Справа №498/852/23
Провадження по справі №1-кп/498/23/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року сел. Велика Михайлівка

Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Велика Михайлівка кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000186 від 13 березня 2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великокомарівка Великомихайлівського району Одеської області, громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, не працюючого, інваліда 3 групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12.03.2023 під час прямування до с. Комарівка Роздільнянського району Одеської області ОСОБА_4 , запропонував ОСОБА_6 , провадження відносно якого закрито у зв`язку зі смертю, організувати переправлення двох осіб через державний кордон України поза межами пункту пропуску до Республіки Молдова (ПМР), за допомогою свого автомобіля марки «Ауді А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, на якому необхідно зустріти двох осіб на залізничній станції в с. Торосове Роздільнянського району Одеської області та відвезти до с. Комарівка Роздільнянського району Одеської області, на що ОСОБА_4 погодився. Так, ОСОБА_4 реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на організацію незаконного переправлення останнього через державний кордон України, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_6 , провадження відносно якого закрито у зв`язку зі смертю, та невстановленою досудовим розслідуванням особою (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження), усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, направлених на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, реалізуючи свій злочинний намір, будучи обізнаним на місцевості, діючи за вказівками невстановленої досудовим розслідуванням особи (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження), разом з ОСОБА_6 , провадження відносно якого закрито зі смертю, 12.03.2023 близько 17:00 години прибув на автомобілі останнього марки «Ауді А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору до с. Торосове Роздільнянського району Одеської області, де зустріли та забрали ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_3 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_4 , повідомивши останнім, що вони відправляються на вказаному транспортному засобі у бік державного кордону України в напрямку Республіки Молдова (ПМР) для подальшого переправлення їх через державний кордон. Проте, дорогою до місця призначення, 12.03.2023 близько 20:00 години автомобіль марки «Ауді А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору в якому перебували ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , провадження відносно якого закрито у зв`язку зі смертю, ОСОБА_7 та було зупинено між с. Грушка та с. Комарівка Роздільнянського району Одеської області працівниками Державної прикордонної служби, а вказаних осіб затримано.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені даного кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив фактичні обставини справи. Суду пояснив, що 12.03.2023 року йому зателефонував ОСОБА_6 та запропонував йому заробити грошей, для цього йому необхідно було підвести двох чоловіків до державного кордону, щоб вони могли перетнути державний кордон. Він погодився. ОСОБА_6 дав йому номер телефону невідомого чоловіка, з яким він погодив свої дії. Після чого ОСОБА_6 близько 17:00 години прибув на автомобілі «Ауді А6», до с. Торосове Роздільнянського району Одеської області, де зустріли та забрали двох чоловіків, повідомивши останнім, що вони відправляються на вказаному транспортному засобі у бік державного кордону України в напрямку Республіки Молдова (ПМР) для подальшого переправлення їх через державний кордон. Проте, дорогою до державного кордону їх було зупинено працівниками Державної прикордонної служби, а вказаних осіб затримано. В скоєному щиро розкаюється.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

З`ясувавши правильність розуміння ОСОБА_4 суті пред`явленого йому обвинувачення, не маючи сумніву у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження позбавлення права на апеляційний порядок оскарження, недосліджених доказів та обставин справи, за пропозицією прокурора та за згодою всіх учасників судового провадження, суд визнав не доцільним дослідження доказів вини обвинуваченого стосовно тих фактичних обставин справи, які обвинуваченою визнаються та не оспорюються, обмежився допитом обвинуваченої, вивченням документів, що характеризують особу обвинуваченого, із застосуванням ч. 3 ст. 349 КПК України.

При вказаних обставинах, дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 332 КК України - організація незаконного переправлення кількох осіб через державний кордон України за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_4 відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, є інвалідом 3 групи, обставина, що пом`якшує покарання - щире каяття у скоєному, обставин, що обтяжують покарання - суд не вбачає, та вважає, що йому має бути призначено покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі.

Однак, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 щиро кається в скоєному, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є інвалідом 3 групи, позитивно характеризується по місцю проживання, суд вважає, що виправлення його можливе без ізоляції від суспільства з наданням іспитового строку в порядку ст. 75 КК України.

Згідно з ч.1 ст.76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Судом встановлено, що ухвалами слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 14.03.2023 року було накладено арешт на речові докази по даному кримінальному провадженню, які у зв`язку із закінченням судового розгляду даного кримінального провадження та відсутності необхідності в подальшому такому арешті підлягають скасуванню.

Тому у відповідності до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 14.03.2023 року. (а.с.80-84).

Щодо додаткового покарання передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України - позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, суд констатує наступне.

Згідно п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» відповідно до ст. 55 КК позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю застосовується як додаткове покарання лише в тих випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з посадою підсудного або із заняттям ним певною діяльністю.

Якщо додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то воно застосовується лише до тих осіб, які обіймали посади чи займалися діяльністю, з якими було пов`язано вчинення злочину. До інших осіб, які були співучасниками злочину, не пов`язаного з їх діяльністю чи займаною посадою, додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю не застосовується з наведенням у вироку відповідних мотивів.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 на час вчинення злочину і по теперішній час ніде не працює, вчинення ним злочину не було пов`язане з його посадою або із заняттям ним певною діяльністю, тому додаткове покарання позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю до нього не слід застосовувати.

Відповідно до ч.1 ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.4 ч.1 ст.96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Відповідно до п.1 ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).

Враховуючи те, що вилучений у обвинуваченого ОСОБА_6 , кримінальне провадження відносно якого було закрито на підставі п.5 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку із смертю, автомобіль марки «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , який перебував у власності та користуванні ОСОБА_6 , безпосереднього використовувався ним як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, зокрема для перевезення двох осіб до ділянки державного кордону України у напрямку Республіки Молдова з метою незаконного їх переправлення через державний кордон України, належав йому згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, суд вважає, що даний речовий доказ відповідно до вимог п.1 ч.9 ст.100 КПК України слід конфіскувати у дохід держави. (а.с.82-84).

Судових витрат у справі немає.

Цивільний позов не заявлений.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.374-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 14 березня 2023 року на тимчасово вилучене майно, а саме: на автомобіль марки «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, номер шасі ( кузова, рами) НОМЕР_2 , який перебував у власності та користуванні ОСОБА_6 , мобільний телефон марки «Nokia ТА1010», чорного кольору, (ІМЕІ: НОМЕР_3 ), зі стартовим пакетом мобільного оператора «ВФ Україна» ( НОМЕР_4 ), б/в, та мобільний телефон марки «Samsung Verizon», (МЕІD: НОМЕР_9), з номером мобільного оператора «Інтретелеком» (НОМЕР_8), б/в. Мобільний телефон «Samsung Galaxy J4+», чорного кольору, (ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 ), зі стартовим пакетом мобільного оператора «ВФ Україна» ( НОМЕР_7 ), б/в. (а.с.80-84).

Речовий доказ: транспортний засіб автомобіль марки «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належав ОСОБА_6 - конфіскувати в дохід держави. (а.с.82-84).

Речовий доказ: мобільний телефон «Samsung Galaxy J4+», чорного кольору, (ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 ), зі стартовим пакетом мобільного оператора «ВФ Україна» ( НОМЕР_7 ), б/в - повернути власнику. (а.с.80-81).

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Nokia ТА1010», чорного кольору, (ІМЕІ: НОМЕР_3 ), зі стартовим пакетом мобільного оператора «ВФ Україна» ( НОМЕР_4 ), б/в, та мобільний телефон марки «Samsung Verizon», (МЕІD: НОМЕР_9), з номером мобільного оператора «Інтретелеком» ( НОМЕР_8 ), б/в - повернути спадкоємцям. (а.с. 82-84).

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Великомихайлівський районний суд Одеської області, з урахуванням обмежень, визначених ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1