Справа №195/459/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.04.2024 року

с-ще Томаківка

Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню

№ 0000005 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпра, Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

громадянин ОСОБА_4 в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до своєї гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», діючи умисно, безпричинно, протиправно, системно, з метою здійснення негативного впливу на близьку людину, з мотивів підкорення її своїй волі, в період часу з 26.06.2022 по 02.01.2024 систематично вчиняв домашнє насильство у формах фізичного, психологічного, економічного насильства відносно особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, а саме до своєї співмешканки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою він разом проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що призвело до фізичних, психологічних страждань, та погіршення якості життя потерпілої особи.

Так, громадянин ОСОБА_4 , 26.06.2022 року близько 01:00 год., перебуваючи за місцем свого фактичного проживання по АДРЕСА_2 , під час раптово виниклої суперечки на ґрунті особистих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправність своїх незаконних дій та настання негативних наслідків, вчинив домашнє насильство відносно громадянки ОСОБА_5 , тобто особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, у формі психологічного насильства, шляхом висловлювання образ у вигляді нецензурної лайки, погроз фізичною розправою, вчинення дій та висловлювань, які принижують і залякують особу, що викликало у постраждалої ОСОБА_5 побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну невпевненість, нездатність захистити себе.

Потерпіла ОСОБА_5 , реально усвідомлюючи небезпеку відносно себе від домашнього насильства, здійснила виклик працівників Національної поліції, який зареєстровано в журналі єдиного обліку чергової частини відділення поліції №3 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області за №1213 від 26.06.2022 року.

За вказаним фактом 26.06.2022 року відділенням поліції №3 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області стосовно ОСОБА_4 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП серії ВАВ №084635, за результатами розгляду якого Томаківським районним судом Дніпропетровської області 12.07.2022 року винесено постанову у справі №195/966/22, якою останнього визнано винним у скоєнні зазначено адміністративного правопорушення.

Продовжуючи свою систематичну злочинну діяльність, громадянин ОСОБА_4 , 18.08.2022 року близько 17:00 год., перебуваючи за місцем свого фактичного проживання по АДРЕСА_2 , під час раптово виниклої суперечки на ґрунті особистих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправність своїх незаконних дій та настання негативних наслідків, вчинив домашнє насиль

ство відносно громадянки ОСОБА_5 , тобто особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, у формі психологічного насильства, шляхом висловлювання образ у вигляді нецензурної лайки, погроз фізичною розправою, вчинення дій та висловлювань, які принижують і залякують особу, а також у формі фізичного насильства, шляхом завдання фізичного болю, що викликало у постраждалої ОСОБА_5 побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну невпевненість, нездатність захистити себе.

Потерпіла ОСОБА_5 , реально усвідомлюючи небезпеку відносно себе від домашнього насильства, здійснила виклик працівників Національної поліції, який зареєстровано в журналі єдиного обліку чергової частини відділення поліції №3 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області за №1691 від 18.08.2022 року.

За вказаним фактом 18.08.2022 року відділення поліції №3 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області стосовно громадянина ОСОБА_4 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч.2 ст.173-2 КУпАП, серії ВАВ №197048, за результатами розгляду якого Томаківським районним судом Дніпропетровської області 31.08.2022 року винесено постанову у справі №195/1563/22, якою останнього визнано винним у скоєнні зазначено адміністративного правопорушення.

Продовжуючи свою систематичну злочинну діяльність, громадянин ОСОБА_4 , 15.01.2023 року близько 12:25 год., перебуваючи за місцем свого фактичного проживання по АДРЕСА_2 , під час раптово виниклої суперечки на ґрунті особистих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправність своїх незаконних дій та настання негативних наслідків, вчинив домашнє насильство відносно громадянки ОСОБА_5 , тобто особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, у формі психологічного насильства, шляхом висловлювання образ у вигляді нецензурної лайки, погроз фізичною розправою, вчинення дій та висловлювань, які принижують і залякують особу, що викликало у постраждалої ОСОБА_5 побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну невпевненість, нездатність захистити себе.

Потерпіла ОСОБА_5 реально усвідомлюючи небезпеку відносно себе від домашнього насильства, здійснила виклик працівників Національної поліції, який зареєстровано в журналі єдиного обліку чергової частини відділення поліції №3 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області за №152 від 15.01.2023 року.

За вказаним фактом 15.01.2023 року відділення поліції №3 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області стосовно громадянина ОСОБА_4 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч.2 ст.173-2 КУпАП, серії ВАВ №199789, за результатами розгляду якого Томаківським районним судом Дніпропетровської області 07.03.2023 року винесено постанову у справі №195/95/23, якою останнього визнано винним у скоєнні зазначено адміністративного правопорушення.

Продовжуючи свою систематичну злочинну діяльність, громадянин ОСОБА_4 31.07.2023 року близько 14:00 год., перебуваючи за місцем свого фактичного проживання по АДРЕСА_2 , під час раптово виниклої суперечки на ґрунті особистих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправність своїх незаконних дій та настання негативних наслідків, вчинив домашнє насильство відносно громадянки ОСОБА_5 , тобто особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, у формі психологічного насильства, шляхом висловлювання образ у вигляді нецензурної лайки, погроз фізичною розправою, вчинення дій та висловлювань, які принижують і залякують особу, що викликало у постраждалої ОСОБА_5 побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну невпевненість, нездатність захистити себе.

Потерпіла ОСОБА_5 реально усвідомлюючи небезпеку відносно себе від домашнього насильства, здійснила виклик працівників Національної поліції, який зареєстровано в журналі єдиного обліку чергової частини відділення поліції №3 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області за №2301 від 31.07.2023 року.

За вказаним фактом 31.07.2023 року відділення поліції №3 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області стосовно громадянина ОСОБА_4 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч.2 ст.173-2 КУпАП, серії ВАВ №931911, за результатами розгляду якого Томаківським районним судом Дніпропетровської області 17.08.2023 року винесено постанову у справі №195/1232/23, якою останнього визнано винним у скоєнні зазначено адміністративного правопорушення.

Продовжуючи свою систематичну злочинну діяльність, громадянин ОСОБА_4 14.08.2023 року близько 16:40 год., перебуваючи за місцем свого фактичного проживання по АДРЕСА_2 , під час раптово виниклої суперечки на ґрунті особистих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправність своїх незаконних дій та настання негативних наслідків, вчинив домашнє насильство відносно ОСОБА_5 , тобто особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, у формі психологічного насильства, шляхом висловлювання образ у вигляді нецензурної лайки, погроз фізичною розправою, вчинення дій та висловлювань, які принижують і залякують особу, що викликало у постраждалої ОСОБА_5 побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну невпевненість, нездатність захистити себе.

Потерпіла ОСОБА_5 реально усвідомлюючи небезпеку відносно себе від домашнього насильства, здійснила виклик працівників Національної поліції, який зареєстровано в журналі єдиного обліку чергової частини відділення поліції №3 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області за №2518 від 14.08.2023 року.

За вказаним фактом 14.08.2023 року відділення поліції №3 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області стосовно громадянина ОСОБА_4 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч.2 ст.173-2 КУпАП, серії ВАВ №931252, за результатами розгляду якого Томаківським районним судом Дніпропетровської області 06.09.2023 року винесено постанову у справі №195/1282/23, якою останнього визнано винним у скоєнні зазначено адміністративного правопорушення.

Проте, громадянин ОСОБА_4 , будучи особою, яка раніше неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, останній раз 14.08.2023, висновків для себе не зробив та продовжив свою злочинну поведінку, яка виразилася в тому, що він, 02.01.2024 року близько 14:00 год., перебуваючи за місцем свого фактичного проживання по АДРЕСА_2 , діючи умисно, безпричинно, протиправно, системно, з метою здійснення негативного впливу на близьку людину, з мотивів підкорення її своїй волі, під час раптово виниклої суперечки на ґрунті особистих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправність своїх незаконних дій та настання негативних наслідків, вчинив домашнє насильство відносно громадянки ОСОБА_5 , тобто особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, у формі психологічного насильства, шляхом висловлювання образ у вигляді нецензурної лайки, погроз фізичною розправою, вчинення дій та висловлювань, які принижують і залякують особу, а також у формі економічного насильства, шляхом висловлювання погрози позбавлення житла на яке потерпіла має передбачене законом право, пред`явлення незаконної вимоги залишити житло в грубій формі, що викликало у постраждалої ОСОБА_5 побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну невпевненість, нездатність захистити себе.

Внаслідок вказаних систематичних злочинних дій ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_5 зазнала фізичних, психологічних страждань, та погіршення якості життя, які згідно висновків спеціаліста практичного психолога від 28.02.2024 року, виразилися в тому, що потерпіла знаходилася у пролонгованій ситуації стресу, мала погане самопочуття, почуття безпорадності, неможливості повноцінного відпочинку, тривожність і страх за себе, втрату відчуття безпеки та повноцінності життя, нездатність до ефективного самозахисту, в поведінці фіксуються гострі стресові ознаки, психологічний стан визначений як несприятливий, безпорадний.

Поведінка громадянина ОСОБА_4 має ознаки домашнього насильства у формах: психологічного насильства (систематичний психологічний тиск, приниження, крики, образи, погрози); економічного насильства (погрози забрати помешкання) та фізичного насильства (побиття, завдання стусанів та штовханини).

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у пред`явленому обвинуваченні визнав в повному обсязі та пояснив, що проживає разом із потерпілою. Так, він дійсно неодноразово ображав її, а саме: штовхав, лаявся, принижував, висловлювався в її адресу нецензурною лайкою. Крім того, якось виник конфлікт відносно її житлового будинку, а саме він підняв питання, що має право на частину власності в нерухомості потерпілої. Всі ці образи відбувалися на протязі 2022 року та 2023 року, а коли саме - на цей час він згадати не може, але точно пам`ятає, що це було неодноразово. Томаківським районним судом він притягувався до адміністративної відповідальності за домашнє насильство. Жалкує про скоєння правопорушень. Просить суд суворо не карати. Крім того, на питання головуючого, обвинувачений пояснив, що дійсно постійні обстріли села Вищетарасівка мають на нього негативний вплив та дратують, т.я після початку обстрілів, приходиться кудись бігти та ховатися.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що проживає разом із обвинуваченим. Обвинувачений неодноразово на протязі 2022 року та 2023 року принижував її нецензурною лайкою, штовхав, у зв`язку з чим вона викликала поліцію. Точні дати, коли це відбувалося, на цей час назвати не може. Потерпіла просить суд суворо не карати обвинуваченого, т.я між ними відбулося примирення. Останній допомагає їй по господарству, так недавно він засадив город. Потерпіла зв`язує неадекватну поведінку обвинуваченого з тим, що населений пункт, де вони проживають (с. Вищетарасівка), знаходиться на березі колишнього Каховського водосховища. На іншому боці від села Вищетарасівка знаходиться тимчасово окупована територія. Так, потерпіла та обвинувачений перебувають під постійними обстрілами військ рф. Ця нервова обстановка дуже впливає на обвинуваченого, після цих обстрілів він шукає привід, щоб вилити свій гнів та негативні емоції.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Окрім показань обвинуваченого, потерпілої ОСОБА_5 , винуватість громадянина ОСОБА_4 у фактично скоєному правопорушенні за встановлених судом обставин, повністю підтверджується письмовими доказами, які були досліджені під час судового розгляду, а саме:

-протоколом прийняття заяви громадянки ОСОБА_5 від 02.01.2024 року про вчинення кримінального правопорушення (том 1 а.с.10);

-копією протоколу про вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП, серії ВАВ №084635 від 26.06.2022 року, складеного працівниками ВП №3 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області відносно громадянина ОСОБА_4 (том 1 а.с.46);

-копією протоколу про вчинення адміністративного правопорушення за ч.2 ст.173-2 КУпАП, серії ВАВ №197048 від 18.08.2022 року, складеного працівниками ВП №3 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області відносно громадянина ОСОБА_4 (том 1 а.с.51);

-копією протоколу про вчинення адміністративного правопорушення за ч.2 ст.173-2 КУпАП, серії ВАВ №199789 від 15.01.2023 року, складеного працівниками ВП №3 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області відносно громадянина ОСОБА_4 (том 1 а.с.57);

-копією протоколу про вчинення адміністративного правопорушення за ч.2 ст.173-2 КУпАП, серії ВАВ №931911 від 31.07.2023 року, складеного працівниками ВП №3 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області відносно громадянина ОСОБА_4 (том 1 а.с.63);

-копією протоколу про вчинення адміністративного правопорушення за ч.2 ст.173-2 КУпАП, серії ВАВ №931252 від 14.08.2023 року, складеного працівниками ВП №3 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області відносно громадянина ОСОБА_4 (том 1 а.с.67);

-копією постанови Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 12.07.2022 року по справі №195/966/22, згідно якої громадянина ОСОБА_4 визнано виним у скоєні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП за фактом вчинення домашнього насильства 26.06.2022 року відносно потерпілої громадянки ОСОБА_5 (том 1 а.с.47);

-копією постанови Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 31.08.2022 року по справі №195/1563/22, згідно якої громадянина ОСОБА_4 визнано виним у скоєні адміністративного правопорушення за ч.2 ст.173-2 КУпАП за фактом вчинення домашнього насильства 18.08.2022 року відносно потерпілої громадянки ОСОБА_5 , яке вчинено повторно протягом року (том 1 а.с. 54);

-копією постанови Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 07.03.2023 року по справі №195/95/23, згідно якої громадянина ОСОБА_4 визнано виним у скоєні адміністративного правопорушення за ч.2 ст.173-2 КУпАП за фактом вчинення домашнього насильства 15.01.2023 року відносно потерпілої громадянки ОСОБА_5 , яке вчинено повторно протягом року (том 1 а.с.60);

-копією постанови Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 17.08.2023 року по справі №195/1232/23, згідно якої громадянина ОСОБА_4 визнано виним у скоєні адміністративного правопорушення за ч.2 ст.173-2 КУпАП за фактом вчинення домашнього насильства 31.07.2023 року відносно потерпілої громадянки ОСОБА_5 , яке вчинено повторно протягом року (том 1 а.с.64);

-копією постанови Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 06.09.2023 року по справі №195/1232/23, згідно якої громадянина ОСОБА_4 визнано виним у скоєні адміністративного правопорушення за ч.2 ст.173-2 КУпАП за фактом вчинення домашнього насильства 14.08.2023 року відносно потерпілої громадянки ОСОБА_5 , яке вчинено повторно протягом року (том 1 а.с.69);

-Довідкою за результатами психодіагностичної роботи з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеної практичним психологом ОСОБА_6 , громадянка ОСОБА_5 знаходиться у пролонгованій ситуації стресу, що впливає на її самооцінку, стан здоров?я та здатність протистояти психологічному тиску, відчуття безпеки та життєрадісності. Громадянка ОСОБА_5 скаржиться на поганий сон, втрату апетиту, погане самопочуття, почуття безпорадності, неможливості повноцінно відпочивати після робочого дня, тривожність і страх за себе, втрату відчуття безпеки та повноцінності життя внаслідок агресивної поведінки чоловіка щодо неї. Поведінка громадянина ОСОБА_4 має ознаки домашнього насильства у формах: психологічного насильства (систематичний психологічний тиск, приниження, крики, образи, погрози словесні та ножами, топорами), економічного насильства (погрози забрати помешкання) та фізичного насильства (побиття, завдання стусанів та штовханини). Так, систематична поведінка співмешканця призвела до унеможливлення ефективного самозахисту жінки від його дій. Станом на 09.02.2024 року психологічний стан громадянки ОСОБА_5 визначений як несприятливий, безпорадний. В її поведінці фіксуються гострі стресові ознаки, внаслідок взаємодії із співмешканцем громадянином ОСОБА_4 .. Такий несприятливий стан громадянки ОСОБА_7 потребує відповідної психокорегувальної роботи (том 1 а.с.32-36);

-копією форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 18.08.2022 року (том 1 а.с.52);

-копією форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 15.01.2023 року (том 1 а.с.58);

-копією термінового заборонного припису стосовно кривдника ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 від 14.08.2023 року (том 1 а.с.68).

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом.

У суду немає сумнівів щодо об`єктивності та правдивості показань обвинуваченого та потерпілої, оскільки ці покази узгоджуються між собою, є логічними та послідовними, а також не суперечать іншим, дослідженим в судовому засіданні, письмовим доказам, що дає змогу суду визнати їх правдивими та такими, що можуть бути покладені в основу вироку для встановлення винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки підстав для обмов обвинуваченого, судом не встановлено.

Таким чином, за встановлених судом обставин, суд вважає доведеною вину громадянина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Враховуючи характер та спосіб вчинених дій, оцінивши досліджені в ході судового розгляду докази, умисні дії громадянина ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного, економічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до фізичних, психологічних страждань, та погіршення якості життя потерпілої особи.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При цьому суд керується вимогами ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебуває в сімейних відносинах, оскільки відповідно до положень ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія п. 6-1 ч. 1 ст. 67 КК поширюється, незалежно від факту спільного проживання, в тому числі, на дітей осіб, які спільно проживали (проживають) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчинених кримінального правопорушення, визнання провини в повному обсязі, активне сприяння розкриттю злочину, пенсійний вік обвинуваченого.

Суд також приймає до уваги думку потерпілої, яка просила суд суворо не карати обвинуваченого та не наполягала на призначенні обвинуваченому суворого покарання, т.я. на час розгляду справи в суді ніяких претензій до нього не має, оскільки вони примирилися.

Так, відповідно до вимог ст. 3 Конституції України особа, його життя та здоров`я, честь та гідність, недоторканність та безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини "передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Відповідно до п.п.2,3,10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року більш суворе покарання особам, скоївшим злочин на грунті пияцтва та наркоманії, за наявності рецидиву, у складі злочинних груп та менш суворе покарання може призначатися особам, які щиросердно розкаялися у скоєному, активно сприяли розкриттю злочину, при цьому враховується стадія здійснення злочину, кількість епізодів, роль кожного із співучасників, характер та ступень тяжкості наслідків, які настали.

З урахуванням вищевикладеного, беручи до уваги ступень суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, ступінь тяжкості злочину, який відноситься відповідно до вимог ст.12 КК України до нетяжких злочинів, конкретні обставини справи, данні про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, а також поведінку після скоєного злочину, суд приходить висновку, що виправлення та перевиховання громадянина ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, і, враховуючи наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, суд вважає можливим відповідно до вимог ст.69 КК України перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті 126-1 Особливої частини КК України, та призначити покарання у вигляді штрафу.

Виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 65 КК України, суд вважає що саме така міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, оскільки застосування в даному випадку інституту призначення більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті 126-1 Особливої частини КК України, в повній мірі відповідає принципам законності та справедливості покарання.

Цивільний позов у кримінальному проваджені відсутній.

Відповідно до ст. ст. 122, 124 КПК України процесуальні витрати відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженню також відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирати.

Керуючись ст.ст. 371, 373-374, 376, 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - не обирати.

Повний текст вироку суду вручити учасникам судового провадження в день його проголошення відповідно до вимог ст.615 ч.15 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1

12.04.2024