ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

адвоката - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2023 року про арешт майна, у кримінальному провадженні №0000287, за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст. 199, ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 204 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді від 20 березня 2023 року накладено арешт на майно, котре було вилучено 06.03.2024 року в ході обшуку транспортного засобу марки «Opel Vivaro» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , право власності на котрий зареєстровано за ОСОБА_9 , а саме, на: електронні сигарети та рідини до них, тютюн жувальний (паучі); електронні сигарети розфасовані у закритих коробках та рідини до них; грошові кошти у розмірі 310 400 грн.; грошові кошти у розмірі 155 800 грн.; планшетний пристрій марки «Ipad» чорного кольору у чохлі та чорнові записи.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що в кримінальному провадженні на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук під час якого виявлено та вилучено предмети, які визнані речовими доказами, тому з метою їх збереження накладено арешт.

В апеляційній скарзі адвокат просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, оскільки відсутні підстави для накладення арешт з метою речових доказів, так як в клопотанні не доведено причетності власника майна до вчинення кримінальних правопорушень, і яким чином майно має значення для досудового розслідування.

В апеляційному суді адвокат підтримав вимоги апеляційної скарги.

Прокурор заперечував у задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення учасників перегляду, перевіривши матеріали клопотання про арешт майна, ухвалу слідчого судді, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. Згідно з вимогами ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне майно за ухвалою слідчого судді.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є видом втручання у право на мирне володіння майном, що закріплено у ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини втручання у це право має мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Зазначені вимоги у контексті застосування заходів забезпечення кримінального провадження вимагаються визначення статусу суб`єкта, майно якого підлягає арешту у кримінальному провадженні та законної мети здійснення такого обмеження відповідного права.

Аналіз вище зазначених норм закону свідчить про чіткі підстави для застосування такого виду забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

При цьому, ст. 171 КПК України передбачено вимоги щодо змісту клопотання про накладення арешту на майно. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що при постановленні оскаржуваної ухвали, слідчим суддею вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримано не в повному обсязі, з огляду на таке.

Як видно з матеріалів справи, ВП №2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000287 від 03 травня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч.1 ст. 204, ч.2 ст. 199 КК України.(а.с.8)

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.02.2024 року надано дозвіл на проведення обшуку транспортного засобу марки «Opel Vivaro» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , право власності на котрий зареєстровано за ОСОБА_9

06.03.2024 року в ході проведення обшуку транспортного засобу марки «Opel Vivaro», державний номерний знак НОМЕР_1 , в ході котрого виявлено та вилучено речі, на які слідчий суддя наклав арешт.

У клопотанні слідчий просив слідчого суддю накласти арешт на майно, яке вилучене під час проведення обшуку, при цьому, окрім посилання на ст. 98 КПК України та декларування ст. 170 КПК України, слідчий не доводить необхідності такого арешту, а також яким саме критеріям згідно ст. 98 КПК України це майно відповідає, лише наводить обставини вчинення кримінального правопорушення щодо якого внесені відомості до ЄРДР, вказує, що отримано дозвіл на обшук, який в подальшому проведено, та цитує зміст статей 98, 170, що не є необхідним, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 171 КПК України. Слідчий не наводить належного обгрунтування, яким чином виявлені і вилучені предмети мають відношення до обставин вчинення кримінального правопорушення за зазначеною статтею Кримінального кодексу України, чи є вони незаконно виготовленими, які ознаки підробки мають марки акцизного податку.

Крім цього, в клопотанні слідчий просить накласти арешт на електроні сигарети, рідини до них, тютюн жувальний, електронні сигарети, але не зазначено кількість даних речей, їх назву, тобто не можливо ідентифікувати вказане майно.

Також, під час апеляційного перегляду встановлено, що в даному кримінальному провадженні відсутні підозрювані, до матеріалів клопотання долучені копії матеріалів, які не завірені належним чином.

В судовому засіданні прокурор надав висновок експерта, однак клопотання не містить обґрунтування, щодо походження вилучених предметів та їх незаконне виробництво, яке б підтверджувало зазначений висновок.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ст.171 КПК України, тому постановлене слідчим суддею рішення не можна вважати законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим ухвалу слідчого судді слід скасувати, а клопотання слідчого повернути прокурору для усунення недоліків відповідно до вимог ч.3 ст.172 КПК України.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2023 року про арешт майна, у кримінальному провадженні №0000287-скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області про арешт майна у кримінальному провадженні №0000287 від 03 травня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч.1 ст. 204, ч.2 ст. 199 КК України, повернути прокурору ОСОБА_6 для усунення недоліків на протязі сімдесяти двох годин з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4