як засоби вчинення кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Сторони не прибули у судове засідання. Слідча подала заяву про розгляд клопотання без її участі та підтримує вимоги клопотання у повному обсязі.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю клопотання підставним, виходячи із наступних міркувань.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Тому, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Зважаючи на вищезазначені норми та наведені у клопотанні обставини, слідчий суддя вважає клопотання підставним та доцільним щодо накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні, з метою збереження речових доказів, оскільки існує сукупність підстав вважати, що вилучені під час огляду місця події речі в подальшому можуть мати доказове значення під час досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 131,132, 167, 170-173, 236, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 28.03.2024 під час проведення огляду місця події майно у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на мобільний телефон марки «Motorola G200 5G», ІМЕІ - НОМЕР_1 , ІМЕІ - НОМЕР_2 , із сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_3 та сім-картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_4 , мобільний телефон марки «Huawei Nova» ІМЕІ НОМЕР_5 , ІМЕІ - НОМЕР_6 , без сім-карти, а також на майно, яке було вилучено 28.03.2024 в ході обшуку затриманої у порядку ст. 208 КПК України особи ОСОБА_7 , а саме на банківську картку AT «Універсал банк» № НОМЕР_7 , з метою збереження речових доказів із забороною відчуження, розпорядження та користування.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1