Провадження №1-кп/127/1008/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

представника потерпілого ОСОБА_11 ,

захисника ОСОБА_12 ,

обвинуваченого ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Вінниці матеріали кримінального провадження №0000362, які надійшли з Вінницької окружної прокуратури з обвинувальним актом по обвинуваченню:

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Брацлав, Немирівського району, Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_13 з липня 2020 року по вересень 2020 року допомагав у виготовленні каркасних меблів фізичній особі - підприємцю ОСОБА_10 ..

07.04.2021 ОСОБА_13 , достовірно знаючи, що на території складів, що за адресою: АДРЕСА_2 , знаходяться металеві та дерев`яні каркаси до пуфів « 5 в 1 », які виготовляє фізична особа - підприємець ОСОБА_10 , вирішив заволодіти зазначеним майном.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_13 07.04.2021 близько 07 год. 35 хв. заїхав на власному автомобілі марки «Peugeot Partner» д.н.з. НОМЕР_1 на територію охоронюваних складів, що за адресою: АДРЕСА_2 , вдаючи, що він продовжує виконувати роботу на підприємстві, та своє законне перебування на території підприємства, після чого, шляхом підбору ключа 07.04.2021 близько 07 год. 36 хв. зайшов до приміщення складу за вищезазначеною адресою, де зберігалися металеві та дерев`яні каркаси до пуфів «5 в 1», належні ФОП ОСОБА_10 , та відчинив двері.

Зайшовши до зазначеного приміщення складу, 07.04.2021 близько 07 год. 39 хв. ОСОБА_14 , будучи підбурюваний жагою легкої наживи та незаконного збагачення, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, взяв у ньому 4 металевих каркаси пуфа «5 в1», вартість яких згідно висновку експерта N5736-5739/21-21 від 06.09.2021 становила 6 000,00 гривень та 2 дерев`яних каркаси до пуфа «5 в 1», вартість яких згідно висновку експерта N5736-5739/21-21 від 06.09.2021 становила 3 200,00 гривень.

Після чого, ОСОБА_13 залишив місце вчинення кримінального правопорушення разом із викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_13 завдав ФОП ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 7 600 грн.

Крім того, 09.04.2021 ОСОБА_13 , достовірно знаючи, що на території складів, що за адресою: АДРЕСА_2 , знаходяться металеві та дерев`яні каркаси до пуфів « 5 в 1 », які виготовляє фізична особа - підприємець ОСОБА_10 , вирішив заволодіти зазначеним майном.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_13 09.04.2021 близько 07 год. 48 хв. заїхав на власному автомобілі марки «Peugeot Partner» д.н.з. НОМЕР_2 на територію охоронюваних складів, що за адресою: АДРЕСА_2 , вдаючи, що він продовжує виконувати роботу на підприємстві та своє законне перебування на території підприємства, після чого, шляхом підбору ключа 09.04.2021 близько 07 год. 49 хв. зайшов до приміщення складу за вищезазначеною адресою, де зберігалися металеві та дерев`яні каркаси до пуфів «5 в 1», належні ФОП ОСОБА_10 , та відчинив двері.

Зайшовши до зазначеного приміщення складу, 09.04.2021 близько 07 год. 50 хв. ОСОБА_13 , будучи підбурюваний жагою легкої наживи та незаконного збагачення, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, взяв у ньому 2 металевих каркаси пуфа «5 в1», вартість яких згідно висновка експерта N5736-5739/21-21 від 06.09.2021 становила 3 000,00 гривень та 1 дерев`яний каркас пуфа «5 в 1», вартість якого згідно висновку експерта N5736-5739/21-21 від 06.09.2021 становила 1 600,00 гривень.

Після чого, ОСОБА_13 залишив місце вчинення кримінального правопорушення разом із викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_13 завдав ФОП ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 4 600,00 грн.

Крім того, 15.04.2021 ОСОБА_13 , достовірно знаючи, що на території складів, що за адресою: АДРЕСА_2 , знаходяться металеві та дерев`яні каркаси до пуфів « 5 в 1 », які виготовляє фізична особа - підприємець ОСОБА_10 , вирішив заволодіти зазначеним майном.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_13 15.04.2021 близько 07 год. 35 хв. заїхав на власному автомобілі марки «Peugeot Partner» д.н.з. НОМЕР_2 на територію охоронюваних складів, що за адресою: АДРЕСА_2 , вдаючи, що він продовжує виконувати роботу на підприємстві та своє законне перебування на території підприємства, після чого, шляхом підбору ключа 15.04.2021 близько 07 год. 37 хв. зайшов до приміщення складу за вищезазначеною адресою, де зберігалися металеві та дерев`яні каркаси до пуфів «5 в 1», належні ФОП ОСОБА_10 , та відчинив двері.

Зайшовши до зазначеного приміщення складу, 15.04.2021 близько 07 год. 40 хв. ОСОБА_13 , будучи підбурюваний жагою легкої наживи та незаконного збагачення, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, взяв у ньому 1 металевий каркас пуфа «5 в1», вартість яких згідно висновка експерта N5736-5739/21-21 від 06.09.2021 становила 1 500,00 гривень та 1 дерев`яний каркас пуфа «5 в 1», вартість якого згідно висновку експерта N5736-5739/21-21 від 06.09.2021 становила 1 600,00 гривень.

Після чого, ОСОБА_13 залишив місце вчинення кримінального правопорушення разом із викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_13 завдав ФОП ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 3 100,00 грн.

Крім того, 20.04.2021 ОСОБА_13 , достовірно знаючи, що на території складів, що за адресою: АДРЕСА_2 , знаходяться пуфи « 5 в 1 », які виготовляє фізична особа - підприємець ОСОБА_10 , вирішив заволодіти зазначеним майном.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_13 20.04.2021 близько 07 год. 35 хв. заїхав на власному автомобілі марки «Peugeot Partner» д.н.з. НОМЕР_2 на територію охоронюваних складів, що за адресою: АДРЕСА_2 , після чого підійшов до охоронця, що охороняв територію складів, та який вважав, що ОСОБА_13 продовжує виконувати роботу на підприємстві, та, вдаючи своє законне перебування на території підприємства, ОСОБА_13 взяв ключі в охоронця від зачиненого складу. Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна,

ОСОБА_13 20.04.2021 близько 07 год. 47 хв. зайшов до приміщення складу за вищезазначеною адресою, де зберігалися пуфи «5 в 1», належні ФОП ОСОБА_10 , де відчинив двері отриманим в охоронця ключем.

Зайшовши до зазначеного приміщення складу, 20.04.2021 близько 07 год. 51 хв. ОСОБА_13 , будучи підбурюваний жагою легкої наживи та незаконного збагачення, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, взяв у ньому 1 пуф «5 в 1», вартість якого згідно висновка експерта N5736-5739/21-21 від 06.09.2021 становила 3 950,00 гривень.

Після чого, ОСОБА_13 залишив місце вчинення кримінального правопорушення разом із викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_13 завдав ФОП ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 3 950,00 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за обставин, викладених в обвинувальному акті не визнав, суду пояснив, що з потерпілим знайомий з дитинства, проживали в одному дворі.

Доповнив, що у ОСОБА_10 працював обвинуваченого товариш, який запропонував йому роботу, на що обвинувачений погодився. Одного дня, точної дати обвинувачений не пам`ятає, пам`ятає що була неділя, до нього зателефонував ОСОБА_10 , попросив вийти на роботу та виготовити один пуф, на що обвинувачений погодився. Вийшовши на роботу, обвинувачений виконав свою роботу та очікував на замовника, який приїхав, забрав виготовлений пуф та залишив гроші. Обвинувачений гроші, які йому передав замовник, залишив на своєму робочому місці, так як домовлялися з ОСОБА_10 та пішов. Наступного дня обвинувачений на роботу не вийшов, оскільки не мав роботи, а вийшов через день, у вівторок, де його зустріли ОСОБА_15 та ОСОБА_10 та запитали про гроші, які привіз замовник, на що обвинувачений повідомив, що залишив там де домовлялися. Через декілька днів обвинуваченому повідомили, що гроші, які були залишені замовником не знайшли і цю суму вирахують з його заробітної плати, на що обвинувачений обурився та звільнився.

В подальшому батьки обвинуваченого запропонували йому відкрити своє виробництво та займатися подібним бізнесом, тобто стати конкурентом потерпілому та дали гроші на розкрутку. Так обвинувачений почав займатися таким же бізнесом як і ОСОБА_10 , у якого дізнався технологію виготовлення аналогічних товарів, найняв людей, замовлення отримував через мережу Інтернет, попередньо взявши з Інтернету, із сторінки ОСОБА_10 , декілька фото для реклами. Візуально пуфи, виготовлені на виробництві у ОСОБА_10 та у обвинуваченого однакові, але між ними є різниця. Вартість пуфів залежить від товщини труб. Потерпілий дізнався чим займається обвинувачений через деякий час, коли обвинувачений відправляв своє перше замовлення, на пошті де і зустрівся з ОСОБА_10 ..

У обвинуваченого була домовленість, що він забере пуф за невиплачену заробітну плату, тому він поїхав на підприємство до ОСОБА_10 на своєму автомобілі, взяв ключі у охоронця, відкрив склад, взяв пуф і поїхав, обличчя він не ховав. Про те, що ОСОБА_10 поставив камери відеоспостереження, обвинувачений дізнався після звільнення.

До обвинуваченого, приблизно через 5 місяців приїхали працівники поліції з обшуком, вилучили 8 каркасів та пуф велюровий, фіолетового кольору, хоча у потерпілого, з його слів, викрадено 7 каркасів та пуф світло-рожевого, майже бежевого кольору.

Винним себе не визнає, просить суд його виправдати.

Незважаючи на не визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України повністю підтверджена показаннями потерпілого та свідків, наданих у судовому засіданні.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 суду пояснив, що з обвинуваченим знайомий давно, він раніше працював з потерпілим на підприємстві по виготовленню меблів, а саме пуфів «5 в1». Точної дати потерпілий не пам`ятає, коли на фірму прийшли замовники та надали кошти за виготовлені меблі, які зникли. В подальшому суму зниклих коштів було вираховано із заробітної плати обвинуваченого, після чого він образився та звільнився з підприємства.

Після цього, через кілька місяців, до нього зателефонували з роботи і повідомили, що зранку бачили ОСОБА_13 , який виходив з підприємства та виносив готові вироби. Продивившись камери спостереження, які знаходились на підприємстві, а саме жорсткий диск, який зберігав інформацію лише за два тижні, з`ясувалося що ОСОБА_13 за цей проміжок часу, чотири рази приїжджав на автомобілі та виносив готову продукцію, матеріали, напівфабрикати. Обвинуваченого впізнали по одягу, а також на одному з відео було зафіксовано обличчя обвинуваченого. Після цього потерпілий мав розмову з батьком обвинуваченого, але ця розмова нічого не дала, тому потерпілий написав заяву до поліції.

Приміщення, на якому здійснює свою діяльність потерпілий, було взято в оренду, воно під охороною, ключі знаходяться одні у потерпілого, інші у охоронця - останні хто виходив з роботи, залишав їх охоронцеві, щоб зранку передати першому хто прийде на роботу. Охоронець ОСОБА_13 надав ключі від приміщення, де здійснює свою діяльність потерпілий, вважаючи що він досі працює на підприємстві.

На сьогоднішній день, потерпілому шкода не відшкодована, просить суд обвинуваченого покарати суворо та призначити міру покарання, яку просив призначити прокурор.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що він разом з дружиною працює на ФОП ОСОБА_10 . Доповнив, що в квітні 2021 року на їх підприємстві була вчинена крадіжка металевих каркасів пуфа «5 в 1». Свідок разом з дружиною вранці приїхали на роботу і зайшовши до цеху, побачив обвинуваченого ОСОБА_13 , який взяв металевий каркас до пуфа вийшов з приміщення. На той час свідок думав що обвинувачений досі працює на підприємстві, оскільки взяв ключ у охоронця, який видає ключі тільки тим людям, яких добре знає,.

Обвинуваченого свідок впізнав з наданого йому відео з камери спостереження.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 суду пояснила, що в квітні 2021 року, вона разом з чоловіком приїхали на роботу до ФОП ОСОБА_10 , чоловік зайшов в приміщення цеху, а вона ще затрималась біля машини. В подальшому піднімаючи по сходах в цех, свідок зустріла невідомого їй, на той час, чоловіка, який вийшов з цеху, тримаючи в руках стільці, які вони виготовляли. Свідок привіталася, але відповіді не отримала, а невідомий чоловік схилив голову, ховаючи обличчя, пройшовши біля свідка, пішов до свого автомобіля. Невідомим чоловіком виявився ОСОБА_13 , якого свідок впізнала по відео з камер спостереження.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що з обвинуваченим знайомий з 2019 року, це його в минулому близький друг, вони багато часу проводили разом, потерпілий - свідку бізнес партнер. Також доповнив, що обвинувачений багато коштів витрачав на казино, неодноразово позичав у всіх гроші, тому свідок запропонував йому роботу у ОСОБА_10 , з яким на той час свідок співпрацював, на що обвинувачений погодився. Обвинувачений пропрацював три місяці, потім стався конфлікт, а саме замовник передав обвинуваченому гроші за товар, а він їх не повернув, хоча підтвердив, що гроші дійсно йому залишили, в зв`язку з чим свідок з ОСОБА_18 вирішили стягнути кошти із заробітної плати ОСОБА_13 та більше з ним не працювати. В подальшому стало відомо, що ОСОБА_13 почав займатися схожою діяльністю що і ОСОБА_10 із свідком, скопіювавши фото, відео товару та рекламу в мережі Інтернет. Через деякий час до ОСОБА_10 зателефонував працівник і повідомив, що він зранку прийшовши з дружиною на роботу, застав ОСОБА_13 , який забрав пуф. Після чого, по камері спостереження з`ясувалося, що пуф виніс ОСОБА_13 . Також з`ясувалося, що ОСОБА_13 неодноразово виносив з виробництва продукцію, він приїжджав на виробництво зранку, брав ключ у охоронця, який думав, що ОСОБА_13 досі там працює, оскільки знав його в обличчя.

В подальшому свідок разом з ОСОБА_10 пішли до ОСОБА_13 додому поговорити, але його не було, був лише батько, якому показали відео з камер, де він також впізнав ОСОБА_13 . Батькові ОСОБА_13 роз`яснили, що обвинувачений наніс збитки на суму приблизно 100 000 грн. і запропонували повернути кошти, на що він сказав подумає. Однак, гроші ніхто не повернув, тому ОСОБА_10 звернувся з відповідною заявою до поліції.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 суду пояснив, що обвинуваченого знає з дитинства, оскільки він син його товариша, з потерпілим незнайомий. Доповнив, що не був свідком подій, але може повідомити, що працював разом з ОСОБА_13 , на його підприємстві в АДРЕСА_1 , за місцем проживання обвинуваченого, допомагав у виготовлені меблів-трансформерів «5 в 1», в саме зварював металеві каркаси до пуфів.

Свідок, якщо йому покажуть для впізнання, свою роботу може розпізнати, оскільки кожний зварювальник робіть зварювальні роботи по різному, кожний пуф виготовлявся під окреме замовлення.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 суду пояснила, що обвинуваченого добре знає, це її хлопець, вони зустрічаються, потерпілого також знає, вони навчалися в одній школі.

Доповнила, що працює менеджером у ОСОБА_13 на підприємстві, також працюють зварювальник, швачка та брат ОСОБА_13 , продаж здійснювався через мережу Інтернет, конкуренція дуже велика.

Свідку відомо, що між ОСОБА_13 та ОСОБА_10 стався конфлікт через заробітну плату, потерпілий ОСОБА_10 заборгував заробітну плату в сумі 5000 грн., тому ОСОБА_13 взяв один пуф, приблизної вартості, в рахунок заборгованості.

Про діяльність ОСОБА_13 , потерпілий дізнався на пошті, після чого почався конфлікт з питанням чого почав займатися саме таким бізнесом.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 суду пояснила, що обвинуваченого ОСОБА_13 знає, вони сусіди, також свідок працює у ОСОБА_13 швачкою, шиє обшивку на пуфи. Свідку невідомо чи ОСОБА_13 оформлений як ФОП. Свідку невідомі обставини справи, вона лише виготовляє замовлення, за які отримувала від ОСОБА_13 кошти. Свідок може впізнати свої вироби, за строчками, розміри надавав ОСОБА_13 . Під час допиту в якості свідка, на досудовому розслідуванні, свідку інші вироби для порівняння не показували. Готові вироби ОСОБА_13 зберігав за своєю адресою - АДРЕСА_1 .

Свідок чула, що ОСОБА_13 обвинувачують в крадіжці, але вона в це не вірить.

Крім показань обвинуваченого, потерпілого, свідків, вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України підтверджується і іншими доказами, дослідженими у судовому засіданні:

- витягом з кримінального провадження №0000362 відповідно до якого 12 травня 2021 року, на підставі заяви ОСОБА_10 до ЄРДР внесено відомості за ч.3 ст. 185 КК України;

- рапортом реєстрації (телеграми №6970 від 27.04.2021 20:02:22) про те, що 27.04.2021 о 19.53 надійшла заява до РУ про те, що за адресою АДРЕСА_2 з заявою звернувся ОСОБА_10 про те, що з цеху при невідомих обставинах зникли металеві заготовки;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27 квітня 2021 року, відповідно до якого ОСОБА_10 просить прийняти міри до невідомої особи, яка 07.04.2021, 09.04.2021, 15.04.2021 та 20.04.2021 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , таємно із цеху здійснила крадіжку наступних речей: металевих заготівок (каркаси), дерев`яних заготівок та пуфа трансформера «5 в 1», чим завдала матеріального збитку;

- накладною №194 про вартість викрадених речей;

- актами інвентаризації від 08.04.2021, 10.04.2021, 16.04.2021 та 21.04.2021;

- випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яка підтверджує що ОСОБА_10 є фізичною особою - підприємець;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.08.2021, відповідно до якого в присутності понятих свідок ОСОБА_16 впізнав особу під №3 - ОСОБА_13 , яку бачив 20.04.2021 у ранішній період часу, перебуваючи у приміщенні цеху, що в м. Вінниці, по вул. Гонти, 90, який ходив по приміщенню і розглядав речі та через декілька хвилин пішов на вихід;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.08.2021, відповідно до якого в присутності понятих свідок ОСОБА_17 впізнала особу під №3 - ОСОБА_13 , яку бачила 20.04.2021 у ранішній період часу, коли прямувала до цеху та по дорозі особу чоловічої статі, одягнуту в чорну куртку із капюшоном, який привітався і в руках ніс квадратний предмет ззовні схожий на стілець, який в подальшому поставив в автомобіль білого кольору та поїхав у невідомому напрямку;

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 31.08.2021 та диском, який є додатком, оглянутого в судовому засіданні, із відеозаписом з камери відеоспостереження, яка знаходиться в приміщенні цеху, що за адресою АДРЕСА_2 ;

- висновком експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні №5736-5739/21-21 від 06.09.2021, відповідно до якої ринкова вартість пуфа 5 в 1, форма - куб. металева рама, розмірами куба у зібраному вигляді - 52,0(д) х 52,0(ш) х 50,0(в) х 46,0(в)(см) станом на 20.04.2021 становила 3 950,00 грн. (три тисячі дев`ятсот п`ятдесят грн. 00 коп.) Ринкова вартість чотирьох штук металевих (з міцної сталевої труби 15,0 х 15,0 х1,2 ( мм) каркасів пуфа 5 в 1 та двох дерев`яних каркасів 5 в 1 станом на 07.04.2021 становила 6 000,00 грн. (шість тисяч грн. 00 коп.) та 3200,00 грн. (три тисячі двісті грн. 00 коп. ) відповідно. Ринкова вартість двох штук металевих (з міцної сталевої труби 15,0 х 15,0 хі.2 ( мм) каркасів пуфа 5 в 1 та одного дерев`яного каркаса 5 в 1 станом на 09.04.2021 становила 3 000,00 грн. (три тисячі грн. 00 коп.) та 1 600,00 грн. (одна тисяча шістсот грн. 00 коп.) відповідно. Ринкова вартість одного металевого (з міцної сталевої труби 15,0 х 15,0 х 1,2(мм) каркаса пуфа 5 в 1 та одного дерев`яного каркаса 5 в 1 станом на 15.04.2021 становила 1 500,00 ( одна тисяча п`ятсот грн. 00 коп.) та 1 600,00 грн. (одна тисяча шістсот грн.) відповідно;

- протоколом обшуку від 10.09.2021, відповідно до якого на підставі ухвали слідчого судді від 01.09.2021 в присутності понятих, з використанням цифрової відеокамери «Panasonic», за участю ОСОБА_13 було проведено обшук приміщення будинку, прибудинкової території та інших будівлях за адресою АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_22 . В ході проведення обшуку у сарайному приміщенні виявлено та вилучено вісім металевих каркасів 5в1, один дерев`яний каркас 5в1, «Пуф» трансформер 5в1. У кімнаті ОСОБА_13 виявлено та вилучено два мобільних телефона «RTC» в корпусі чорного кольору з рожевою вставкою, мобільний телефон марки «Айфон 5» в корпусі сірого кольору;

- протоколом огляду предмету від 10.09.2021 та фототаблицями до нього, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_10 оглянув та заявив, що саме речі, вилучені у ОСОБА_13 , належать йому особисто та їх у нього було викрадено із цеху, що за адресою м. Вінниця, вул. Гонти, 90, а саме у період часу з 07.04.2021 по 20.04.2021;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.09.2021, відповідно до якого в присутності понятих свідок ОСОБА_23 впізнав особу під №3 - ОСОБА_13 , яку бачив у квітні 2021 року у ранішній період часу, перебував на своєму робочому місці, що за адресою м. Вінниця, вул. Гонти, 90, коли під`їхав на автомобілі громадянин та повідомив що тут працює та взяв ключі від цеху;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.09.2021, відповідно до якого в присутності понятих свідок ОСОБА_24 впізнав особу під №3 - ОСОБА_13 , яку бачив 07.04.2021 у ранішній період часу, коли до нього хлопець та попросив ключі від цеху, де знаходяться каркаси різного виду та пуфи;

- рапортами слідчого СВ відділу поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_25 про те, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_13 попередньо вчинивши 07.04.2021 кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України вчинив 09.04.2021, 15.04.2021 та 20.04.2021 нові кримінальні правопорушення, про що вважає за доцільне внести до ЄРДР відомості за ознаками складу злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Стороною захисту було подано клопотання про недопустимість доказів, а саме: витягу з ЄРДР, щодо порушення ст. 214 КПК України порядку внесення відомостей до ЄРДР за заявою потерпілого.

Суд не погоджується з поданим стороною захисту клопотанням про визнання доказів недопустимими оскільки, при аналізі вказаних доказів, суд встановив наступну хронологію дій слідчих органів, згідно фабули реєстрації (телеграми №6970 від 27.04.2021 20:02:22) 27.04.2021 о 19.53 надійшла заява до РУ про те, що за адресою АДРЕСА_2 з заявою звернувся ОСОБА_10 про те, що з цеху при невідомих обставинах зникли металеві заготовки, що також підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.04.2021 ОСОБА_10 . Заява про вчинення злочину та рапорти про необхідність внесення даних до ЄРДП, не є доказом у розумінні ст. 84 КПК України, а є підставою для відповідного реагування органів досудового розслідування, внесення ними відомостей до ЄРДР по факту, висвітленому у такій заяві та здійснення відповідної перевірки, а тому не можуть бути визнані недопустимими. Також, що під час розгляду звернення потерпілого від 27.04.202 до відділу поліції № 1 ВРУП ГУНП у Вінницькій області, яке було зареєстроване та згідно Закону «Про звернення громадян» направлено до розгляду керівнику СКП ВП №1 ВРУП ГУНП у Вінницькій області, в подальшому було встановлено, що діяння невідомої особи, зазначеної в заяві, містять ознаки кримінального правопорушення. Після чого 12.05.2021 матеріали звернення були направлені до СВ ВП №1 ВРУП ГУНП у Вінницькій області та цього ж дня внесено до ЄРДР.

Також сторона захисту вважає недопустимим доказом відеодиск із записами від 07.04.2021, 09.04.2021, 15.04.2021 та 20.04.2021 наданий слідчому органу досудового розслідування саме потерпілим до внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а також акти інвентаризації.

Суд вважає неправильними твердження сторони захисту про те, що відеодиск та акти є недопустимими доказами, оскільки згідно вимог ст. 56 КПК України потерпілий має право подавати слідчому, прокурору, суду докази. Судом встановлено, що в ході проведення досудового розслідування слідчим отримано тимчасовий доступ до матеріалів відеозаписів, які перебували у потерпілого, а тому є належним чином отриманий за результатами проведеного тимчасового доступу, визнаний речовим доказом, оглянутий та відповідає вимогам КПК щодо його допустимості. Твердження щодо неналежної форми акту інвентаризації - є необґрунтованим.

Крім того, сторона захисту звертає увагу суду на висновок судово-товарознавчої експертизи від 06.09.2021 та документи, які стали підставою для її проведення, оскільки у висновку експерт вказує, що вона попереджена про кримінальну відповідальність на підставі ст.70 та п.2 ст.102 КПК України. Однак, хто саме попереджав експерта про кримінальну відповідальність не зрозуміло, оскільки постанова про призначення експертизи не містить такого пункту. Попередження експерта про відповідальність здійснюється шляхом зазначення в постанові слідчого, прокурора або ухвалі суду. Сторона захисту вважає даний висновок експерта є завідомо не правдивим, а отже, і недопустимим доказом, оскільки на експертизу направлено було постанову про призначення експертизи та протокол допиту потерпілого, що підтверджується супровідним листом, сам об`єкт дослідження - Пуф 5в1 також не надавався, вихідні дані про розміри каркасів, що металевих, що дерев`яних у протоколі допиту ОСОБА_10 (як в основному так і в додатковому були відсутні).

Суд не може спростувати чи довести вищевказану вимогу захисника ОСОБА_12 , оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні ухвали слідчих суддів про призначення експертизи та протоколи допиту потерпілого.

Також, сторона захисту вважає протокол огляду предмету від 10.09.2021 неналежним доказом, оскільки в ньому зазначено «провів огляд речових доказів у кримінальному провадженні №0000362, а саме речей вилучених у ОСОБА_13 12.05.2021»

Суд не може прийняти до уваги вимоги захисника ОСОБА_12 про визнання доказів недопустимими - протоколу огляду від 10.09.2021, оскільки стороною обвинувачення надано оригінал протоколу обшуку від 10.09.2021, який підтверджує що обшук у ОСОБА_13 був проведений 10.09.2021 в період часу з 07 год. 21 хв. до 08 год. 21 хв., під час якого було виявлено та вилучено речі, які цього ж дня в період часу з 14 год. 00 хв. до 15 год. 10 хв. оглядав потерпілий. Крім того, суд звертає увагу, що обшук був проведений в присутності ОСОБА_13 , який зауважень не висловлював та поставив в протоколі свій підпис.

Стосовно договору оренди, який на думку захисту є підробним, сфальсифікований потерпілим і є недопустимим доказом, суд не може спростувати чи довести, оскільки в матеріалах кримінального провадження договір оренди (чи його копія) відсутні.

Отже, на підставі вище переліченого суд не приймає до уваги посилання захисника про недопустимість вказаних доказів, оскільки вказані слідчі дії проводились в межах кримінального провадження та уповноваженими особами і не порушили прав обвинуваченого.

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст.91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Згідно постанови Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 21.02.2019 у справі № 701/613/16-к обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення. Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину".

Правила оцінки доказів, особлива вимога дотримуватися передбаченого законом порядку при отриманні доказів, мають за мету запобігання неправомірному втручанню держави та заохочення доброчесної поведінки правоохоронних органів (постанова ККС ВС від 29.09.2020 у справі № 601/1143/16).

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

За змістом статей 86-87 КПК України, ключовою умовою визнання доказів недопустимими є встановлення факту їх отримання внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. При цьому, зібрані таким шляхом докази не можуть бути використані при прийнятті процесуальних рішень і на них не може посилатись суд при ухваленні судового рішення, оскільки це порушує право особи на справедливий судовий розгляд.

Перевірка доказів на їх допустимість є однією з найважливіших гарантій забезпечення прав і свобод людини в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі. З огляду на це, суд має детально аналізувати надані сторонами докази на предмет їх допустимості.

У ході судового розгляду цього кримінального провадження стороною захисту було заявлено клопотання про визнання доказів сторони обвинувачення недопустимими з різних підстав. Суд не бере до уваги доводи сторони захисту про те, що досліджені в судові засіданні докази є неналежними та недопустимими, стороною захисту порушення вимог статей 85-87 КПК України в судовому засіданні не доведено.

Крім того, суд зазначає, що стороною захисту не надано жодних доказів, які спростовують провину ОСОБА_13 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

За таких обставин, проаналізувавши та оцінивши об`єктивно досліджені у судовому засіданні, відповідно до вимог ст.ст.85,94 КПК України, вказані вище всі докази, надані сторонами кримінального провадження, в їх сукупності, враховуючи їх логічність, послідовність та узгодженість між собою, суд повно та всебічно з`ясував та встановив під час судового розгляду обставини вчинення кримінальних правопорушень суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України в судовому засіданні доведена повністю.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд вважає, що факт скоєння кримінальних правопорушень та винність обвинуваченого у вчиненні злочинних дій доведені повністю.

Таким чином, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд прийшов до переконання, що ОСОБА_13 винуватий у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України, за що підлягає покаранню. Судом дії ОСОБА_13 , слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що вина ОСОБА_13 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду. Показання потерпілого та свідків логічні та узгоджені між собою, тоді як пояснення ОСОБА_13 в частині його не визнання вини у таємному викраденні майна потерпілого ОСОБА_10 не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, суперечать іншим показам та фактичним обставинам справи, тому суд критично оцінює їх і вважає, що таким чином обвинувачений намагаються ввести суд в оману та прагне уникнути кримінальної відповідальності за таємне викрадення чужого майна.

Згідно з положеннями ст. 94 КПК України суд під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Відповідно до вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Згідно довідки КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка ВОР» ОСОБА_13 на лікуванні не перебував, та за медичною психіатричною допомогою не звертався.

Згідно довідки КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР» ОСОБА_13 на диспансерному наркологічному обліку не перебуває.

За місцем проживання ОСОБА_13 характеризується позитивно.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_13 , судом не встановлені.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_13 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, що відносяться до категорії тяжких злочинів, а також те, що обвинувачений свою вину не визнав, обставини та мотиви скоєння кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, його вік, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, що раніше не судимого, позитивно характеризується за місцем фактичного проживання, згідно наданих стороною обвинувачення документів, на обліках у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, тому покарання обвинуваченому слід обрати в межах санкцій статті, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення у вигляді позбавлення волі. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно ст.12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Згідно з п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

У справі №205/7091/16-к від 17.10.2019 ВС розтлумачив судову дискрецію у кримінальному судочинстві та звернув увагу на міжнародно-правове регулювання зазначеного інституту.

Так, поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду, принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13 вересня 2021 року на майно вилучене під час обшуку 10.09.2021, за адресою: м. Вінниця, вул. Лугова, 29, в рамках кримінального провадження N0000362 внесеного до ЄРДР 12.05.2021, а саме:

8 (вісім) металевих каркасів 5 в 1, 1 (один) дерев`яний каркас 5 в 1, 1 (один) «Пуф» трансформер 5 в 1, 2 (два) мобільних телефона марки «htc» в корпусі чорного кольору з рожевою вставкою та марки «Айфон 5» в корпусі сірого кольору - підлягає скасуванню.

Речові докази, а саме:

-DVD-R 16 х диск, на якому знаходиться чотири записи з камер відеоспостереження від 07.04.2021, 09.04.2021, 15.04.2021, 20.04.2021, які було вилучено із цеху, що за адресою: АДРЕСА_2 - долучені до матеріалів кримінального провадження;

-8 (вісім) металевих каркасів 5 в 1, 1 (один) дерев`яний каркас 5 в 1, 1 (один) «Пуф» трансформер 5 в 1, 1 мобільний телефон марки «htc» в корпусі чорного кольору з рожевою вставкою та 1 мобільний телефон марки «Iphone 5» в корпусі сірого кольору - передані до камери зберігання речових доказів ВП№1 ВРУП ГУНП у Вінницькій області.

Також суд вважає, що судові витрати по проведенню експертизи слід покласти на обвинуваченого, оскільки її проведення було зумовлено розслідуванням вчинення ним кримінальних правопорушень.

З урахуванням викладеного, конкретних обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів ОСОБА_13 не можливе без ізоляції його від суспільства, а тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 63, 65-67 КК України, 370, 371, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_13 рахувати з моменту його затримання на виконання вироку суду.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13 вересня 2021 року на майно вилучене під час обшуку 10.09.2021, за адресою: АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження N0000362 внесеного до ЄРДР 12.05.2021, а саме:

8 (вісім) металевих каркасів 5 в 1, 1 (один) дерев`яний каркас 5 в 1, 1 (один) «Пуф» трансформер 5 в 1, 2 (два) мобільних телефона марки «htc» в корпусі чорного кольору з рожевою вставкою та марки «Айфон 5» в корпусі сірого кольору - скасувати.

Речові докази, а саме:

-DVD-R 16 х диск, на якому знаходиться чотири записи з камер відеоспостереження від 07.04.2021, 09.04.2021, 15.04.2021, 20.04.2021, які було вилучено із цеху, що за адресою: АДРЕСА_2 , який долучено до матеріалів кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження;

-8 (вісім) металевих каркасів 5 в 1, 1 (один) дерев`яний каркас 5 в 1, 1 (один) «Пуф» трансформер 5 в 1, які передані до камери зберігання речових доказів ВП№1 ВРУП ГУНП у Вінницькій області - повернути потерпілому ОСОБА_10 ;

-1 мобільний телефон марки «htc» в корпусі чорного кольору з рожевою вставкою та 1 мобільний телефон марки «Iphone 5» в корпусі сірого кольору, які передані до камери зберігання речових доказів ВП№1 ВРУП ГУНП у Вінницькій області - повернути засудженому ОСОБА_13 .

Стягнути на користь держави витрати за проведення експертних досліджень та експертиз з ОСОБА_13 - в сумі 686,44 грн. (шістсот вісімдесят шість грн. 44 коп.)

На вирок суду може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: