Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/1424/24
номер провадження 1-кп/695/339/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2024 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Золотоноші клопотання прокурора Золотоніської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001287 від 05.08.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, на підставі п.3-1 ч.1, п.1-1 ч.2 ст. 284 КПК України, у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області 11.04.2024 надійшло клопотання прокурора Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001287 від 05.08.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні слідчого відділу Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області перебуває кримінальне провадження №0001287 від 05.08.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.08.2013 близько 12 год 30 хв двоє не встановлених під час досудового розслідування осіб чоловічої статі, перебуваючи в магазині «Електрон», що розташований у АДРЕСА_1 , спричинили тілесні ушкодження ОСОБА_4 . Як зазначено у клопотанні під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, вжито усіх заходів для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального правопорушення та здобуто достатньо фактичних даних, що дозволяють у визначеному законом порядку прийняти законне процесуальне рішення, проведені всі необхідні слідчі (розшукові) дії, спрямовані на розкриття факту вчинення кримінального правопорушення та встановлення особи, яка б могла вчинити даний кримінальне правопорушення, однак позитивного результату здобуто не було. Також у клопотанні зазначено, що з моменту реєстрації кримінального провадження до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а також із дня вчинення кримінального правопорушення минуло більш ніж одинадцять років, однак за період проведення досудового розслідування даного кримінального провадження до цього часу органами досудового розслідування не встановлено особу (осіб), яка може бути причетною до скоєння вищезазначеного злочину. Водночас, дане кримінальне провадження розпочато та розслідується за фактом нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , що мало місце у серпні 2013 року. Посилаючись на те, що строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення даного кримінального правопорушення закінчився, прокурор просить закрити кримінальне провадження на підставі п. 3-1 ч. 1, п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурор на задоволенні клопотання наполягала.

Потерпілий ОСОБА_4 проти задоволення клопотання категорично заперечив, вказавши, що до скоєння вказаного кримінального правопорушення причетна його колишня дружина. Також потерпілий пояснив, що двох невідомих осіб чоловічої статі, які наносили потерпілому тілесні ушкодження найняла його колишня дружина. Як пояснив у судовому засіданні потерпілий, на той час, коли стались дані події, на розгляді у суді перебувала цивільна справа щодо поділу спільного майна подружжя, сторонами в якій був потерпілий та його колишня дружина. Тому потерпілий впевнений, що вказане кримінальне правопорушення пов`язане з розглядом тієї цивільної справи. Також потерпілий наполягав, що невідомі, наносячи йому удари «арматурою» мали умисел саме на його вбивство, оскільки перші удари були нанесені по голові потерпілого. З огляду на наведене, потерпілий, вказував, що з метою належного проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні та встановлення істини належить провести повторний допит його колишньої дружини.

Суд, перевіривши доводи клопотання, вислухавши думку прокурора та потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення щодо закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4 - 8 ч. 1 та ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

Згідно з п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом, зокрема, з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті.

Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Санкцією частини першої статті 122 КК України передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України відповідно до положень ст. 12 КК України в редакції, чинній з 01.07.2020, є нетяжким злочином.

Згідно з положеннями ст. 12 КК України станом на час внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0001287 від 05.08.2013, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України відносилось до злочинів середньої тяжкості.

Статтею 5 КК України встановлено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України (тут і далі в редакції чинній станом на день вирішення даного клопотання) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Частиною п`ятою статті 49 КК України встановлено, що давність не застосовується у разі вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених у статтях 109-114-2, проти миру та безпеки людства, передбачених у статтях 437-439 і частині першій статті 442 цього Кодексу.

Відповідно до абз. 4. ч. 4 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

За змістом ст. 284 КПК України умовами для закриття кримінального провадження за вказаною підставою є наявність визначених законом умов для закриття кримінального провадження та відповідне клопотання прокурора.

Однією зі складових закриття кримінального провадження згідно з пунктом 3-1 частини 1 статті 284 КПК України є те, що органом досудового розслідування не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Судом встановлено, що підставою внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001287 від 05.08.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України стала усна заява (повідомлення) про те, що 04.08.2013 дві невідомі особи близько 12 год 30 хв, перебуваючи у магазині «Електрон» по АДРЕСА_1 спричинили тілесні ушкодження ОСОБА_4 .

Звертаючись з даним клопотанням до суду, прокурор вказує, що під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, вжито усіх заходів для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального правопорушення та здобуто достатньо фактичних даних, що дозволяють у визначеному законом порядку прийняти законне процесуальне рішення, проведені всі необхідні слідчі (розшукові) дії, спрямовані на розкриття факту вчинення кримінального правопорушення та встановлення особи, яка б могла вчинити даний кримінальне правопорушення, однак позитивного результату здобуто не було. Також у клопотанні зазначено, що з моменту реєстрації кримінального провадження до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а також із дня вчинення кримінального правопорушення минуло більш ніж одинадцять років, однак за період проведення досудового розслідування даного кримінального провадження до цього часу органами досудового розслідування не встановлено особу (осіб), яка може бути причетною до скоєння вищезазначеного злочину.

Однак у судовому засіданні потерпілий вказав, що до скоєння вказаного кримінального правопорушення причетна його колишня дружина. Також потерпілий пояснив, що двох невідомих осіб чоловічої статі, які наносили потерпілому тілесні ушкодження найняла його колишня дружина. Як пояснив у судовому засіданні потерпілий, на той час, коли стались дані події на розгляді у суді перебувала цивільна справа щодо поділу спільного майна подружжя, сторонами в якій був потерпілий та його колишня дружина. Тому потерпілий впевнений, що вказане кримінальне правопорушення пов`язане з розглядом тієї цивільної справи. Також потерпілий наполягав, що невідомі, наносячи йому удари «арматурою» мали умисел саме на його вбивство, оскільки перші удари були нанесені по голові потерпілого. З огляду на наведене, потерпілий, вказував, що з метою належного проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні та встановлення істини належить провести повторний допит його колишньої дружини.

При цьому з матеріалів кримінального провадження вбачається, що жодних процесуальних, слідчих (розшукових) дій у даному кримінальному провадженні у період з жовтня 2013 року по лютий 2023 року не здійснювалось, що свідчить про його вкрай недбале досудове розслідування, та не може відповідати вимозі ефективності.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч. 5 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до вимог ст. 283, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, у зв`язку з чим рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження відповідно до встановленої законом процесуальної процедури.

Однак, як вбачається з досліджених матеріалів досудового розслідування належного та повного проведення слідчих дій у справі проведено не було.

Таким чином, суд вважає, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні не відповідає вимогам ефективності, оскільки уповноваженими на здійснення досудового розслідування особами не було вчинено необхідних слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на повне та об`єктивне дослідження обставин кримінального провадження особами, встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

За таких обставин досудове розслідування не може вважатися повним, а закриття кримінального провадження буде суперечити завданням та засадам кримінального провадження.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду (справа № 750/153/20, провадження № 51-1915км20, постанова ВС від 16.09.2020).

Відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п. 3-1 ч. 1 цієї статті, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Вказані норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю одночасно двох підстав: не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Водночас, наявність підстав визначених п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, не звільняють слідчого, дізнавача та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та належного виконання їх обов`язків, визначених процесуальним законом.

Таким чином, на підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що порушене прокурором питання про закриття кримінального провадження, хоча і підпадає під дію вимог п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, однак за конкретних обставин цього кримінального провадження, які встановлені судом з цих підстав буде суперечити завданням та загальним засадам кримінального провадження, а тому у задоволенні клопотання прокурора необхідно відмовити.

Керуючись ст. 12, 49 КК України, ст. 284, 369, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відмовити повністю.

Матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001287 від 05.08.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України повернути для продовження досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали проголошено о 08 год 05 хв 26.06.2024.

Суддя ОСОБА_6