Справа № 740/8107/23
1-кп/729/80/24 р.
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

23 травня 2024 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця кримінальне провадження №0000482 від 17.04.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жукотки, Чернігівського району, Чернігівської області, громадянина України, військовозобов`язаного, жонатого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого ТОВ "Земля і Воля", раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

16.04.2023 року приблизно о 15 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем ВАЗ 21154, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Центральній у с. Рудьківка, Ніжинського району, Чернігівської області у напрямку від с. Сухиня до центру села, проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, яка склалась, не обрав в установлених межах безпечної швидкості руху керованого транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, перед зміною напрямку свого руху не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого не впорався з керуванням та неподалік території приватного господарства АДРЕСА_2 виїхав за межі проїзної частини на ліве узбіччя, де здійснив наїзд на придорожнє дерево.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ВАЗ 21154, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому С2 (другого шийного хребця) без пошкодження спинного мозку, яке відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалості розладу здоров`я на строк більше ніж 21 добу.

У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.3 б (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), п. 2.9 а (водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння), п. 10.1 (перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху), п. 12.1 (під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним), Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (із змінами та доповненнями), що є причиною та умовою виникнення та настання даної дорожньо-транспортної пригоди, і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які настали в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним правопорушення. При цьому пояснив, що зробив для себе відповідні висновки, обіцяє, що більше такого не повториться, просить пробачення у потерпілого, має намір вдшкодовувати йому матеріальну шкоду, фактичні обставини справи не оспорює, крім того, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи досліджені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності та керуючись законом, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу винного, який раніше не судимий, офіційно працевлаштований, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, його позитивні характеристики з місця проживання та роботи.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до 66 КК України, є щире каяття, надання іншої допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, працює ТОВ "Земля і Воля", позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, обставини, що пом`якшуть його покарання, які знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду та істотно знижують ступінь суспільної небезпеки, як щире каяття, його відверте визнання вини у вчиненні злочину, щире співчуття з приводу цього та осуд своєї поведінки, намір відшкодувати потерпілому матеріальні збитки, що свідчить про його бажання виправити наслідки вчиненого, надав допомогу потерпілому безпосередньо після вчинення злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинваченого, раніше не судимий, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працевлаштований, думку потерпілого , який пробачив обвинуваченого та просить не позбавляти його волі, а також те, що покарання на меті має не тільки кару, а й виправлення і попередження вчинення нових злочинів, при цьому суд враховує, що з моменту вчинення кримінального правопорушення до даного часу обвинувачений інших злочинів не вчинив, скарг на його поведінку не надходило, враховуючи висновок досудової доповіді органу пробації про можливість виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, суд приходить до висновку про необхідність призначення йому міри покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, та з урахуванням п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, вважає за необхідне призначити йому покарання з урахуванням всіх обставин кримінального провадження, особи винного ОСОБА_3 , обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, вважаючи їх такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України при призначенні основного покарання за ч. 1 ст. 286-1 КК України та призначити покарання не зазначене у санкції ч. 1 ст. 286-1 КК України у виді виправних робіт, тобто перейти до більш м`якого покарання не зазначеного в санкції ч. 1 ст. 286-1 КК України за цей злочин.

Щодо призначення додаткового покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , то зважаючи на те, що причиною вчинення цього злочину стало порушення обвинуваченим Правил дорожнього руху, що спричинило потерпілому середнього ступеня тяжкості тілесне ушкодження, злочин вчинено в стані алкогольного сп`яніння, що підвищує його суспільну небезпеку, тому суд не знаходить законних підстав для звільнення ОСОБА_7 від призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 286-1 КК України. Покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами сприятиме запобіганню вчиненню обвинуваченим нових правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Суд вважає, що саме покарання у виді виправних робіт з позбавленням права керувати транспортними засобами є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме меті покарання, а також принципам гуманності, справедливості й не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід на досудовому розслідуванні не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Окрім цього, суд вважає, що заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту транспортного засобу, а саме автомобіля марки ВАЗ-2115 р.н. НОМЕР_1 , який був накладений відповідно до ухвали слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28.04.2023 року, підлягають скасуванню, оскільки відпала підстава для арешту зазначеного майна.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 376 КПК України суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України до основного виду покарання, у виді виправних робіт строком на 2 (два) роки з відрахуванням в користь держави 20 % від заробітку, з позбавленням його права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Скасувати арешт з автомобіля марки ВАЗ-2115 р.н. НОМЕР_1 , який був накладений відповідно до ухвали слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28.04.2023 року.

Речові докази: автомобіль марки ВАЗ-2115 р.н. НОМЕР_1 повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення експертиз у розмірі 4780 (чотири тисячі сімсот вісімдесят) грн. 00 коп.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1