Справа 556/1154/24
Номер провадження 1-кс/556/272/2024
У Х В А Л А

Іменем України

про часткове скасування арешту на майно

03.07.2024 року

Слідчий суддя Володимирецького районного суду Рівненської області - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Володимирець клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту на майно

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням в якому просить частково скасувати арешт на майно, а саме на автомобіль, марки «ЗАЗ-DAEWOO» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який повернути під відповідальне зберігання.

В обґрунтування клопотання зазначила, що ухвалою слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 24 квітня 2024 року у справі №556/1154/23 (1-кс/556/200/2024), накладено арешт на автомобіль, марки «ЗАЗ-DAEWOO» реєстраційний номер НОМЕР_1 , у формі встановлення заборони відчуження, користування та розпорядження.

Визначено місце зберігання - територія для стоянки автомобілів відділення поліції №1 Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, що за адресою: селище Володимирець, вул. Грушевського 63, Вараського району Рівненської області.

ОСОБА_3 зазначає, що на даний час, відпали потреби в подальшому застосуванні арешту щодо її автомобіля у формі позбавлення права користування майном, так як проведено огляд автомобіля та зафіксовано всі необхідні відомості щодо нього, проведено всі необхідні експертизи. Окрім того, автомобіль їй необхідний, так як має дитину з інвалідністю, яку необхідно систематично возити в районну лікарню, оскільки живуть в селі і транспортне сполучення не є задовільним.

На підставі наведеного ОСОБА_3 просить повернути їй транспортний засіб під зберігальну розписку.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання у її відсутності.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, не заперечує щодо часткового задоволення клопотання.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Дослідивши надані матеріали клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя дійшов висновку, що воно підлягає до задоволення з наступних підстав.

У провадженні Володимирецького ВП ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000103 від 19.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_2 , власником автомобіля, марки «ЗАЗ-DAEWOO» реєстраційний номер НОМЕР_1 - є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 .

22 квітня 2024 року, автомобіль, марки «ЗАЗ-DAEWOO» реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано та прилучено до матеріалів кримінального провадження як речовий доказ. (постанова слідчого СВ Володимирецького ВП Вараського ВП ГУНП України в Рівненській області від 22.04.2024).

Ухвалою слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 24 квітня 2024 року у справі №556/1154/23 (1-кс/556/200/2024), накладено арешт на автомобіль, марки «ЗАЗ-DAEWOO» реєстраційний номер НОМЕР_1 , у формі встановлення заборони відчуження, користування та розпорядження. Визначено місце зберігання - територія для стоянки автомобілів відділення поліції №1 Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, що за адресою: селище Володимирець, вул. Грушевського 63, Вараського району Рівненської області.

Згідно свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 , посвідчення, серії НОМЕР_4 , ОСОБА_5 , 2009 року, який є сином ОСОБА_3 - є дитиною з інвалідністю.

Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до п.1) ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як зазначено в ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власностi набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власностi вiдповiдно до закону. Нiхто не може бути протиправно позбавлений права власностi. Право приватної власностi є непорушним.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права .

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, в справі «Спорронг і Льонирот проти Швеції" від 23 вересня 1982 р., для з`ясування наявності порушення цього положення ЄСПЛ має встановити, чи було забезпечено справедливу рівновагу між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід`ємним принципом всієї Конвенції, що відбито в структурі ст. 1 Протоколу № 1 Європейської конвенції з прав людини.

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення у справах «Sperrong and Lonnroth Sweden» від 23.09.82, «Новоселецький проти України» від 11.03.2003, «Федоренко проти України» від 1.06.2006).

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або вилучений нею, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків передбачених ст.ст. 160-166, 170-174 КПК України.

Як вбачається з ч.1 ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що на час звернення з клопотанням по даному провадженню проведено необхідні судові експертизи дослідження транспортного засобу, на утриманні ОСОБА_6 має дитину з інвалідністю, слідчий суддя вважає доведеною ту обставину, що подальше збереження раніше застосованих умов арешту майна не є співмірним із завданнями застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Розпорядження майном означає юридично забезпечену можливість визначення і вирішення юридичної долі майна шляхом зміни його належності, стану або призначення (відчуження за договором, передача у спадщину, знищення, переробка і т. ін.).

На підставі викладеного слідчий суддя вважає, що для забезпечення збереження речових доказів у даному кримінальному проваджені буде достатньо продовжити арешт автомобіля шляхом заборони його відчуження та передати власнику для відповідального зберігання в порядку, встановленому кримінально-процесуальним законодавством України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131,167,170-173,174 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту на майно, задовольнити.

Частково скасувати арешт, що накладений ухвалою слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 24 квітня 2024 року у справі №556/1154/23 (1-кс/556/200/2024), а саме на автомобіль, марки «ЗАЗ-DAEWOO» реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , в частині заборони володіти та користуватись вказаним майном.

Автомобіль марки «ЗАЗ-DAEWOO» реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , під відповідальне зберігання..

Ухвала є остаточною і не підлягає апеляційному оскарженню.

Слідчий суддя: ОСОБА_1