СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/719/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження № 0004248 від 08.11.2020 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, освіта середня, не одруженого, працюючого в ТОВ «БІЗНЕСКЛУБ» фахівцем з продажу, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше судимого: 03.01.2020 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурори: ОСОБА_4 ,

захисник: адвокат ОСОБА_5 ,

обвинувачений: ОСОБА_3 ,

представник потерпілого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 , будучи раніше засудженим 03.01.2020 Шевченківським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК, будучи звільненим від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив новий умисний злочин на іспитовому строці.

Так, ОСОБА_3 , 08.11.2020 приблизно о 18:00 годині 00 хвилин, знаходячись у приміщенні торгового залу гіпермаркету «Ашан». розташованого за адресою: м. Київ, вул. Берковецька, 6-д, намагався повторно таємно викрасти чуже майно, яке належить ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» ), однак не довів злочин до кінця з причин, що не залежали від його волi.

Так, 08.11.2020 ОСОБА_3 , приблизно о 18 год. 00 хв., прибув до гіпермаркету «Ашан», розташованого по вул. Берковецька, 6-д у м. Києві.

Знаходячись в приміщенні торгівельного залу даного гiпермаркету, ОСОБА_3 вирішив вчинити крадіжку чужого майна, яке належить ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет».

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 08.11.2020, продовжуючи знаходитись в приміщенні торгівельного залу вказаного гіпермаркету, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, вважаючи, що за його дiями нiхто з оточуючих не спостерігає, взяв з торгових полиць товар, що належить ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» (), а саме:

- Ковбаса «Московська», вагою 0,242 г. штрих-код 428, вартістю 100 грн. 00 коп. (без ПДВ);

- Ковбаса «Смажена», вагою 0,552 г. штрих-код 525, вартістю 133 грн. 29 коп. (без ПДВ);

- Горілка «Немірів», об`ємом 0, 5 л, в кількості 1 пляшка, штрих-код 5753, вартістю 165 грн. 83 коп. (без ПДВ), а всього майна на суму 399 грн. 12 коп. (без ПДВ), який сховав в кишені куртки, в яку був одягнений.

Після чого, маючи намір повторно таємно викрасти вказаний товар ОСОБА_3 перетнув лінію кас, не розрахувавшись за товар, який був захований в кишенях його одягу, вийшов з магазину та направився у невідомому напрямку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав, та, посилаючись на ст. 63 Конституції України, ст. 42 КПК України, від давання показань відмовився. Разом із цим, вина ОСОБА_3 в інкримінованому йому злочині повністю підтверджується належними та допустимими доказами, які були досліджені судом, а саме:

- протокол огляду від 09.11.2020 року, згідно якого було оглянуто компакт-диск для лазерних систем зчитування формату CD-R з файлами, які містять фрагменти відеозапису камер відеоспостереження, встановлених в приміщенні гіпермаркету "Ашан", розташованого по АДРЕСА_3 , на якому присутній ОСОБА_3 та видно, як він, знаходячись у відділі продажу ковбасних виробів, бере два товари в руки і прямує далі по залу та, знаходячись у відділі продажу алкогольних напоїв, бере пляшку горілки, з якою прямує далі по залу і на ходу ховає її до правої кишені куртки, в яку одягнений, далі виходить через магнітні рамки, оминаючи лінію кас, після чого його наздоганяє охоронець гіпермаркету, та в подальшому ОСОБА_3 у супроводі охорони заходить до службового приміщення, де видає товари, які намагався таємно викрасти. Відеозаписи камер спостереження було відтворено в судовому засіданні (т. 1 а.пр.39-43);

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 08.11.2020 року, згідно якого було затримано ОСОБА_3 та було вилучено з карманів його куртки особисті речі а також викрадений товар: ковбасу «Московська», вагою 0,242 г. штрих-код 428, ковбасу «Смажена», вагою 0,552 г. штрих-код 525 та горілку «Немірів», об`ємом 0, 5 л, в кількості 1 пляшка, штрих-код 5753. Відеозапис затримання було відтворено в судовому засіданні (т.1 а.пр.44-51).;

- заява ТОВ «Ашан Україна гіпермаркет» від 08.11.2020, згідно якої 08.11.2020, о 18:00 невідомою особою з території ТОВ «Ашан Україна гіпермаркет» за адресою: м. Київ, вул. Берковецька, 6 невідомою особою було викрадено майно: ковбасу «Московська», вагою 0,242 г. штрих-код 428 вартістю 100 грн. (без ПДВ), ковбасу «Смажена», вагою 0,552 г. штрих-код 525 вартістю 133 грн. 28 коп (без ПДВ) та горілку «Немірів», об`ємом 0, 5 л, в кількості 1 пляшка, штрих-код 5753 вартістю 165 грн. 83 коп (без ПДВ). (т.11 а.с. 54). Вказане майно було визнано речовим доказом згідно постанови слідчого від 09.11.2020 (т. 1 а.с. 53) та передано під розписку на відповідальне зберігання представнику ТОВ «Ашан Україна гіпермаркет» (т. 3 а.с. 85);

- рапорт ДОП Святошинського УП ГУНП в м. Києві про те, що 08.11.2020 року о 18 год. за адресою: м.Київ, вул.Берковецька, 6-д в магазині "Ашан" було виявлено ОСОБА_3 , який перебуваючи в магазині здійснив крадіжку товарів на суму 399 грн. 12 коп. (т.2 а.пр.73-б).

Допитаний в судовому засіданні представник потерпілого ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» ОСОБА_6 показав, що працює інспектором служби безпеки на даному підприємстві, в листопаді 2020 року працював в магазині «Ашан» на АДРЕСА_3 , але зі спливом часу багато чого не пам`ятає. Приблизно в листопаді 2020 року ОСОБА_3 затримали за крадіжку, він склав документи про подію, про вартість викраденого товару, подав заяву, докази до неї, передав крадія поліції. Так як товар це продукти швидкого псування, їх залишили в магазині, поліція їх не вилучала. Додатково представник потерпілого повідомив, що в приміщенні магазину чергує поліція в форменому одязі, ще є комерційна охорона, які теж працюють в форменому одязі з написом на спині «Охорона».

Стороною захисту подано низку заяв про визнання доказів, зібраних стороною обвинувачення, неналежними та недопустимими. При вирішенні питання щодо допустимості доказів в контексті та застосуванні ст. 87 КПК України, суд керується постановами Верховного Суду від 08.10.2019 року у справі № 639/8329/14-к, від 12.11.2019 року у справі № 236/863/17, де Суд зазначив, що ці положення можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод людини. Судом в ході дослідження доказів не було встановлено обставин, за яких визначені стороною захисту докази підлягали б бути визнані неналежними або недопустимими.

- речові докази: ковбаса «Московська», вагою 0,242 г. штрих-код 428, вартістю 100 грн. 00 коп. (без ПДВ); ковбаса «Смажена», вагою 0,552 г. штрих-код 525, вартістю 133 грн. 29 коп. (без ПДВ); горілка «Немірів», об`ємом 0, 5 л, в кількості 1 пляшка, штрих-код 5753, вартістю 165 грн. 83 коп. (без ПДВ), захист вважає неналежними і недопустимими доказами так як ці речові докази не було відкрито в порядку ст. 290 КПК України, незважаючи на клопотання обвинуваченого (т. 1 а.с. 92-95), а також що даний товар марковано з порушеннями штрихового кодування.

Судом не встановлено підстав для визнання даних речових доказів недопустимим з мотивів, зазначених захисником, оскільки за вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 290 КПК України прокурор, слідчий зобов`язаний забезпечити надання доступу до матеріалів досудового розслідування після його завершення. Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання. Як зазначив Верховний Суд в постанові від 01.06. 2022 у справі № 348/1674/19, системний аналіз положень ст. 290 КПК свідчить, що законодавець визначив, що матеріалами досудового розслідування є матеріали, які перебувають у розпорядженні органу досудового розслідування.

Як вбачається з матеріалів справи, - матеріали, які були в розпорядженні органу сторони обвинувачення до скерування обвинувального акта до суду, були відкриті обвинуваченому, про що свідчить протокол від 13.11.2020 (т. 2 а.с. 90) та його захиснику (т. 2 а.с. 81).

Оскільки речові докази - ковбаса двох видів та пляшка горілки були передані представнику ТОВ «Ашан Україна гіпермаркет» на зберігання, що підтверджується розпискою (т. 3 а.с. 85), ці речові докази не були у володінні сторони обвинувачення при відкритті матеріалів в порядку ст. 290 КПК України, тому судом не було встановлено порушень стороною обвинувачення ст. 290 КПК України. Також, судом не встановлено порушень порядку зберігання речових доказів, оскільки згідно п. 1) ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження. Отже, продукти харчування були повернуті власнику, який мав право реалізувати товар такого виду, що виключає потребу в опечатуванні даних речових доказів. Крім того, на виконання ч. 6 ст. 100 КПК України дані речові докази зафіксовано за допомогою фотографування (т. 1 а.с. 49) та описано (заява про вчинення кримінального правопорушення, розписка про прийняття ТОВ «Ашан Україна гіпермаркет» товару на відповідальне зберігання).

Стосовно порушень штрихового кодування товарів, суд зазначає наступне. Згідно ДСТУ 3146-95 «Коди та кодування інформації. Штрихове кодування. Маркування об`єктів ідентифікації. Штрихкодові позначки EAN. Вимоги до побудови», цей стандарт розповсюджується на правила кодування та маркування товарної продукції штрихкодовими позначками EAN. Стандарт встановлює загальні вимоги до правил кодування та вимоги до структури, розмірів та побудови штрихкодових позначок EAN, а також до їх розміщення на товарній продукції. Вимоги цього стандарту є обов`язковими для побудови та друку штрихкодових позначок EAN. Вимоги цього стандарту є рекомендованими щодо розміщення штрихкодових позначок EAN на товарній продукції.

Так, відповідно до прийнятого порядку, виробник товару наносить на нього штриховий код, сформований з використанням даних про країну місцезнаходження виробника і коду виробника. Код виробника привласнюється регіональним відділенням міжнародної організації EAN International. Такий порядок реєстрації дозволяє виключити можливість появи двох різних товарів з однаковими кодами.

Отже, вимога про дотримання штрихового кодування покладається на виробника продукції, а для продавця/реалізатора продукції - стандарти є рекомендованими. Невідповідність маркування горілчаної та ковбасної продукції державному стандарту в цій справі, пояснюються ТОВ «Ашан Україна гіпермаркет» в листі від 24.08.2022 (т. 2 а.с. 120), а саме: в довідці про вартість товару по горілці «Немирів» присутня механічна помилка в номері штрихкоду, а ковбасна продукція під час реалізації товару може йти в нарізку, тобто продаватись частинами, під час чого штрихкод з вхідного трансформується у внутрішній. Так як ОСОБА_3 , беручи з полиць гіпермаркету товари, достовірно знав з виду продукції, що це два сорти ковбаси і одна пляшка горілки, бачив цінники на товари (це вбачається з відеозапису камер з гіпермаркету «Ашан»), у суду відсутні підстави сумніватися, що було викрадено саме товар, вказаний потерпілим в довідці і вилучений у ОСОБА_3 , або про вартість товару. Про те, що при виборі товарів ОСОБА_3 керувався штрих-кодом на ньому, стороною захисту в суді заявлено не було;

- CD-R диски з відеофайлами на ньому: додаток до протоколу огляду від 09.11.2020, де містяться відеофайли з торгового залу гіпермаркету (т. 1 а.с. 43) та додаток до протоколу затримання, де міститься відеозапис затримання ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 51), захист вважає неналежними і недопустимими доказами так як прокурором не було надано можливості скопіювати записи при ознайомленні обвинуваченим з матеріалами досудового розслідування.

Суд відхиляє зазначені доводи сторони захисту, оскільки матеріали досудового розслідування були надані обвинуваченому та його захиснику, про що вже зазначалось вище. Стороною захисту не надано доказів, що прокурор, до якого вони звертались з даним питанням, створював перешкоди в можливості скопіювати відеозаписи. Будь-яких об`єктивних причин, як, наприклад, перебування обвинуваченого під вартою, які могли потенційно бути перешкодами в копіюванні матеріалів, судом не встановлено;

- протокол затримання ОСОБА_3 в порядку п. 2) ч. 2 ст. 207 КПК України з додатками від 08.11.2020 сторона захисту вважає недопустимим доказом з підстав порушення порядку затримання, а саме: що він був затриманий уповноваженою службовою особою 08.11.2020, о 18:00 год, але до 19:06 год. цього дня (згідно протоколу огляду від 09.11.2020 працівники поліції заводять ОСОБА_3 в кімнату охорони о 19:06 год), йому не роз`яснили права, не забезпечили захисника, чим порушили його права, здійснили обшук без участі понятих. По приїзді слідчо-оперативної групи слідчий ОСОБА_8 вилучив ковбасу та горілку з кишень куртки обвинуваченого, хоча з камер гіпермаркету вбачається, що поліцейські несуть в руках товар в кімнату, де оформлювали затримання. Також, в протоколі затримання відсутня інформація про додатки і факт фотофіксації, фототаблиця підписана слідчим Федчун І, яка не була присутньою при затриманні, при ознайомленні з протоколом на місці затримання ОСОБА_3 надали лише протокол, без додатків. Також, захисник звернув увагу суду, що на відеозаписі безпосереднього затримання ОСОБА_3 під курткою одягнений в кофту, а при фіксації затримання слідчим - у футболку, що свідчить про те, що його переодягли.

Зазначені доводи сторони захисту щодо недопустимості протоколу затримання обвинуваченого суд знаходить непереконливими та надуманими:

?Згідно листа ТОВ «Ашан Україна гіпермаркет» від 24.08.2022 (т. 2 а.с. 120), можуть мати місце невідоповідності реального і часу в системі відеонагляду тому що система локалізована, і переведення годинника зима/весна здійснюється у ручному режимі спеціалістами сервісного обслуговування; у співробітника відеонагляду немає доступу до адміністративних файлів щоб провести коригування вручну. Так, постановою Кабінету Міністрів України у 13 травня 1996 р. N 509 року «Про порядок обчислення часу на території України», запроваджено на території України такий порядок обчислення часу: час другого часового поясу (київський час) з переведенням щорічно годинникової стрілки в останню неділю березня о 3 годині на 1 годину вперед і в останню неділю жовтня о 4 годині на 1 годину назад. Тобто, перевод часу у 2020 році на годину назад відбувся в ніч з 31.10.2020 на 01.11.2020. Оскільки кримінальне правопорушення вчинено 08.11.2020, тобто через тиждень після переводу часу, суд визнає доведеним невідповідність часу реального та позначки часу на годиннику системи відеонагляду на одну годину і, ураховуючи інформацію з інших відеофайлів, вважає встановленим, що крадіжка відбулась в період з 17:56 год. по 18:03 год., а в кімнату охорони ОСОБА_3 відвела поліція о 18:03 год, тобто безпосереднє затримання відбулось о 18:00 год, з похибкою в кілька хвилин, що відповідає матеріалам справи.

?Як вбачається з протоколу затримання від 08.11.2020, відповідно до рапорту працівника поліції ОСОБА_9 , ОСОБА_3 фактично було затримано о 18:00 год., а саме затримання було зафіксовано о 20:44 год, по приїзду слідчо-оперативної групи. Протокол затримання було складено в присутності понятих, ОСОБА_3 було роз`яснено права та обов`язки, в тому числі право мати захисника, про що свідчить його підпис на протоколі та що зафіксовано відеозаписом.

?Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 207 КПК України кожен має право затримати без ухвали слідчого судді, суду будь-яку особу, зокрема безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення.

Згідно п. 3) ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поверхнева перевірка і огляд є одними з видів превентивних поліцейських заходів.

Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію» під час поверхневої перевірки речі або транспортного засобу особа повинна самостійно показати поліцейському вміст особистих речей чи транспортного засобу. При виявленні в ході поверхневої перевірки будь-яких слідів правопорушення поліцейський забезпечує їх схоронність та огляд відповідно до вимог статті 237 КПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема протоколом затримання ОСОБА_3 від 08.11.2020, і наведене не оспорюється стороною захисту, - обвинувачений добровільно видав працівникам поліції викрадений ним товар, витягнув речі самостійно і з власних кишень, зауважував, що дійсно взяв ці товари з полиць магазину, має гроші на оплату, просив надати можливість розрахуватись. За обставин огляду добровільно виданих предметів, участь понятих та спеціалістів не є обов`язковою (постанова Верховного Суду від 16.09.2020 у справі № 760/23459/17).

Щодо зафіксованого факту, де працівник поліції несе в руках предмети, схожі на ковбасу та пляшку горілки до кімнати охорони, суд вважає, що в даному випадку відсутні істотні порушення фундаментальних прав ОСОБА_3 , оскільки працівниками охорони гіпермаркету було виявлено, що він пройшов повз каси, за магнітні рамки з неоплаченим товаром, його затримали співробітники Управління поліції охорони, які виконували свої обов`язки згідно договору з ТОВ «Ашан Україна гіпермаркет», і яким він добровільно видав неоплачений товар; в подальшому обвинувачений добровільно видав майно слідчому, діставши його з тих кишень, де раніше сховав з наміром вчинити крадіжку. Наведене підтверджується відеозаписом камер в магазині, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для визнання протоколу затримання недопустимим доказом.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 КПК України додатки до протоколів повинні бути належним чином виготовлені, упаковані з метою надійного збереження, а також засвідчені підписами слідчого, прокурора, спеціаліста, інших осіб, які брали участь у виготовленні та/або вилученні таких додатків. Отже, Закон не містить вимоги, щоб додатки до протоколу виготовляла особа, яка була присутня при дії, яка зафіксована. Так як слідча ОСОБА_10 згідно витягу з ЄРДР є в складі слідчої групи, вона була уповноважена на виготовлення додатків. Крім того, у зв`язку з тим, що виготовлення відеозапису затримання відбувається не безпосередньо при затриманні, а з часом, суд не вбачає порушень прав ОСОБА_3 в частині ненадання додатку на ознайомлення при оформленні процедури його затримання.

?Аргументи про переодягання ОСОБА_3 в період часу, поки їхала на місце вчинення злочину поліція, суд не бере до уваги. Так, сам ОСОБА_3 не давав пояснень, що його переодягали або що при очікуванні слідчо-оперативної групи було порушено його права поліцейськими, які його затримали. Також, відповідно до матеріалів справи, кримінальне правопорушення було вчинено на початку листопада, а чекали на поліцію в кімнаті охорони. Отже, є цілком припустимо, що, знаходячись в теплому приміщенні, ОСОБА_3 зняв кофту, під якою була футболка.

- заяву про вчинення злочину від 08.11.2020 сторона захисту просить визнати недопустимим доказом оскільки вона подана інспектором СБ «АШАН» на бланку ТОВ «Ашан Україна гіпермаркет», сама заява не містить штампу реєстрації заяв та повідомлень, в заяві зазначено перелік викраденого товару, його штрихкоди, але немає доказів інвентаризації.

Суд відхиляє зазначені доводи з наступних підстав: заяву про вчинення кримінального правопорушення у формі публічного обвинувачення може подати як потерпілий, так і заявник, а скласти заяву в даному випадку міг працівник ТОВ «Ашан Україна гіпермаркет» у відповідності до кола своїх обов`язків, в тому числі і інспектор служби безпеки; відсутність штампу реєстрації заяви не ставить під сумнів ані факт вчинення крадіжки саме у цього власника ані перелік, вартість майна; чинним законодавством не передбачено проведення інвентаризації як єдиного і обов`язкового способу виявлення нестачі внаслідок крадіжки.

- протокол огляду від 09.11.2020 з додатком у вигляді CD-R диску сторона захисту вважає недопустимим доказом так як диск був отриманий в позапроцесуальний спосіб, без ухвали слідчого судді, слідством не була проведена ідентифікація особи, яка зображена на відеозаписі.

Суд відхиляє зазначені аргументи захисту, оскільки заява про вчинення кримінального правопорушення може бути подана до уповноваженого органу не тільки потерпілим, який має право подавати стороні обвинувачення докази відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 56 КПК України, а й заявником, який згідно п. 2 ч. 2 ст. 60 КПК України має право подавати на підтвердження своєї заяви речі, документи. В показаннях, наданих в судовому засіданні, представник потерпілого ОСОБА_6 зазначив, що був на місці події, складав заяву, інші документи і докази, потім передав їх працівникам поліції, які прибули за викликом. У зв`язку з наведеним, судом не встановлено порушень з боку слідства при отриманні диска з відеозаписом від працівника ТОВ «Ашан Україна гіпермаркет». Про відсутність підстав для визнання недопустимими доказів, отриманих за аналогічних обставин, вказав Верховний Суд в постанові від 30.04.2020 у справі № 640/19897/16-к.

Щодо непроведення процедури ідентифікації особи, зафіксованої на відеозаписі, суд, проаналізувавши обставини вчиненого кримінального правопорушення, дійшов висновку, що в цьому не було потреби, адже ОСОБА_3 охорона затримала через кілька секунд після вчинення закінченого замаху на крадіжку, одразу за магнітною рамкою; через кілька хвилин його завели до кімнати охорони, де він до приїзду поліції перебував в присутності поліції охорони, а слідчий, одразу по прибуттю розпочав оформлення затримання під фіксацію, в наступному оглянув відеозаписи камер відеоспостережння гіпермаркету. За таких обставин відсутні причини для сумніву в особі людини, яка вчинила дане кримінальне правопорушення.

- постанови про речові докази від 09.11.2020 (визнано речовим доказом дві палки ковбаси, пляшку горілки) та від 09.11.2020 (CD-R диск із записами з камер гіпермаркету) захисник вважає недопустимими відповідно до доктрини «плодів отруйного дерева», адже самі речові докази слід визнати недопустимими доказами.

Оскільки судом не встановлено підстав для визнання речових доказів недопустимими, постанови слідчого з цих питань винесено з дотриманням вимог КПК України.

- пояснення в судовому засіданні представника потерпілого ОСОБА_6 захист просить визнати недопустимим доказом оскільки матеріали справи містять довіреність від ТОВ «Ашан Україна гіпермаркет», якою йому надано повноваження представляти дане підприємство, але строк дії довіреності сплинув в 2021 році.

На наведене суд зазначає, що кримінальне правопорушення було вчинено в 2020 році, отже, довіреність на ОСОБА_6 від потерпілого була чинною. Щодо його допиту в судовому засіданні в 2024 році, то секретар судового засідання, на виконання вимог ч. 2 ст. 342 КПК України перед початком судового засідання встановила особи всіх учасників судового розгляду, перевірила повноваження захисників і представників, про що доповіла всім присутнім і що підтверджується журналом судового засідання та його відеозаписом. Долучення до матеріалів справи документів, які посвідчують особи або повноваження учасників, главою 28 «Судовий розгляд» не передбачено.

Стороною захисту також наведено аргументи, які стосуються недоліків слідства взагалі: а саме: не встановлено місце вчинення злочину так як в різних документах номер будівлі, де розташований «Ашан», вказано по різному, не проведено експертизу по встановленню розміру збитків. Також, в протоколі затримання не зазначено про засоби фіксації, товар у вигляді горілки не може бути речовим доказом через помилку в штрих-коді.

Суд до таких зауважень захисника ставиться критично і не бере до уваги, адже описки в номері будівлі (6, 6-Д, 6-Б) в документах не спростовують факту вчинення кримінального правопорушення в гіпермаркеті «Ашан» на АДРЕСА_3 , а проведення експертизи для визначення розміру збитків є обов`язовим, якщо потерпілий не може їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди (п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України), чого не було в даному випадку. Незазначення в протоколі затримання про засоби відеофіксації не зумовлюють недопустимість доказу; а помилка в штрих-коді була допущена в довідці про вартість товару, яка заповнювалась працівником, а не на самому товарі.

Отже суд, забезпечивши принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів, передбачений ч.2 ст.22 КПК України, згідно якої сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України, проаналізувавши представлені сторонами докази, приходить до висновку, що висунуте ОСОБА_3 обвинувачення є доведеним сукупністю зібраних у справі письмових доказів, відтак, суд кладе їх в основу обвинувального вироку і, виходячи із позиції ЄСПЛ, визнає їх досить переконливими, щоб на підставі їх розумної оцінки визнати ОСОБА_3 причетним до вчинення вказаного злочину.

Оцінюючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України вірна, оскільки він закінчений замах на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який віднесено до категорії нетяжкого злочину, відношення до скоєного, особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, працює, позитивно характеризується за місцем роботи. Обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого - відсутні.

Враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив новий злочин в період іспитового строку за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 03.01.2020 року, яким останнього засуджено за ч. 2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі та звільнено на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком на 1 рік, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст.71 КК України.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 виключно в умовах ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.2 ст.185 КК України.

Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України дане покарання буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 376, ч.15 ст.615 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк на 1 (один) рік 5 (п`ять) місяців.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 03.01.2020 року, остаточне покарання ОСОБА_3 призначити у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_3 період перебування під вартою з 08.11.2020 по 12.11.2020 року включно.

Речовий доказ по справі: СD-R диск, що знаходиться в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах даного провадження.

Речові докази по справі - ковбасу "Московська", вагою 0,242 г, ковбасу "Смажена", вагою 0,552 г та горілку "Немірів", об"ємом 0,5 л, передані на відповідальне зберігання представнику ТОВ "Ашан Україна Гіпермаркет",- залишити у вказаному гіпермаркеті.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою - у той же строк, з моменту отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1