Єдиний унікальний номер справи 333/1756/24
Номер провадження 1-кп/333/575/24
УХВАЛА

іменем України

про продовження строку запобіжного заходу

29 лютого 2024 року місто Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя
у складі: за участю: головуючого судді секретаря судового засідання прокурора обвинуваченого захисника адвокатаОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя, в залі суду в м. Запоріжжя, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження № 0000032 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування 05 січня 2024 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, неодруженого, має середню освіту, на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей не має, не є інвалідом, не є адвокатом або депутатом, не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-28.11.2019 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст.15 ч.1, 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75,76 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;

-14.04.2020 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.70 КК України обрано шляхом поглинання покарання по вироку Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 28.11.2019 року до 1 року 1 місяця позбавлення волі, на підставі ст. 75,76 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;

-11.11.2021 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання по вироку Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 14.04.2020 року до 1 року 3 місяці позбавлення волі. Покарання відбував в Первомайській ВК Харківської області №117, звідки звільнений 06.01.2023 у зв?язку із відбуттям покарання;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

27 лютого 2024 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України реєстр матеріалів досудового розслідування і розписки про отримання обвинуваченим та його захисником обвинувального акту і реєстру.

Також, по даному кримінальному провадженню відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 04 березня 2024 року (включно).

Прокурор під час підготовчого судового засідання заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою у зв`язку з тим, що йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу не зникли.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні щодо клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, та заявили клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби. Оскільки ризики, що були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на теперішній час не актуальні та недоведені, тому недоцільно продовжувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а саме:

- немає законних підстав вважати, що ОСОБА_4 буде переховуватися від органів досудового розслідування або суду. ОСОБА_4 має постійне місце проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . Проживає за вказаною адресою з матерію та братом, з якими має стійкі соціальні зв`язки. Зобов`язується завжди за першим викликом своєчасно з`являтися до слідчого та суду.

- необґрунтовані доводи обвинувачення та ґрунтуються на припущеннях те, що обвинувачений ОСОБА_4 буде незаконно впливати на потерпілого або свідків. Ці твердження не можуть братися судом, як обґрунтований ризик для продовження найсуворішого запобіжного заходу. Тим паче, що потерпілий ОСОБА_6 є співробітник патрульної поліції. Тому незаконний вплив не доведений і ґрунтується лише на декларативних заявах прокурора щодо можливості такої поведінки обвинуваченого та не зазначено у який спосіб можливий вплив;

- необґрунтовані доводи прокурора про те, що існує ризик того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки це не може бути підтверджено жодним доказом;

- висновок прокурора або суду щодо перешкод з боку обвинуваченого у кримінальному провадженні взагалі не вмотивований, оскільки не зазначено у чому саме може полягати таке перешкоджання і не має підтвердження цієї тези обставин.

При цьому, досудове розслідування закінчено, а доказова база, зібрана стороною обвинувачення не перебуває у веденні прокурора.

Обов`язок довести обставини, на які посилається ініціатор клопотання з поданням відповідних доказів походить від вимог ч. 5 ст. 132, ч. 3 ст. 184, ч. 3 ст. 199 КПК України, які прокурором не дотримані. Сторона обвинувачення не довела реальність ризиків продовження злочинної діяльності, перешкоджання кримінальному провадженню, впливу на потерпілого і свідків, що вказує на характер припущень зазначених прокурором даних обставин.

Вважає, що застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 у вигляді почасового домашнього арешту цілком забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та зможе запобігти ризикам, наведеним у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, при розгляді питання про застосування запобіжних заходів суд не врахував вимоги ст. 178 КПК України, якою встановлено перелік обставин, що мають бути оцінені при обранні запобіжного заходу. Аналіз поведінки підозрюваного в аспекті вказаних обставин також свідчить про відсутність потреби застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, оскільки:

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження його застосування має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання (продовження), так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення злочину, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК). Слідчому судді, суду необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції(правова позиція ЄСПЛ у справі «Белевитський проти Росії», пункти 111 - 112 рішення від 1 березня 2007 року; п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).Обставини справи свідчать про неодноразовий розгляд національними судами питання законності тримання заявника під вартою, однак відповідні судові рішення не повною мірою враховували вимоги п. 4 ст. 5 Конвенції. Зокрема, у цих рішеннях наведено стандартний набір підстав тримання заявника під вартою без урахування критерію їх достовірності/недостовірності та конкретної ситуації, що склалася.

Вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 23 години вечора до 06 години ранку буде достатнім та ефективним заходом забезпечення кримінального провадження та належної поведінки ОСОБА_4 під час судового слідства.

Розглянувши клопотання прокурора ОСОБА_3 , клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ч. 3 ст. 331 КПК України незважаючи від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, до спливу продовження строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Приймаючи рішення про зміну або продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, дані про особу обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання, суд вважає, що не має ґрунтовних підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, вважає їх не достатніми для запобіганню ризиків та виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Клопотання прокурора, щодо продовження запобіжного заходу стосовно обвинуваченого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, розглянувши доводи прокурора щодо наявності ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, судом прийнято до уваги, що ОСОБА_4 може переховуватись від суду, оскільки підозрюваний раніше судимий та усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину (за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років), вчинене проти авторитету органів державної влади. Усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та невідворотності покарання за його вчинення, існують ризики, що обвинувачений ОСОБА_4 , може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, про що свідчить факт відсутності в останнього стійких соціальних зв`язків (офіційно не працевлаштований, не одружений). Може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 непрацевлаштований та неодноразово засуджений за злочини проти власності. Крім того встановлено, шо ОСОБА_4 має наркотичну залежність. Може незаконно впливати на свідка у кримінальному провадженні, оскільки свідок ОСОБА_7 є особою, яка проживала з обвинуваченим, яка є ініціатором виклику поліції.

З огляду на викладене, прокурором доведено та в судовому засіданні встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, суд вважає, що не має ґрунтовних підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, вважає їх не достатніми для запобіганню ризиків та виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Відповідно ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, №182).

Згідно з п.1 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Інкриміновані обвинуваченому кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, санкцією статті якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу та недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, а також доведеність прокурором під час розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти наведеним під час розгляду клопотання ризикам, оцінюючи ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженню, намагаючись забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, суд вбачає, що клопотання прокурора про продовження застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання законним та обґрунтованим.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч. 8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 182 КПК України при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт в нічний час доби - відмовити.

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, продовжити до двох місяців, а саме по 29 квітня 2024 року (включно).

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України одночасно визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України. ОСОБА_4 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 30 280 гривень (тридцять тисяч двісті вісімдесят гривень нуль-нуль копійок).

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду;

- не відлучатися з місця проживання без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Обвинувачений ОСОБА_4 звільняється з-під варти після внесення застави у розмірі 30 280 гривень, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України, та суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Виконання ухвали доручити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Копію ухвали направити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України та учасникам судового провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено та проголошено 29 лютого 2024 року о 16 год 50 хв.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя ОСОБА_1