Справа № 591/5997/18
Провадження № 1-кс/591/1644/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2024 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з клопотанням погодженим прокурором, яке мотивував тим, що слідчим управлінням ГУНП в Сумській області розслідується кримінальне провадження №0000231 від 25.09.2018 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч.3 ст. 307 КК України, матеріали якого виділені з кримінального провадження № 0000077 від 07.03.2018 року. У вчинені вказаних кримінальних правопорушень підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

29.05.2024 на підставі ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено: грошові кошти у сумі: 80 000 грн. (купюрами по 1000 грн. та 500 грн.) та 50 Євро, які, на думку слідчого, належать ОСОБА_5 .

У зв`язку із тим, що санкція ч.3 ст.307 КК України передбачає, зокрема, і такий вид покарання як конфіскація майна, слідчий просив накласти арешт на вказане у клопотанні майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

В судове засідання слідчий не з`явився, надіслав заяву про можливість розгляду клопотання без його участі, підтримав подане клопотання в повному обсязі.

Представник власника майна у судовому засіданні заперечив проти поданого клопотання та пояснив, що до клопотання слідчим не додано доказів на підтвердження того, що виявлені та вилучені під час обшуку кошти належать на праві власності ОСОБА_5 . Натомість, представник наполягав на тому, що власницею цих коштів є ОСОБА_4 , яка є власницею квартири, у якій проводився обшук. Ці кошти остання отримала у борг для здійснення оплати за навчання своєї доньки. На підтвердження вказаних обставин надав документи та просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Власник майна ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 пітримали позицію представника власника майна адвоката ОСОБА_3 .

Слідчий суддя, вислухавши учасників, вивчивши матеріали справи, вважає, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Пунктом 3 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Частиною 5 ст. 170 КПК передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

З поданого клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що Слідчим управлінням ГУНП в Сумській області розслідується кримінальне провадження №0000231 від 25.09.2018 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч.3 ст. 307 КК України.

Санкція ч. 3 статті 307 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Водночас, слідчим не доведено того, що грошові кошти, які були вилучені слідчим під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , і на які слідчий бажає накласти арешт з метою забезпечення конфіскації, є особистою власністю саме підозрюваного ОСОБА_5 .

Натомість, як вбачається з протоколу обшуку, під час проведення такої слідчої дії ОСОБА_4 вказувала на те, що усі вилучені кошти належать їй і вона їх збирала на оплату навчання доньки. Вказані обставини були підтверджені власницею та її представником відповідними документами (розпискою про отримання коштів в борг та договором про навчання доньки власниці у навчальному закладі).

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що клопотання слідчого є необґрунтованим, оскільки не підтверджено доказами, тому не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, яке було вилучено в ході проведення обшуку від 29.05.2024, за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , а саме: грошових коштів у сумі: 80 000 грн. (купюрами по 1000 грн. та 500 грн.) та 50 Євро.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу подається безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1