Справа № 991/1597/24
Провадження № 1-кс/991/1618/24
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТУПНА ЧАСТИНА [І].

Дата і місце постановлення [1-1].

27 березня 2024 року, місто Київ.

Назва та склад суду, секретар судового засідання [1-2].

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 (надалі слідчий суддя), секретар судового засідання ОСОБА_2

Найменування (номер) кримінального провадження [1-3].

Кримінальне провадження за № 0000143 від 20 лютого 2019 року.

Прізвище, ім`я і по батькові підозрюваного, обвинуваченого, рік, місяць і день його народження, місце народження і місце проживання [1?4].

Підозрюваний ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 (інша інформація у клопотанні відсутня).

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа [1-5].

Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 255; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч.5 ст.191; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження [1-6].

Захисник ОСОБА_4 , представник АТ «Укргазвидобування» - адвокат ОСОБА_5

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА [ІІ].

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається [2-1].

Вирішується питання про тимчасовий доступ до речей та документів, які перебувають у володінні Акціонерного товариства «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ», у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000143 від 20 лютого 2019 року, за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч.5 ст.191; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України.

Питання про надання тимчасового доступу до речей та документів вирішується за клопотанням адвоката ОСОБА_6 .

Встановлені слідчим суддею обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів [2-2].

Слідчий суддя встановив таке.

До провадження слідчого судді Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_6 про тимчасовий доступ, яке обґрунтоване наступним.

Детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000143 від 20.02.2019 року.

У даному кримінальному провадженні, ОСОБА_3 підозрюється у організації розтрати чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненої організованою ним групою, в особливо великих розмірах.

Відповідно до повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру від 22.08.2023 року, ОСОБА_3 , у період з вересня 2015 року по березень 2020 року, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 255 (у редакції статті до 27.06.2020) КК України, а саме створив злочинну організацію з метою вчинення особливо тяжких злочинів, здійснив керівництво такою організацією та брав участь у злочинах, вчинюваних цією організацією, а саме у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем в особливо великому розмірі, легалізацію (відмивання) таких доходів в особливо великому розмірі, а також підробку офіційних документів.

Так, зі змісту вказаної підозри видно, що ОСОБА_3 , як керівник злочинної організації, займаючи спочатку посаду Першого заступника Голови Правління АБ «Укргазбанк», а у подальшому - виконувача обов`язків та безпосередньо Голови Правління Банку, здійснюючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, тобто будучи службовою особою Банку, діючи всупереч його інтересам та зловживаючи службовим становищем виключно в інтересах створеної та очолюваної ним злочинної організації, організовував скоєння вказаних вище злочинів та керував їх підготовкою і вчиненням, організовував приховування злочинної діяльності організації, об`єднав дії інших співучасників і спрямував їх на вчинення особливо тяжких злочинів та координував їх дії та розподілив обов`язки між членами злочинної організації, у тому числі, як організатор:

- здійснював загальне керівництво діями інших учасників злочинної організації;

- розподіляв ролі інших учасників злочинної організації;

- використовуючи надані його посадою повноваження, усував перешкоди для вчинення злочинів;

- здійснював загальний контроль за діями учасників злочинної організації при реалізації вищеописаної схеми заволодіння коштів АБ «Укргазбанк», зокрема надаючи їм вказівки та отримуючи від них звіти про виконання таких вказівок;

- будучи членом Правління Банку, особисто ініціював та виносив на розгляд Правління питання про внесення змін до Положення та брав участь у їх затвердженні;

- здійснював відбір клієнтів АБ «Укргазбанк», які підпадали під визначення «Клієнт», викладене у зміненому Положенні (у редакції, що діяла на момент такого відібрання), для використання їх у ході розтрати коштів Банку, усвідомлюючи при цьому, що вказані клієнти Банку були залучені чи/та утримані працівниками Банку, зокрема ним самостійно або ж підлеглими йому працівниками, а не відповідними «Агентами» чи/та «Партнерами».

Крім того, у червні - липні 2015 року ОСОБА_3 особисто здійснював контроль за залученням публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» (далі ПАТ «Укргазвидобування») як клієнта АБ «Укргазбанк», зокрема надаючи вказівки ОСОБА_7 та отримуючи від нього звіти про їх виконання.

08.07.2015 ПАТ «Укргазвидобування» розпочало обслуговування в АБ «Укргазбанк» уклавши Договір банківського рахунку 41/15 VIP.

Цього ж дня, на засіданні оперативної комісії Комітету, за участі ОСОБА_8 , розглянуто питання про встановлення клієнту Банку ПАТ «Укргазвидобування» процентної ставки за щоденні залишки протягом календарного місяця на поточному рахунку (рішення № 080715-3). При цьому у рішенні відсутні будь-які згадки про Агентів чи Партнерів та їх участь у залученні або ж утриманні ПАТ «Укргазвидобування» на обслуговуванні в Банку.

Водночас, рішення щодо співпраці з АБ «Укргазбанк», а також: подальше укладення додаткових договорів приймались керівництвом ПАТ «Укргазвидобування» самостійно, на підставі внутрішніх нормативних актів товариства, а також зобов`язань перед АБ «Укргазбанк» за кредитними договорами, без будь-якого впливу зі сторони третіх осіб, у тому числі Агентів чи Партнерів. Проте у подальших правовідносинах з ПАТ «Укргазвидобування» в якості фіктивного Партнера, було використано фізичну особу, яка відповідно підпадала під визначення терміну «Агент» Положення (в редакції, що діяла у відповідний проміжок часу), а саме ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є подругою члена злочинної організації ОСОБА_10 , та нібито залучила ПАТ «Укргазвидобування» на подальше обслуговування в Банку.

01.12.2015 заступник директора департаменту по роботі з корпоративними VIP клієнтів АБ «Укргазбанк» ОСОБА_10 , діючи від імені АБ «Укргазбанк» як Замовника та ОСОБА_9 , як Агент, знаходячись у місті Києві, уклали договір про надання послуг № 16/1. Відповідно до п. 1.1 «Предмет договору» зазначеного договору замовник доручає, а партнер бере на себе зобов`язання надавати послуги по залученню юридичних осіб сегменту корпоративного бізнесу на розміщення коштів на поточному рахунку, відкритому в замовника.

У період з січня до травня 2016 року ОСОБА_10 та директор департаменту по роботі з корпоративними VІP-клієнтів АБ «Укргазбанк» ОСОБА_8 підписали з ОСОБА_9 такі акти наданих послуг: № 1 від січня 2016 року (точної дати не зазначено) на суму 90249.65 грн; № 2 від лютого 2016 року (точної дати не зазначено) на суму 420887.97 грн; № 4 від березня 2016 року (точної доти не зазначено) на суму 270714,67 грн; № 6 від 05.04.2016 на суму 94206,73 грн; № 7 від травня 2016 року (точної дати не зазначено) на суму 54510.04 грн.

До цих актів внесено завідомо неправдиві відомості про те, що загалом у період з 01.12.2015 по 30.04.2016, ОСОБА_9 нібито залучила або ж утримала ПАТ «Укргазвидобування» на обслуговувати в АБ «Укргазбанк», а саме на розміщення коштів на поточному рахунку, відкритому на підставі вищевказаного договору банківського рахунку 41/15 VIP.

У період з 06.01.2016 до 06.05.2016, на підставі вказаних фіктивних актів та складених на основі них розпоряджень на оплату, АБ «Укргазбанк» на рахунок ОСОБА_9 № НОМЕР_1 , відкритий у цьому ж Банку, в якості оплати за послуги, що фактично надані не були, перераховано 834 262,48 грн, а також Банком, як податковим агентом сплачено за Агента ОСОБА_9 податки та збори (ПДФО та військовий збір), на суму 202 088,42 грн.

Таким чином, загальна сума коштів Банку, у взаємовідносинах з ПАТ «Укргазвидобування» з використанням ОСОБА_9 , якими заволоділа та легалізувала створена та очолювана ОСОБА_3 злочинна організація становить 1 036 350,90 грн.

У клопотанні адвокат зазначає, що органом досудового розслідування не досліджено належним чином вказані обставини, а саме, щодо здійснення особисто ОСОБА_3 відбору ПАТ «Укргазвидобування» як клієнта АБ «Укргазбанк» та залучення ним або ж підлеглими йому працівниками ПАТ «Укргазвидобування» на обслуговування до банку.

А тому, для встановлення таких відомостей, сторона захисту вважає за необхідне ініціювати допити осіб, які займали посади керівників та головних бухгалтерів ПАТ «Укргазвидобування» станом на час залучення Агентом на обслуговування в АБ «Укргазбанк» ПАТ «Укргазвидобування», оскільки вказані особи можуть надати свідчення щодо здійснення або нездійснення ОСОБА_3 як Головою Правління АБ «Укргазбанк» дій з метою залучення відповідного підприємства на обслуговування до Банку.

У зв`язку з чим, адвокат ОСОБА_6 просить слідчого суддю надати йому право на тимчасовий доступ до речей та документів, що становлять охоронювану законом таємницю, а саме до: документів, що містять інформацію про осіб, які займали посади керівників (директорів), головних бухгалтерів Акціонерного товариства «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» () в період з 01.12.2015 по 30.04.2016 роки (Прізвище, ім`я, по-батькові; назва посади; контактний номер телефону), що перебувають у володінні Акціонерного товариства «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Кудрявська, буд. 26/28). Також просить зобов`язати керівництво АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» надати адвокату ОСОБА_6 тимчасовий доступ до вищевказаних документів.

На підтвердження вказаних обставини до клопотання долучені копії таких матеріалів: адвокатський запит № 12-01/24 від 24 січня 2024 рок; відповідь АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ»; аркуші з повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру від 22 серпня 2024 року тощо.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 вимоги клопотання підтримав та просив задовольнити.

Представник АТ «Укргазвидобування» - адвокат ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання. Зазначив, що запитувані відомості належать до персональних даних, а тому вказані документи були знищенні у зв`язку із закінчення строку їх зберігання.

Слідчим суддею досліджені матеріали клопотання та заслухані думки сторін судового провадження.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався [2-3].

Слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Відповідно до вимог ч. 1 та п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України: «Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є: тимчасовий доступ до речей і документів».

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3, ч. ч. 4 та 5 ст. 132 КПК України: «Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються».

Відповідно до вимог ч. ч. 1 і 2 ст. 159 КПК України: «Тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах, комп`ютерних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення. Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду».

Відповідно до вимог п. п. 1-7 ч. 2 ст. 160 КПК України: «У клопотанні зазначаються: короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження».

Відповідно до вимог п. п. 13 ч. 5 ст. 163 КПК України: «Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю».

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 163 КПК України: «Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів».

Відповідно до вимог п. 20-7 Перехідних положень КПК України: «Під час дії надзвичайного або воєнного стану на території України тимчасовий доступ до речей і документів, визначених у пунктах 2, 5, 7, 8 частини першої статті 162 цього Кодексу, здійснюється на підставі постанови прокурора, погодженої з керівником прокуратури».

Відповідно до вимог абзаців 1, 3 та 10 ст. 2 Закону України: «У цьому Законі нижченаведені терміни вживаються в такому значенні: володілець персональних даних - фізична або юридична особа, яка визначає мету обробки персональних даних, встановлює склад цих даних та процедури їх обробки, якщо інше не визначено законом; персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована».

Зі змісту клопотання видно, що адвокат ОСОБА_6 просить дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів з інформацією, яка зазначена у п. 8 ч. 1 ст. 162 КПК України. Тимчасовий доступ до таких речей і документів під час дії воєнного стану на території України, здійснюється на підставі постанови прокурора, погодженої з керівником прокуратури, що встановлено п. 20-7 Перехідних положень КПК України.

Слідчий суддя вважає, що п. 20-7 Перехідних положень КПК України є спеціальною тимчасовою правовою нормою, яка підлягає самостійному застосуванню у період дії воєнного стану в Україні, з огляду на таке.

Тимчасовий доступ до речей і документів є визначеним нормами кримінального процесуального законодавства заходом забезпечення кримінального провадження, який підлягає застосуванню у відповідності з вимогами ст. ст. 131, 132, 159166 КПК України.

Особливості режиму кримінального провадження в умовах воєнного стану визначені, зокрема п. 2 ч. 1 ст. 615 КПК України, яким передбачено: «У разі введення воєнного стану та якщо: відсутня об`єктивна можливість виконання слідчим суддею повноважень, передбачених статтями 140, 163, 164, 170, 173, 206, 219, 232, 233, 234, 235, 245-248, 250 та 294 цього Кодексу, - такі повноваження виконує керівник відповідного органу прокуратури за клопотанням прокурора або за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором. Рішення керівника органу прокуратури приймається у формі постанови та має містити обґрунтування правомірності здійснення ним повноважень слідчого судді».

Законом України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та Закону України «Про електронні комунікації» щодо підвищення ефективності досудового розслідування «за гарячими слідами» та протидії кібератакам» від 15 березня 2022 року № 2137-IX Розділ IX "Перехідні положення" КПК України був доповнений пунктом 20-7 такого змісту: «Під час дії надзвичайного або воєнного стану на території України тимчасовий доступ до речей і документів, визначених у пунктах 2, 5, 7, 8 частини першої статті 162 цього Кодексу, здійснюється на підставі постанови прокурора, погодженої з керівником прокуратури».

При вирішенні питання співвідношення вимог норм п. 2 ч. 1 ст. 615 КПК України і п. 20-7 Перехідних положень КПК України не можна покладатися на темпоральний принцип подолання колізій норм права (пріоритет темпорального правила над змістовним правилом подолання колізій норм права), за яким повинна застосовуватися норма права, яка прийнята пізніше, а потрібно виходити саме зі змістовного правила подолання колізій норм права, оскільки зазначені норми різняться за змістом, а норму п. 20-7 Перехідних положень КПК України не можна розглядати, як «додаткову» або «допоміжну» норму, яка розвиває основні положення КПК України.

Зазначена норма є тимчасовою нормою, як і норма п. 2 ч. 1 ст. 615 КПК України, але на відміну від останньої вона підлягає застосуванню не тільки під час дії воєнного стану на території України, а й під час дії на території України надзвичайного стану.

У вказаних процесуальних нормах права зазначаються різні уповноважені особи: у п. 2 ч. 1 ст. 615 КПК України це «керівник відповідного органу прокуратури», а у п. 20-7 Перехідних положень КПК України це «керівник прокуратури», які не є тотожними у розумінні змісту Закону України «Про прокуратуру».

Норма п. 2 ч. 1 ст. 615 КПК України стосується виконання повноважень слідчого судді, передбачених ст. ст. 163 і 164 КПК України, а норма п. 20-7 Перехідних положень КПК України стосується тимчасового доступу до речей і документів, визначених виключно у п. п. 2, 5, 7, 8 ч. 1 ст. 162 КПК України, не посилається на ст. ст. 163 і 164 КПК України, а визначає у якості підстави здійснення тимчасового доступу у період воєнного стану в Україні постанову прокурора, погоджену з керівником прокуратури, що стосується тимчасової зміни такої правової підстави, яка встановлена ч. 2 ст. 159 КПК України.

Слідчий суддя також зважає на те, що норма п. 20-7 Перехідних положень КПК України, не виключена з тіла КПК України та є чинною станом на теперішній час, а Рекомендації, підготовлені за результатами проведення онлайн-конференції «Особливості здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану: матеріальний та процесуальний аспекти», проведеної Касаційним кримінальним судом у складі Верховного Суду за участю суддів першої та апеляційної інстанцій, а також міжнародного експерта носять рекомендаційний характер та не є обов`язковими для застосування слідчим суддею за кримінальним процесуальним законодавством України.

Слідчий суддя враховує те, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні з 05:30 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і діє на теперішній час.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що п. 20-7 Перехідним положень КПК України є спеціальною правовою нормою тимчасової дії, яка підлягає самостійному застосуванню у період дії воєнного стану на території України виключно у випадках, передбачених п. п. 2, 5, 7, 8 ч. 1 ст. 162 КПК України, а тому має бути застосована у даному випадку як правова підстава для відмови у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 .

Крім того, з огляду на доводи представника АТ «Укргазвидобування» - адвоката ОСОБА_5 стосовно того, що запитувані документи вже знищені у зв`язку із закінченням строку зберігання даних, слідчий суддя приходить до висновку, що адвокатом ОСОБА_6 у клопотанні, а також адвокатом ОСОБА_4 у судовому засіданні не доведено, що запитувані документи перебувають або можуть перебувати у володінні АТ «Укргазвидобування», що також є підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Слідчий суддя також зазначає, що захисниками не доведена наявність достатніх підстав вважати, що інформація, яка міститься документах, до яких сторона захисту просить надати тимчасовий доступ, сама по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, буде мати суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні № 0000143.

Слідчий суддя також зважає на те, що інформація про осіб (прізвище, ім`я, по-батькові; назва посади; контактний номер телефону), які займали посади керівників (директорів), головних бухгалтерів Акціонерного товариства «Укргазвидобування» в період з 01.12.2015 по 30.04.2016 роки не має доказового значення для встановлення обставин у вказаному кримінальному провадженні.

Узагальнюючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що речі та документи, до яких захисник просить надати тимчасовий доступ захисник, самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами не мають значення для всебічного розслідування вказаного кримінального провадження, а надання тимчасового доступу до них не забезпечить виконання завдань кримінального провадження.

Слідчий суддя, з огляду на викладене, керуючись положеннями ст. ст. 131, 132, 159-164, 166, 372, 376 КПК України дійшов висновку про те, що клопотання адвоката ОСОБА_6 про надання тимчасового доступу до речей та документів задоволенню не підлягає.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА [ІІІ].

Висновки слідчого судді [3-1].

Слідчий суддя постановив.

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 про надання тимчасового доступу до речей та документів, які перебувають у володінні АТ «Укргазвидобування», у кримінальному провадженні за № 0000143 від 20 лютого 2019 року, відмовити.

Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження [3?2].

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде складений та оголошений 02 квітня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1