УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_3 про встановлення строку ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001068 від 18.10.2023р.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року слідчий 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням, відповідно до якого просив встановити стороні захисту підозрюваної ОСОБА_4 строк для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0001068 від 18.10.2023р. тривалістю 4 робочі дні, після спливу якого сторона захисту вважається такою, що реалізувала своє право на доступ до матеріалів досудового розслідування.

На обґрунтування звернення до суду з вказаним клопотанням, слідчий зазначив наступне.

Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001068 від 18.10.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, та за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України.

02.02.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

02.02.2024 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без права внесення застави, строком на 60 діб, тобто до 01.04.2024 включно.

25.03.2024 постановою першого заступника Генерального прокурора строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 02.05.2024.

28.03.2024 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва строк тримання під вартою ОСОБА_4 продовжено до 02.05.2024 із визначенням застави у розмірі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

03.04.2024 ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду задоволено апеляційну скаргу прокурора та скасовано ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 від 28.03.2024. Разом з цим, строк тримання під вартою

ОСОБА_4 продовжено до 02.05.2024 без визначення розміру застави.

25.04.2024 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 5 місяців, тобто до 02.07.2024.

30.04.2024 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва строк тримання під вартою ОСОБА_4 продовжено до 28.06.2024 включно без визначення розміру застави.

10.05.2024 до органу досудового розслідування надійшло доручення прокурора про повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування в порядку передбаченому ст. 290 КПК України.

10.05.2024 підозрюваній ОСОБА_4 та її захисникам - адвокатам ОСОБА_5 та ОСОБА_7 повідомлено про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження.

Крім того, стороні захисту повідомлено про можливість безперешкодного ознайомлення з матеріалами та речовими доказами досудового розслідування в будь-який зручний робочий час.

15.05.2024 стороні захисту повторно направлено письмове повідомлення про можливість безперешкодного ознайомлення з матеріалами та речовими доказами досудового розслідування в будь-який зручний робочий час.

Станом на 21.05.2024 підозрювана ОСОБА_4 ознайомилася з усіма матеріалами та речовими доказами кримінального провадження; захисник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 ознайомився з усіма речовими доказами та матеріалами кримінального провадження, окрім трьох томів; захисник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_7 до органу досудового розслідування з метою ознайомлення з матеріалами та речовими доказами кримінального провадженн, не прибував, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений.

Обсяг матеріалів провадження, які надаються для ознайомлення, їх зміст, а також умови доступу до них (можливість надання скан-копій матеріалів кримінального провадження) дають об`єктивну можливість ознайомитись із ними протягом 4 робочих днів, оскільки обсяг і складність матеріалів досудового розслідування не є значними для опрацювання стороною захисту.

Таким чином, на переконання сторони обвинувачення вищезазначені обставини свідчать про умисне зволікання стороною захисту при ознайомленні з матеріалами досудового розслідування з метою неможливості направлення стороною обвинувачення обвинувального акту до суду для його розгляду по суті.

В судовому засіданні слідчий підтримав вказані вище вимоги та просив клопотання задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив про недостатність строку, зазначеного слідчим, та просив визначити принаймні 14 днів для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

Підозрювана ОСОБА_4 підтримала думку свого захисника.

Захисник ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду клопотання належним чином.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зі змісту ст. 2 КПК випливає, що є три завдання кримінального судочинства: 1) захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень; 2) охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження; 3) забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Суд, зберігаючи неупередженість, повинен створити необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч. 6 ст. 22 КПК).

Застосування належної правової процедури означає суворе додержання встановленого кримінальним процесуальним законом порядку досудового розслідування та судового провадження. Саме це є гарантією встановлення об`єктивної істини при здійсненні кримінального провадження, застосування до винного справедливого покарання і не притягнення до кримінальної відповідальності невинуватого.

Об`єктами, що беруться під захист від кримінальних правопорушень за допомогою норм КПК, є: особа; суспільство; держава. Об`єктами охорони є права, свободи та законні інтереси учасників кримінального провадження.

Під такою охороною слід розуміти забезпечення необхідних умов для здійснення прав, свобод і задоволення законних інтересів, їх недоторканності та непорушності за допомогою чіткого врегулювання кримінальних процесуальних відносин та прийняття заходів правового характеру з метою недопущення порушення прав учасників кримінального провадження, в тому числі і прав підозрюваного та його захисника.

Як убачається з матеріалів клопотання, Головним слідчим управлінням СБ України здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001068 від 18.10.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, та за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України.

10.05.2024 підозрюваній ОСОБА_4 та її захисникам - адвокатам ОСОБА_5 та ОСОБА_7 повідомлено про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження.

15.05.2024 стороні захисту повторно направлено письмове повідомлення про можливість безперешкодного ознайомлення з матеріалами та речовими доказами досудового розслідування в будь-який зручний робочий час.

В свою чергу, надані слідчим матеріали кримінального провадження свідчать про те, що орган досудового розслідування вжив усіх передбачених ч. 1-3 ст. 290 КПК України заходів для виконання обов`язку щодо повідомлення підозрювану та захисників про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування із роз`ясненням умов, за яких вони можуть реалізувати своє право на ознайомлення із матеріалами, що є в розпорядженні прокурора або слідчого.

Як зазначає слідчий, сторона захисту підозрюваної зволікає при ознайомленні з матеріалами досудового розслідування, з метою неможливості направлення стороною обвинувачення обвинувального акту до суду для його розгляду по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 290 КПК України визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

При цьому, за змістом ч. 2, 3 ст. 290 КПК України, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого або сприяти пом`якшенню покарання. Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази в суді.

Вказані законодавчі положення покликані гарантувати забезпечення змагальності процесу та реалізації конституційного права на захист особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження.

Водночас, ч. 10 ст. 290 КПК України передбачає, що сторонам кримінального провадження, зокрема, підозрюваному та його захиснику, надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ, а у разі зволікання при здійсненні такого ознайомлення, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них, зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з відповідними матеріалами, після спливу якого сторона кримінального провадження, вважається такою, що реалізувала своє право на доступ до матеріалів.

Вказане надає розуміння, що право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження не є абсолютним. Таке право має реалізовуватися без зловживань і без шкоди для досягнення цілей кримінального провадження, у межах розумних строків, що відповідатиме завданням та принципам кримінального провадження. Такий підхід, з одного боку, забезпечує реалізацію процесуальних прав сторони захисту, а з іншого - вимагає від неї відповідальної поведінки, зумовленої законними потребами, інтересами інших осіб (зокрема, інших підозрюваних, потерпілих, тощо) та суспільства в цілому (аналогічна правова позиція викладена у рішенні Конституційного Суду України від 18.01.2012 у справі № 1-4/2012) .

Вирішуючи питання про наявність факту зволікання, слідчий суддя враховує, що КПК України не містить чіткого переліку ознак, за наявності яких поведінка сторони кримінального провадження може вважатися «зволіканням» і вказане поняття є оціночною категорією, а тому питання наявності такого зволікання має вирішуватись у світлі обставин кожної конкретної справи та з урахуванням положень ст.ст. 28, 42, ч. 1, 10 ст. 290 КПК України.

З огляду на зміст вказаних законодавчих норм, для встановлення факту зволікання при ознайомленні із матеріалами досудового розслідування слідчому судді належить враховувати: обсяг матеріалів досудового розслідування; складність провадження; умови доступу до матеріалів; час, який сплинув з моменту надання такого доступу, а також інші критерії для визначення розумності строку, зокрема, поведінку конкретних учасників кримінального провадження і спосіб реалізації стороною обвинувачення повноважень, передбачених ст. 290 КПК України.

Зі змісту клопотання та обставин, з`ясованих у ході судового засідання, слідчий суддя встановив, що матеріали кримінального провадження становлять 12 томів.

Станом на день розгляду даного клопотання підозрювана ОСОБА_4 завершила ознайомлення з усім обсягом матеріалів досудового розслідування, в свою чергу, із наданих слідчим документів та пояснень слідчого вбачається, що захисник ОСОБА_5 не ознайомився з трьома томами (1, 11, 12), а захисник ОСОБА_7 взагалі не приступив до ознайомлення з матеріалами досудового рослідування.

Вказаний порядок та обсяг ознайомлення підозрюваною ОСОБА_4 з матеріалами кримінального провадження, свідчить про її належну процесуальну поведінку та відсутність в її діях ознак зволікання.

В свою чергу, з матеріалів клопотання вбачається, що підозрювана станом на день розгляду даного клопотання має двох захисників: ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , від яких підозрювана не відмовлялася в передбачений ст.54 КПК України спосіб.

Так, лише один з вказаних захисників підозрюваної розпочав ознайомлення з матеріалами кримінального провадження ( ОСОБА_5 ), ознайомившись 9 томами, що у порівнянні з порядком та терміном ознайомлення його підзахисною, яка перебуваючи під вартою мала можливість ознайомитися з усіма матеріаламипровадження, вказує на низьку інтенсивність ознайомлення із матеріалами досудового розслідування з боку даного захисника, тобто наявність ознак зволікання.

Слідчим суддею з`ясовано, що захисник ОСОБА_7 взагалі не розпочав ознайомлення з матеріалами, хоча про таку можливість був обізнаний.

Так, слідчим суддею не встановлено вчинення органом досудового розслідування жодних перешкод стороні захисту в ознайомленні з матеріалами досудового розслідування, жодних зафіксованих зауважень щодо ненадання доступу до всіх матеріалів досудового розслідування чи вчинення інших перешкод, ні графіки ознайомлення, ні інші надані слідчому судді матеріали не містять.

Водночас, приймаючи до уваги, що підозрювана ОСОБА_4 , перебуваючи під вартою, ознайомилася з більшою кількістю матеріалів досудового розслідування, аніж її захисники, та завершила процес ознайомлення, відповідна поведінка захисників підозрюваної, на переконання слідчого судді, є недобросовісною процесуальною поведінкою, оскільки свідчить про навмисне затягування процесуальних строків у цьому кримінальному провадженні, а тому стороні захисту підозрюваної ОСОБА_4 необхідно встановити строк для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Вирішуючи питання про наявність підстав для встановлення строку на ознайомлення усій стороні захисту, як про це просить у своєму клопотанні слідчий, слідчий суддя враховує, що відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України, під стороною захисту слід розуміти підозрюваного та його захисника (захисників). При цьому, за змістом ч. 4 ст. 46 КПК України у її співставленні з положеннями ст. 290 КПК України, право на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування може реалізуватись як безпосередньо самим підозрюваним, так і через одного або декількох його захисників.

У цьому контексті важливо, що ч. 10 ст. 290 КПК України передбачає можливість встановлення строку на ознайомлення стороні захисту в цілому, а не окремим її представникам, однак, при цьому і не вимагає, щоб факт зволікання мав місце з боку кожного представника сторони захисту (тобто кожного підозрюваного і всіх їх захисників).

З огляду на це, встановлення строку на ознайомлення у кримінальних провадженнях з декількома підозрюваними має здійснюватися у випадку існування зволікання з боку хоча б одного підозрюваного, а у разі реалізації ним свого права на ознайомлення через захисників - у випадку існування зволікання з боку хоча б одного захисника.

Застосовуючи вказане правило до обставин цього кримінального провадження, слідчому судді достатньо встановити наявність зволікання з боку хоча б одного захисника, через якого підозрюваний реалізує своє право на ознайомлення.

Враховуючи, що таке зволікання було встановлено з боку двох захисників підозрюваної, слідчий суддя приходить до висновку про існування передбачених законом підстав для встановлення строку на ознайомлення усій стороні захисту у цьому кримінальному провадженню.

Такий підхід не тільки відповідатиме вимогам ч. 10 ст. 290 КПК України, але й забезпечить прогнозованість юридичних процедур та визначеність у питанні обрахунку строку досудового розслідування, а також періоду, який відповідно до положень ч. 5 ст. 219 КПК України у цей строк не включається.

Водночас, слідчий суддя не погоджується із запропонованим у клопотанні строком для ознайомлення, оскільки вбачає його недостатнім для завершення ознайомлення з матеріалами кримінального провадження стороною захисту.

Слідчий суддя, враховуючи обсяг томів кримінального провадження, можливість сторони захисту здійснити копіювання матеріалів провадження, в тому числі електронних носіїв інформації, приймаючи до уваги обсяг матеріалів, з якими вже ознайомився захисник ОСОБА_5 , вбачає за необхідне встановити стороні захисту підозрюваного строк для ознайомлення до 03.06.2024 року включно, який буде відповідатиме критерію розумності та є достатнім для реалізації стороною захисту права на ознайомлення із матеріалами досудового розслідування.

Принагідно звернути увагу захисників на те, що досудове розслідування на даний час не закінчено, рішення про форму його закінчення не прийнято і справа не передана на розгляд суду, що надає стороні захисту можливість продовжувати знайомитись з відповідними матеріалами та їх співставляти, одночасно формуючи стратегію захисту, при цьому, після надходження обвинувального акту до суду, подальше ознайомлення можливе як під час підготовчого провадження, так і на стадії судового розгляду.

Вказані можливості у достатньому обсязі гарантуватимуть стороні захисту належну реалізацію їх права на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, а також забезпечать право підозрюваної ОСОБА_4 на належний захист.

Підсумовуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню частково.

Керуючись, ст. 28, 42, 290, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_3 , - задовольнити частково.

Встановити стороні захисту підозрюваної ОСОБА_4 строк для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0001068 від 18.10.2023р., до 03.06.2024 року включно.

В іншій частині вимог клопотання відмовити.

Роз`яснити, що після спливу вказаного строку, сторона захисту буде вважатися такою, що реалізувала своє право на доступ до матеріалів кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали складено 24.05.2024 року.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_8