Провадження № 1-кс/127/4898/24
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

08 травня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 21 березня 2024 року,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з даною скаргою, обґрунтовуючи свої доводи тим, що 22 березня 2024 року він звернувся до ГУНП у Вінницькій області із заявою від 21 березня 2024 року про вчинення щодо нього злочину, передбаченого ст. 149 КК України.

Так, він вважав, що група осіб за участю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з метою протиправного заволодіння його спадковим майном, а саме квартирою АДРЕСА_1 , з метою досягнення тривалого неповернення його на територію України і у м. Вінницю та здійснення його примусової експлуатації, вводячи його в оману, використовуючи його уразливий стан, влітку 2015 року здійснили його переміщення до тимчасово окупованої території Автономної республіки Крим, з використанням примусу, та передали депутату ОСОБА_6 , який забрав у нього паспорт громадянина України, поставивши його в матеріальну залежність, контролював та примусово експлуатував його. Звільнитися з рабства йому вдалося лише в липні 2019 року та в серпні 2019 року він повернувся до м. Вінниці. Після повернення до м. Вінниці він з`ясував, що його спадкова квартира продана, тому звернувся із заявою до правоохоронних органів, про що за фактом вчинення злочину, передбаченого ст. 190 КК України, відомості 29.08.2019 внесені до ЄРДР за №0001830. Про вчинення злочину відносно нього, передбаченого ст. 149 КК України, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносились, не проводилося розслідування і винні особи не були притягнуті до кримінальної відповідальності.

Звернувшись до ГУНП у Вінницькій області, ним було з`ясовано, що його заява про кримінальне правопорушення була скерована до Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області для прийняття рішення. Зв`язавшись по телефону з канцелярією Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, він з`ясував, що його заява про кримінальне правопорушення прийнята 27 березня 2024 року за вх. №С-648, зареєстрована в журналі ЄО 27 березня 2024 року за №4671 і направлена до слідчого відділу, але 01.04.2024 повернута для скерування у відділ карного розшуку. Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 21 березня 2024 року про вчинення щодо нього кримінального правопорушення внесені не були, що є грубим порушенням норм ст. 214 КПК України. Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_3 просив визнати неправомірною бездіяльність уповноважених осіб Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення за його заявою від 21 березня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язати уповноважених осіб Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області внести відомості, викладені у його заяві від 21 березня 2024 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ст. 149 КК України.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, до суду надійшла заява його представника адвоката ОСОБА_7 , який просив розглянути скаргу у їх відсутність, скаргу підтримав та просив вимоги скарги задовольнити.

Представник Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до ст. 24 КПК України це право гарантується кожному.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора як бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог статті 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Пунктом 1 розділу 3 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 року №139, передбачено, що внесення відомостей до реєстру здійснюється на заяву, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення у термін, визначений частиною першою статті 214 КПК України.

Тобто, законодавцем чітко встановлено часові межі, протягом яких заява, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення мають бути внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання відповідної заяви чи повідомлення.

Таким чином, чинні процесуальні норми законодавства не передбачають для слідчого, дізнавача чи прокурора іншої альтернативи, ніж невідкладне внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

За змістом ч. 1 ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, однак вказана заява чи повідомлення повинні містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі від 09.11.2012 року роз`яснив, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення і саме в цьому контексті слід оцінювати доводи заявників в разі оскарження бездіяльності прокурора, слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як зазначено в узагальненні про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17, на відміну від процесуального порядку реагування на заяви та повідомлення про злочин, який було встановлено в КПК 1960 року, згаданий обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Наведене підтверджується імперативними положеннями ч. 4 ст. 214 КПК, згідно з якою відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

В судовому засіданні встановлено, що 22 березня 2024 року ОСОБА_3 звернувся до ГУНП у Вінницькій області із заявою від 21 березня 2024 року про вчинення щодо нього злочину, передбаченого ст. 149 КК України, яка була скерована до Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області для прийняття рішення. Заява ОСОБА_3 від 21.03.2024 про кримінальне правопорушення була прийнята 27 березня 2024 року за вх. №С-648, зареєстрована в журналі ЄО 27 березня 2024 року за №4671.

Згідно доводів скарги, які органом досудового розслідування на час розгляду скарги в належний спосіб не спростовані, відомості за заявою ОСОБА_3 від 21 березня 2024 року про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені.

Слідчий суддя вважає, що факти, викладені в заяві ОСОБА_3 від 21 березня 2024 року про кримінальне правопорушення, підлягають обов`язковій перевірці та винесенню відповідного процесуального рішення.

Дана обставина зобов`язувала уповноважену особу Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області внести передбачені законом відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в листі від 12.01.2017 №9-49/0/4-17 зазначив, що якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК України, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК України.

На підставі наведеного, слідчий суддя вважає, що скаргу ОСОБА_3 слід задовольнити частково та зобов`язати уповноважену особу Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області у відповідності до ст. 214 КПК України внести відомості, викладені у заяві ОСОБА_3 від 21 березня 2024 року про вчинення кримінального правопорушення, до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Що стосується вимог про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ст. 149 КК України, то з цього приводу слід зазначити наступне.

Згідно з наказом Генерального прокурора «Про затвердження Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення» від 30.06.2020 №298, право доступу до відомостей, внесених до Реєстру, мають: держатель - у повному обсязі з урахуванням повноважень, якими наділені прокурори та керівники підрозділів Офісу Генерального прокурора; Директор Національного бюро, перший заступник Директора Національного бюро, керівник Головного підрозділу детективів, керівник Підрозділу детективів, керівник Управління внутрішнього контролю, керівник відділу детективів Національного бюро - у межах повноважень, визначених статтею 17 Закону України "Про Національне антикорупційне бюро України"; прокурори та керівники регіональних (обласних), місцевих (окружних), спеціалізованих прокуратур - у межах кримінальних правопорушень, щодо яких слідчими піднаглядних їм органів проводиться досудове розслідування; керівники органів прокуратури, досудового розслідування, дізнання (за винятком посадових осіб, зазначених в абзаці третьому цього пункту), а також слідчі та дізнавачі (уповноважені особи інших підрозділів) органів поліції, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, Державного бюро розслідувань, детективи Національного бюро - у межах кримінальних правопорушень, щодо яких цими органами проводиться досудове розслідування та здійснюється контроль за додержанням вимог кримінального процесуального законодавства; Користувачі - у межах наданих адміністратором прав доступу для отримання інформації про розпочаті досудові розслідування та прийняті під час досудового розслідування рішення, забезпечення ведення спеціальних обліків, проведення аналізу результатів діяльності правоохоронних органів.

Таким чином, слідчий суддя не входить до переліку вищезазначених осіб і не уповноважений зазначати кваліфікацію злочину у відомостях, які вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Щодо вимог ОСОБА_3 про визнання неправомірною бездіяльності уповноважених осіб Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення, викладених у його заяві від 21 березня 2024 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, то зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги. Визнання бездіяльності неправомірною не передбачено нормами зазначеної статті.

Отже, оскільки до повноважень слідчого судді при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування не віднесено прийняття рішення про визнання неправомірною бездіяльності уповноважених осіб, то в цій частині у задоволенні вимог слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 7, 9, 11, 25, 26, 214, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області у відповідності до ст. 214 КПК України внести відомості, викладені у заяві ОСОБА_3 від 21 березня 2024 року про кримінальне правопорушення, яка була прийнята уповноваженою особою Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області 27 березня 2024 року за вх. №С-648, зареєстрована в журналі ЄО - 27 березня 2024 року за №4671, до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

В іншій частині вимог відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_8