Справа № 346/3961/19
Провадження № 1-кп/346/59/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.01.2019 року за №0000086, про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Голосків Коломийського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, фізичної особи - підприємця, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

обвинувачений, керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_10 .

Злочин вчинено за наступних обставин.

07.01.2019 року приблизно о 14 год., тобто у світлу пору доби, обвинувачений, керуючи автомобілем марки «КIA СЕЕD», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », рухався ділянкою автодороги «Н-10» сполученням «Стрий-Чернівці-Мамалига» між с.Лісна Слобідка та с.Лісний Хлібичин Коломийського району Івано-Франківської області, в напрямку до м.Стрий Львівської області. В салоні вказаного автомобіля, на передньому пасажирському сидінні знаходилася пасажир ОСОБА_10 (дружина обвинуваченого), а на задньому сидінні - пасажир, яким був потерпілий ОСОБА_4 .

Дана ділянка автодороги має по одній смузі для руху в кожному напрямку, протилежні потоки транспорту розділені дорожньою розміткою «1.5» (вузька переривчаста лінія) Правил дорожнього руху України, проїзна частина станом на вказаний час була вкрита снігом, під яким асфальтне покриття було слизьким.

У той же час, в зустрічному напрямку, по своїй смузі рухався малотоннажний вантажний фургон марки «VOLKSWAGEN Transporter», реєстраційний номер « НОМЕР_2 » під керуванням потерпілого ОСОБА_5 .

Проїхавши ділянку вказаної автодороги, заокруглену (тобто ділянку) вправо, обвинувачений проявив неуважність, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, унаслідок чого не справився з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху, де відбулося зіткнення керованого обвинуваченим автомобіля із вказаним вантажним фургоном марки «VOLKSWAGEN Transporter» під керуванням потерпілого ОСОБА_5 .

Таким чином, при цьому обвинувачений порушив такі вимоги Правил дорожнього руху України:

п. 1.2., згідно з яким в Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів;

п. 1.5, який вказує, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 2.3., в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

п. 10.1., який зобов`язує водія перед будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 11.3., згідно з яким на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу;

п. 12.1., у відповідності до якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Отже, у результаті порушення обвинуваченим як водієм зазначених вимог Правил дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої:

-пасажир автомобіля марки «КIA СЕЕD», потерпіла ОСОБА_10 померла від масивної крововтрати внаслідок закритої травми грудної клітки і живота, органів грудної та черевної порожнин з непрямими двобічними переломами ребер, розривами грудного відділу аорти, діафрагми, кореня брижі тонкої кишки; крововиливами під пристінкову плевру, міжреберні м`язи, в тканину обох легень, в м`які тканини грудної клітки, в діафрагму, брижейку, жирову капсулу обох нирок, які супроводжувались внутрішньою кровотечею в плевральні та черевну порожнини.

-пасажир автомобіля марки «КIA СЕЕD», потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у виді закритого перелому лівої стегнової кістки; закриті переломи обох кісток правого передпліччя, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що спричинили тривалий розлад здоров`я, але не були небезпечними для життя в момент спричинення;

-водій автомобіля марки «VOLKSWAGEN Transporter T4», потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у виді закритих тупих травм обох колінних суглобів з неповними надривами обох рогів медіальних і латеральних менісків та саднами, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, та не були небезпечними для життя в момент спричинення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого злочину по суті визнав повністю в судовому засіданні 07.05.2024 року. До того він визнавав свою вину частково, зазначаючи, що усвідомлює, що як водій він повинен нести відповідальність за незабезпечення безпеки учасників дорожнього руху, а також безпеки своїх пасажирів. Однак, вказана дорожньо-транспортна пригода трапилася також і через те, що внаслідок складних погодних умов дорожнє покриття було покрите снігом, внаслідок чого воно було слизьким. Обвинувачений вважає, що саме у зв`язку із цим він втратив можливість керування автомобілем, внаслідок чого останній виїхав на смугу зустрічного руху через вказаний, неналежний стан дорожнього покриття, хоча обвинувачений не пам`ятає самого моменту зіткнення його автомобіля з автомобілем потерпілого ОСОБА_5 .

Обвинувачений попросив пробачення у потерпілих в судовому засіданні, просить врахувати, що внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди він втратив свою дружину, та просить не карати його суворо, в тому числі не призначати додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки він здійснює підприємницьку діяльність, у зв`язку із чим має постійну потребу в такому керуванні , а із отриманого доходу він матиме можливість відшкодувати завдану злочином шкоду, розмір відшкодування якої визначить суд, так як із часу вчинення злочину, тобто протягом понад 5 років, вони з потерпілим ОСОБА_5 не змогли домовитися про розмір відшкодування шкоди, завданої злочином.

Цивільні позови, пред`явлені в даному кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_5 та цивільним позивачем ОСОБА_11 , обвинувачений визнав частково. Зокрема, він підтримав висловлену його захисником ОСОБА_8 позицію про те, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 в частині відшкодування майнової шкоди завданої злочином, обвинувачений визнає в частині документально підтверджених витрат на придбання медикаментів та на обстеження, в загальному розмірі 6 713, 84 грн. (вказана сума визначена стороною захисту невірно, оскільки загальна сума вказаних витрат складає 8 064, 65 грн. (2154, 78 + 3292,06 НОМЕР_3 ). При цьому інші витрати на лікування, а саме в розмірі 27 918 грн. на проходження потерпілим ОСОБА_5 реабілітації в оздоровчому закладі, що в м.Трускавці Львівської області, не підлягають задоволенню, оскільки до цивільного позову потерпілим не долучено відповідних підтверджуючих документів про необхідність проходження такого лікування саме внаслідок вчинення обвинуваченим інкримінованого злочину. Крім того, потерпілим заявлено завищений розмір відшкодування моральної шкоди (55 000 грн.), і цей розмір підлягає зменшенню.

Цивільний позов, пред`явлений ОСОБА_11 , в частині відшкодування майнової шкоди в розмірі 4 151, 48 грн. обвинувачений визнав, а вимогу про відшкодування моральної шкоди в розмірі 30 000 грн., - частково, оскільки вважає даний розмір завищеним.

Щодо цивільного позову ОСОБА_12 , то сторона захисту вважає, що провадження за цим позовом слід закрити внаслідок смерті цивільного позивача.

Крім визнання 07.05.2024 року обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого злочину, його винуватість у вчиненні даного злочину повністю доводиться такими, дослідженими в судовому засіданні, доказами:

-показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив, що він керував малотоннажним фургоном марки «VOLKSWAGEN Transporter T4» у вищевказані час та місці, та рухався зі швидкістю близько 65 км / год. Обвинувачений, керуючи автомобілем марки «КIA СЕЕD, виїхав на смугу зустрічного руху внаслідок занесення цього автомобіля, тобто на смугу руху малотоннажного фургону, яким керував потерпілий, оскільки обвинувачений не обрав безпечну швидкість, а рухався з перевищенням її обмеження, не врахувавши, що був снігопад і дорожнє покриття було покрите снігом. Потерпілий також ствердив, що автомобіль обвинуваченого опинився на смузі руху фургону потерпілого раптово, на відстані приблизно 50 м, після чого відбулося зіткнення цих транспортних засобів. Крім того, до місця зіткнення на узбіччях автодороги були встановлені дорожні попереджувальні про ожеледицю дорожні знаки, що стверджується відеозаписом із відео реєстратору, встановленого в автомобілі обвинуваченого. Однак, на думку потерпілого ОСОБА_5 , обвинувачений вказані знаки проігнорував. Внаслідок ДТП вказаний фургон потерпілого не підлягає ремонту, є фізично знищеним, у зв`язку із чим потерпілий протягом понад два роки був позбавлений можливості користуватися транспортним засобом, який є необхідним у підприємницькій діяльності цього потерпілого, видом якої є торгівля автозапчастинами на всій території України. Тому у 2021 році потерпілий був змушений придбати інший автомобіль , а до того він був змушений оплачувати транспортні послуги інших водіїв.

Потерпілий також зазначив, що він підтримує свій цивільний позов із нижче вказаних підстав, та погоджується із пропозицією прокурора про призначення обвинуваченому основного покарання у виді трьох років позбавлення волі зі звільненням цього обвинуваченого від відбування даного покарання з випробуванням. Однак, потерпілий наполягає на призначенні обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення його права керування транспортними засобами, оскільки покликання обвинуваченого на те, що у разі позбавлення його такого права він не може продовжувати здійснювати підприємницьку діяльність, і, як наслідок, не матиме доходу щоб відшкодувати цьому потерпілому завдану злочином шкоду, не заслуговують на увагу, адже потерпілий ствердив, що, обвинувачений протягом понад 5 років і так навіть частково не відшкодував даному потерпілому завдану шкоду;

- показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який пояснив, що 07.01.2019 року він був пасажиром в автомобілі під керуванням обвинуваченого та знаходився на задньому сидінні з правого боку. Автомобіль рухався зі швидкістю приблизно 60 км/год, водій не відволікався. Однак, дорожнє покриття було вкрите снігом, не розчищене та мала місце ожеледиця. Саме з цих причин даний автомобіль раптово занесло на смугу зустрічного руху, де відбулося зіткнення з автомобілем під керуванням потерпілого ОСОБА_5 . Потерпілий ОСОБА_4 вважає, що обвинувачений не винен в даній ДТП, водійський стаж останнього складає близько 40 років. Тому потерпілий ОСОБА_4 не має жодних претензій до обвинуваченого та просить суворо не карати, в тому числі не позбавляти права керування транспортними засобами;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , яка пояснила, що вона є дружиною потерпілого ОСОБА_5 . На Різдво Христове, тобто 07.01.2019 року, вона та ОСОБА_12 перебували в автомобілі вказаного потерпілого в якості пасажирів. Вони рухалися в напрямку м.Чернівців. Того дня був снігопад, дорожнє покриття було не посипане та не розчищене від снігу. Раптом водій ОСОБА_5 скрикнув «машина!!!» , після чого відбулося зіткнення передньої лівої частини їхнього автомобіля з іншим транспортним засобом, який занесло на смугу руху автомобіля під керуванням ОСОБА_5 . Внаслідок такого зіткнення свідок ОСОБА_11 вдарилася головою, що спричинило струс головного мозку. Свідок підтримала свій цивільний позов про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої злочином;

-показаннями свідка ОСОБА_12 , яка зазначила, що 07.01.2019 року вона як пасажир їхала в автомобілі під керуванням ОСОБА_5 . Свідок сиділа біля вікна. Дорожнє покриття було засніжене, не посипане і не розчищене від снігу, мав місце снігопад. Свідок підтримувала поданий нею 22.10.2019 року цивільний позов, однак, 22.04.2021 року свідок ОСОБА_12 померла; .

- даними висновку судово-медичної експертизи № 6 від 08.01.2019 року, згідно з яким ?на трупі потерпілої ОСОБА_10 виявлено такі тілесні ушкодження:

- закрита травма грудної клітки і живота та органів грудної та черевної порожнин з непрямими двобічними переломами ребер, розривами грудного відділу аорти, діафрагми, кореня брижі тонкої кишки; крововиливами під пристінкову плевру, міжреберні м?язи, в тканину обох легень, в м?які тканини грудної клітки, в діфрагму, брижейку, жирову капсулу обох нирок, які супроводжувались внутрішньою кровотечею в плевральні та черевну порожнини;

- закрита травма хребта з компресійним клиновидним переломом тіла 8-го грудного хребця, крововиливами в навколішні м?які тканини, розривами поздовжніх зв?язок хребта, розміжченням речовини спинного мозку, крововиливами під оболонки та в речовину спинного мозку;

- закритий перелом правої стегнової кістки з крововиливом в навколишні м?які тканини;

- забійна рана в ділянці правого колінного суглобу;

- синці верхньої повіки правого ока, лівого передпліччя, правої гомілки, лівого стегна, лівої гомілки, в ділянці лівого колінного суглобу.

Вказані тілесні ушкодження спричинені дією тупих твердих предметів в термін незадовго до настання смерті. Закрита травма грудної клітки і живота та органів грудної та черевної порожнин з переломами непрямими двобічними переломами ребер, розривами грудного відділу аорти, діафрагми, кореня брижі тонкої кишки; крововиливами під пристінкову плевру, міжреберні м?язи, в тканину обох легень, в м?які тканини грудної клітки, в діфрагму, брижейку, жирову капсулу обох нирок, які супроводжувались внутрішньою кровотечею в плевральні та черевну порожнини, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх спричинення.

Оскільки, у зв?язку з настанням смерті потерпілої ОСОБА_13 ? ОСОБА_14 невідомий перебіг та наслідки закритої травми хребта з компресійним клиновидним переломом тіла 8-го грудного хребця, крововиливами в навколішні м?які тканини, розривами поздовжніх зв?язок хребта, розміжченням речовини спинного мозку, крововиливами під оболонки та в речовину спинного мозку, вказати якого ступеня тяжкості вона має ознаки, немає можливості.

Закритий перелом правої стегнової кістки з крововиливом в навколишні м?які тканини має ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Інші тілесні ушкодження мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Смерть потерпілої ОСОБА_13 ? ОСОБА_14 настала від масивної крововтрати внаслідок закритої травми грудної клітки і живота та органів грудної та черевної порожнин з непрямими двобічними переломами ребер, розривами грудного відділу аорти , діафрагми, кореня брижі тонкої кишки; крововиливами під пристінкову плектру, міжреберні м`язи, в тканину обох легень, у м`які тканини грудної клітки, в діафрагму, брижейку, жирову капсулу обох нирок, які супроводжувались внутрішньою кровотечею в плевральні та черевну порожнини (т.2, а.п.105-107);

- даними висновку судово-медичної експертизи № 16 від 17.01.2019 року , згідно з яким у потерпілого ОСОБА_5 виявлено такі тілесні ушкодження: закрита тупа травма грудної клітки переломом тіла грудини з незначним зміщенням; закриті тупі травми обох колінних суглобів неповними надривами обох рогів медіальних і латеральних менісків та саднами; рани в ділянці голови, про що свідчить наявність рубців в цих ділянках; садна в ділянках голови передпліччя, про що свідчить наявність ділянок молодого рожевого епідермісу в цих ділянках.

У зв?язку з тим, що морфологічні характеристики ран в наданих на експертизу медичних документах не описані, характер їх не відомий, судово-медична експертиза потерпілому ОСОБА_5 проводилася після їх загоєння, вирішити питання про те, які були рани та механізм їх утворення немає можливості, а решта, вище описаних тілесних ушкоджень утворилися від дії тупих предметів, якими могли бути і виступаючі частини салону автомобіля. Закрита тупа травма грудної клітки з переломом тіла грудини з незначним змінами утворилася в термін близько 16-22 доби від часу отримання травми (07.01.2019 року), відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров?я, і не були небезпечні для життя в момент їх спричинення.

Закриті тупі травми обох колінних суглобів з неповними надривами обох рогів медіальних латеральних менісків та саднами, які можуть відповідати терміну, вказаному в ухвалі слідчого судді про призначення експертизи (07.01.2019 року), і відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров?я, і не були небезпечні для життя в момент їх спричинення.

Рани в ділянках голови відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров?я. Садна в ділянках голови та лівого передпліччя відносяться до легких тілесних ушкоджень (т.1, а.п. 128-131);

- даними протоколу огляду місця події від 07.01.2019 року та фото таблицями до нього, який проводився на ділянці автодороги «Н-10» сполученням «Стрий-Чернівці-Мамалига», що знаходиться між с. Лісна Слобідка та с. Лісний Хлібичин, Коломийського району Івано-Франківської області, згідно з яким покриття проїзної частини асфальтоване, без вибоїн, на час огляду вкрите снігом з піщаною сумішшю, знаходиться у слизькому стані. Проїзна частина для двох напрямків руху розділена розміткою 1.5, краї позначені дорожньою розміткою 1.1. Дорожня розмітка через сніг не проглядається, її видно при розчищенні снігу. Ширина смуги руху у напрямку до м.Стрия Львівської області та смуги руху в зустрічному напрямку становить по 3,55 м., кожної смуги; ширина правого узбіччя - 3,3 м., лівого 3,5 м.; ширина залишку асфальту справа за розміткою «1.1» - 0,65 м., зліва- 0,62 м. У місці заокруглення, на лівому узбіччі встановлено два дорожніх знаки «1.4.1».

На смузі руху у напрямку до м. Чернівців знаходиться автомобіль марки KIA Ceed, номерний знак НОМЕР_4 сірого кольору, який передньою частиною та під кутом направлений до осьової лінії дорожньої розмітки. Відстань від умовної лінії до осі лівого заднього колеса цього автомобіля становить 36,5 м., а від осі того ж колеса до лівого краю проїзною частини дороги - 0,42 м. Відстань від осі лівого переднього колеса до того ж краю проїзною частини дороги складає 0,9 м. При візуальному огляді даного встановлено наявність таких пошкоджень: облицювання переднього бампера повністю зруйновано, на момент огляду автомобіля на ньому присутній тільки фрагмент лівої кутової частини. Підсилювач даного бампера деформований, найбільш виражено - у центральній частині із зміщенням основи у напрямку спереду назад, ліва кутова частина довжиною біля 200 мм. у місці кріплення до лонжерона заломлена та зміщена назовні. В місцях деформацій та заломів спостерігаються відлущення лакофарбового покриття. Обидві передні фари головного світла повністю зруйновані. Радіатори системи охолодження та кондиціонера, елементи їх кріплень пошкоджені та зміщені в напрямку моторного відсіку. Найбільш виражена їх деформація спостерігається на висоті 40-50 см. від опорної поверхні землі. Горизонтальна площина капоту має декілька заломів із направленням деформації його основи спереду назад та вверх відносно повздовжньої осі автомобіля. У центральній частині капоту, перпендикулярно до осі автомобіля, на висоті біля 95-100 см. від опорної поверхні землі присутній горизонтальний залом металу, в межах якого наявна смуга потертості лакофарбового покриття та нашарування барвника білого кольору, шириною біля 50 мм. У передній лівій кутовій частині капоту, від центра до лівого краю наявні пошкодження динамічного характеру у виді зминання та складних складчастих деформацій, в зоні яких наявне відлущення частин лакофарбового покриття. Декоративна решітка радіатора зруйнована, Її нижня частина відсутня, фрагмент верхньої частини залишився приєднаним до капота та зміщений разом з ним. Переднє ліве крило з панеллю, на якій воно кріпиться, зміщене у напрямку спереду назад. У задній та задній верхній частинах даного крила присутня деформація у виді складчастих деформацій та залому металу, із зміщенням назовні автомобіля. Переднє вітрове скло по всій площині має пошкодження у виді розтріскувань павутиноподібної форми. У центральній частині скло вигнуте в напрямку салону автомобіля, у правій верхній частині воно відірване з місця приклеювання до вітрової стійки, Праве переднє крило деформоване по всій площині у вигляді складних складчастих деформацій, в межах яких наявне відлущення лакофарбового покриття, зміщене у напрямку спереду назад. Переднє праве колесо разом з деформованими елементами його підвіски зміщене у напрямку спереду назад та знаходиться у безпосередньому контакті з відповідною колісною аркою. Дане колесо знаходиться без тиску повітря в шині. Розгерметизація шини виникла в момент розвитку ДТП, внаслідок дії надмірних ударних навантажень, що спричинили пошкодження зовнішньої бокової частини колісного диску у виді згину та зминання, а також наскрізне механічне пошкодження даної шини в її зовнішній боковій частині. На правому лонжероні автомобіля, який конструктивно розташовується на висоті 40-50 см від опорної поверхні землі, наявні сліди динамічних деформацій його торцевої площини, що мають напрямок спереду назад, та дещо назовні відносно повздовжньої осі автомобіля. Праві передні двері внаслідок деформації та зміщення стійки їх кріплення змістилися зі свого конструктивного місця кріплення, частина дверей деформована у напрямку назовні дверей - зруйнована, над ручкою відкривання дверей наявна деформація у формі залому металу. Зовнішнє облицювання дзеркала заднього виду, що встановлено на даній дверці, відсутнє. Панель даху в передні правій частині має деформації хвилеподібної форми. Над передніми правими дверцятами, у верхніх, передньому та задньому кутах дверного отвору наявні складні складчасті деформації металу, в межах яких наявне відлущення лакофарбового покриття У вказаних місцях деформацій заломи та зміщення металу мають напрямок в передній частині вверх, у задній частині дверного отвору - вниз. Також на вказаному автомобілі наявні пошкодження його задньої частини, які могли утворитися під час транспортування або подальшого зберігання автомобіля після ДТП. Зокрема, відламана та відсутня права кутова частина заднього бампера, в центральній частині бампера наявне пошкодження у виді тріщини (розламу), розсіювачі обох задніх ліхтарів зруйновані та частково відсутні, на задньому правому крилі, під ліхтарем, присутня вм?ятина.

З врахуванням аналізу форми, розмірів, розташування слідів та характеру утворення вищенаведених пошкоджень вказаного автомобіля марки KIA Ceed слід зробити висновок про те, що вони були утворені внаслідок контактування зі слідоутворюючим предметом білого кольору, деформуюче зусилля якого було спрямоване спереду назад та дещо справа наліво відносно повздовжньої осі автомобіля.

При візуальному огляді автомобіля марки Volkswagen Transporter встановлено, що йог о передня частина має пошкодження, характерні для ДТП, а саме: облицювання переднього бампера деформовано по всій площині, нижня частина бампера деформована та зміщена у напрямку вниз під автомобіль; зовнішні краї бампера зірвані з місць кріплень та зміщені назовні автомобіля. По всій площині спостерігаються тріщини основи цього бампера різної форми та направленості. У зоні кріплення лівого краю таблички номерного знаку, на висоті біля 40-50 см від опорної поверхні землі, присутня складна складчаста деформація із напрямком зміщення в напрямку моторного відсіку. Передній реєстраційний номер та деякі фрагменти бампера на момент огляду автомобіля відсутні. Підсилювач переднього бампера деформований та зміщений у напрямку моторного відсіку. Панель облицювання радіатора та фар деформована та зірвана зі свого конструктивного кріплення. Її центральна частина має пошкодження у виді потертостей з нашаруванням лакофарбового покриття сірого кольору та деформації у напрямку спереду назад (т.2, а.п.190-207);

- даними висновку судової інженерно-транспортної експертизи № CE-19/109/26-34IT/19 від 01.02.2019 року, складеного судовим експертом Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів». Згідно із цим висновком на момент експертного огляду та дослідження робоча ОСОБА_15 система даного автомобіля знаходилась у працездатному стані, рульове керування знаходилось у стані відмови, зумовленим несправностями, пов?язаними з порушенням геометрії керованих коліс, розламом бачка гідропідсилювача переднього правого колеса. Виявлені пошкодження рульового керування вказаного автомобіля знаходяться в зоні локалізації аварійних пошкоджень, експлуатаційного характеру не несуть, виникли в результаті розвитку ДТП, тобто при дії на них значних по величині зусиль ударного характеру. Отже. водій даного автомобіля не мав можливості виявити вказані пошкодження рульового керування до настання ДТП (т.2, а.п. 136-141);

- даними висновку судової інженерно-транспортної експертизи № CE-19/109/26-35IT/19 від 04.02.2019 року, складеного судовим експертом Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів». Згідно із цим висновком на момент експертного огляду та дослідження робоча гальмівна система, ходова частина та рульове керування автомобіля марки KIA Ceed, номерний знак НОМЕР_4 , знаходились у стані відмови. До стану відмови робочої гальмівної системи призвели несправності (пошкодження), пов?язані із відламом живильного бачка головного гальмівного циліндра, що призвело до розгерметизації системи. До стану відмови рульового керування даного автомобіля, призвели несправності, пов?язані з порушенням геометрії керованих коліс через зміщення переднього правого колеса зі свого конструктивного місця кріплення, а також деформацією рульового колеса та розгерметизацією переднього правого колеса через деформацію його колісного диску. До стану відмови ходової частини вказаного автомобіля марки призвели несправності (пошкодження), пов?язані із аварійними деформаціями підвіски. Несправності (пошкодження) робочої гальмівної системи, рульового керування та ходової частини вказаного автомобіля виникли внаслідок розвитку ДТП, при дії на них значних по величині зусиль ударного характеру. Тому водій даного автомобіля не мав можливості виявити ці пошкодження до настання ДТП (т.2, а.п. 128-135);

- даними висновку №СЕ-19/109/26-33ІТ/19, складеного 15.03.2019 року судовим експертом Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України за наслідками проведення інженерно-транспортної експертизи за спеціальністю 10.4 «Транспортно- трасологічні дослідження». В даному висновку зазначено, що зіткнення автомобіля марки KIA Ceed, р.н. НОМЕР_1 , та автомобіля марки Volkswagen Transporter, р.н. НОМЕР_5 , відбулося на смузі, призначеній для руху у напрямку до м. Чернівців, та відносно елементів дороги знаходиться в районі кінцевого розташування транспортних засобів, в межах зафіксованої ділянки осипу продукту зіткнення, яка зафіксована між передніми частинами та під днищем передніх частин вказаних автомобілів. Форма, характер і напрямок утворення пошкоджень на цих транспортних засобах вказують на те, що при первинному контактуванні поздовжні осі цих автомобілів перебували під кутом біля 170°+-5°. (т.2, а.п.209-218);

- даними висновку №СЕ-19/109/26-192ІТ/19, складеного 17.04.2019 року судовим експертом Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України за наслідками проведення інженерно-транспортної експертизи за спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму ДТП». В цьому висновку надано такі відповіді на поставлені запитання:

1. В заданій дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля марки «КІА CEED» ОСОБА_16 повинен був з технічної точки зору, керуватися вимогами пунктів 2.36; 12.1; 12.6 г та 10.1 Правил дорожнього руху України. У відповідності до вимог вказаних пунктів в ситуації, яка склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій ОСОБА_16 повинен був, із технічної точки зору: рухатися даною ділянкою дороги зі швидкістю, яка не перевищує 90 км/год.; під час руху мав бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, а перед початком зміни напрямку руху в бік зустрічної смуги руху - переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

2. В заданій дорожньо-транспортній ситуації, водій автомобіля марки «VOLKSWAGEN Transporter» ОСОБА_5 повинен був, із технічної точки зору, керуватися вимогами пунктів 12.6г та 12.3 Правил дорожнього руху України. У відповідності до вимог вказаних пунктів в ситуації, яка склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій ОСОБА_5 повинен був, з технічної точки зору, рухатися даною ділянкою дороги із швидкістю, яка не перевищує 90км/год., а з моменту виїзду вказаного автомобіля марки «KIA CEED» на смугу руху автомобіля цього потерпілого - останній мав негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

3. В діях водія автомобіля марки «KIA CEED» ОСОБА_17 вбачаються невідповідності вимогам пункту 10.1 ПДР України, які перебувають у причинно-наслідковому зв?язку із настанням даної ДТП.

4. В діях водія автомобіля марки «VOLKSWAGEN Transporter» ОСОБА_5 не вбачається невідповідностей вимогам пункту 12.3 ПДР України, які би перебували у причинно-наслідковому зв?язку із настанням даної ДТП (т.2, а.п.219-222);

-переглянутими в судовому засіданні відеофайлами, які містяться на флеш - карті відеореєстратора з автомобіля марки «KIA CEED». На цих файлах зафіксовано наявність відповідних попереджувальних знаків перед місцем ДТП про можливість ускладнення руху.

На підставі наведеного дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України, погоджуючись з правовою кваліфікацією вказаних дій, наданою їм органом досудового розслідуванням.

Суд вважає, що згідно зі статтями 66 та 67 КК України обставини, які пом`якшують та чи обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні, про що також зазначено в обвинувальному акті.

Поряд з тим, при призначенні покарання слід врахувати особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризуються за місцем проживання, є пенсіонером та особою похилого віку. Вказані обставини підтверджуються відповідними документами (їх копіями), наявними в матеріалах судового провадження.

Крім того, при призначенні покарання суд вважає за необхідне врахувати дані, вказані у висновку № 562-E, складеному 29.03.2022 року експертами Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення комплексної судової дорожньо-технічної та інженерно-транспортної експертизи, призначеної в процесі судового розгляду даного провадження. Зокрема, суд вважає незаперечними такі обставини, вказані в цьому висновку:

- стан дорожнього покриття та організація дорожнього руху на момент ДТП, не відповідали вимогам регламентуючих документів та не забезпечували безпеку руху транспортних засобів на ділянці автодороги між АДРЕСА_2 , на момент вказаної ДТП;

- дорожньо-експлуатаційні служби для підвищення безпечного проїзду даною ділянкою дороги повинні були за 1-2 години до виникнення ожеледиці, прогнозованої попереджувальними метеозведеннями, здійснювати про розсип твердих хлоридів на проїзну частину, а також усунути зимову слизькість з моменту її виявлення до повної ліквідації;

-таким чином, стан дорожнього покриття та організація дорожнього руху на ділянці автодороги між не відповідали вимогам регламентуючих документів та не забезпечували безпеку руху транспортних засобів на даному відрізку дороги;

-сукупність даних дорожніх умов на момент ДТП можна охарактеризувати як складні на вказаному відрізку автодороги, відбулась ДТП. Оскільки, як було досліджено вище, стан дорожнього покриття та наявна організація дорожнього руху за своїми техніко-експлуатаційними показниками не відповідали вимогам стандартів та регламентуючим документам і не забезпечували безпеку руху транспортних засобів з дозволеною швидкістю поза населеними пунктами 90 км/год, то вбачається, що дорожні умови на момент ДТП на досліджуваній ділянці значно ускладнювались, дорожня обстановка могла в будь-який момент стати аварійною (т.3, а.п.80-89).

Однак, положення цього висновку про те, що дії обвинуваченого як водія не знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку з фактом вказаної ДТП, суд вважає такими, що суперечать як позиції обвинуваченого, який повністю визнав вину, так і вище вказаним доказам, якими доводиться його винуватість. Тому суд вважає такі положення цього висновку не обґрунтованими.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує одноголосну позицію сторони державного обвинувачення, сторони захисту та потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про призначення обвинуваченому мінімального основного покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.286 КК України, та про звільнення на підставі ст.75 цього Кодексу засудженого від відбування основного покарання з випробуванням з покладенням на засудженого обов`язків, передбачених пунктами 1,2 ч. 1, та п. 2 ч.3 ст.76 КК України.

При цьому суд також до уваги позиції потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_18 про відсутність жодних претензій до обвинуваченого.

Тому суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити саме такий розмір основного покарання зі звільненням на підставі ст.75 цього Кодексу засудженого від відбування основного покарання з випробуванням з покладенням на засудженого вказаних обов`язків.

Однак, щодо призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами суд враховує, що даний злочин відноситься до тяжких, він спричинив загибель потерпілої ОСОБА_10 .

Крім того, суд бере до уваги позицію потерпілого ОСОБА_5 , який наполягає на призначенні обвинуваченому вказаного додаткового покарання, оскільки покликання обвинуваченого на те, що у разі позбавлення його права керування транспортними засобами він не може продовжувати здійснювати підприємницьку діяльність, і, як наслідок, не матиме доходу щоб відшкодувати цьому потерпілому завдану злочином шкоду, не заслуговують на увагу, оскільки потерпілий ствердив, що, обвинувачений протягом понад 5 років і так навіть частково не відшкодував даному потерпілому завдану шкоду.

Тому суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити вказане додаткове покарання на мінімальний строк, тобто на 1 рік.

Необхідності застосування запобіжного заходу до обвинуваченого до набрання цим вироком законної сили немає.

Щодо вирішення цивільних позовів слід зазначити наступне.

22.10.2019 року потерпілим ОСОБА_5 пред`явлено до обвинуваченого цивільний позов про відшкодування майнової шкоди, упущеної вигоди та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування своїх позовних вимог потерпілий вказує, що внаслідок вчиненого обвинуваченим інкримінованого злочину потерпілий тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров?я, і не були небезпечним для життя в момент спричинення. 07.01.2019 року потерпілий ОСОБА_5 самостійно звернувся в приймальне відділення КНП «Коломийська центральна районна лікарня», де був обстежений і госпіталізований у хірургічне відділення, знаходячись на стаціонарному лікуванні з 07.01. по 09.01.2019 року, що спричинило фінансові витрати на значну суму.

Так, у виписці №239 від 08.01.2019 року вказано, що 07.01.2019 року потерпілого обстежено у травматолога та проведено електрокардіографію, ультразвукову діагностику серця та черевної порожнини. Крім того, впродовж перебування у вказаному хірургічному відділенні потерпілому проводили рентгенографію органів грудної клітини та призначалося для лікування 5 препаратів, а саме: анальгін, дімедрол, кетонал, бліцеф, лазолван, які в подальшому були придбані за власні кошти в загальній сумі 2 154,78 грн., що підтверджується фіскальними чеками, доданими до позову.

Потерпілий зазначає, що після виписки та стаціонарного лікування стан його здоров?я не покращувався, а, навпаки, погіршився (через постійний біль у нозі, головний біль та стан депресії), за рекомендацією лікарів він продовжив лікування за місцем проживання, приймаючи ліки, які були виписані, виходячи з результатів аналізів. Так, за період з 10.01. по 18.01.2019 р. на придбання медичних препаратів він витратив 3 292,06 грн., що підтверджується фіскальними чеками, доданими до позову.

Крім того, через постійний головний біль, запаморочення (головокружіння) потерпілий звернувся до ТОВ «Коломия ЛТД» для проведення СКТ головного мозку. Вартість даного обстеження становить 1 350,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №01/11 від 11.01.2019 року (квитанція додається).

Враховуючи наслідки отриманих травм колін, потерпілий звернувся на прийом до лікаря у ТОВ «Центр реабілітації «Рух без болю», де отримав направлення на УЗ-дослідження двох колінних суглобів. Згідно з результатами УЗД (вартість УЗД складає 350 грн.), лікар надав потерпілому консультацію вартістю 200 грн. та призначив медичні препарати для полегшення болю в колінних суглобах на загальну суму 717,81 грн., що підтверджується фіскальними чеками від 22.01.2019 року, доданими до позову.

Враховуючи незадовільний стан здоров?я потерпілого, що стало наслідком отриманих травм після ДТП, його звичне, енергійне життя перетворилося у сковане та переповнене болем існування. Він не міг ані ходити без болю, ані лежати. Після закінчення терміну його перебування на амбулаторному лікуванні, потерпілий продовжив лікування у Івано-Франківській міській поліклініці №1 КНП «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги Івано-Франківської міської ради" до 22.02.2019 року включно, про що свідчить листок непрацездатності серії АД N? 592688, копію якого долучена до позову, оскільки спричинені потерпілому травми суттєво погіршили його стан здоров?я та самопочуття. Так, після отриманих травм біль у колінах ніг не припиняється, кожного ранку потерпілий змушений півгодини свого часу втрачати на розмасажування колін та їх розходження. Разом із тим, внаслідок отриманих травм потерпілий переніс сильне нервове потрясіння.

Потерпілий ОСОБА_5 також зазначає, що для реабілітації його фізичного здоров?я потерпілому необхідно було пройти додаткове оздоровлення. У зв?язку із цим та призначенням лікаря потерпілий придбав оздоровчу путівку від туристичного агентства « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у АДРЕСА_3 , що спеціалізується по реабілітації після травм, отриманих внаслідок ДТП. Витрати на таке оздоровлення склали 27 918,00 грн., що підтверджується рахунком-фактурою № TI-6397 від 13.02.2019 року (копію долучена до позову).

Потерпілий ОСОБА_5 також вказує, що він як фізична особа -підприємець (підтверджуючі документи додає до позову) у зв?язку з перебуванням у стані непрацездатності був позбавлений можливості отримувати прибуток протягом двох місяців, оскільки він займається роздрібною торгівлею автомобільними деталями та приладдям, то для нього наявність справного автомобіля є дуже важливою. Перш ніж придбати автомобіль, потерпілий ОСОБА_5 заощаджував кошти тривалий час, автомобіль був засобом для існування потерпілого і його сім`ї, оскільки на ньому потерпілий здійснював закупівлю товару та його транспортування до місця призначення.

Зокрема, в 2017 році потерпілий задекларував 780 000 грн. доходу за ведення своєї підприємницької діяльності за 2016 рік, у 2018 році - 870 000 грн. доходу за ведення підприємницької діяльності за 2017 рік, у 2019 році - 900 000 грн. доходу за ведення такої діяльності за 2018 рік. Отже, в середньому дохід за 3 останніх роки становить 850 000 гривень.

Однак, через протиправні дії обвинуваченого потерпілий був відсутній на робочому місці фактично протягом 2-х місяців, а тому не отримав свій очікуваний прибуток у розмірі 141 667 грн. ((850 000: 12 міс.)*2 міс.), що є упущеною вигодою.

Крім того, з вини цивільного відповідача потерпілому завдано моральну шкоду, яка, зокрема, полягає в наступному: значні кошти, які потерпілий отримує, він вимушений витрачати на лікування, а в нього є діти та внуки, яким він не може допомагати матеріально внаслідок таких витрат; існує необхідність нести додаткові витрати на реабілітаційні заходи, оскільки стан здоров`я потерпілого не покращується; внаслідок вказаної ДТП погіршилось моє загальне самопочуття потерпілого; за захистом своїх прав та інтересів він змушений звернутись до адвоката, з метою отримання кваліфікованої допомоги щодо підготовки процесуальних документів з метою звернення до суду, що не є звичними для потерпілого заняттям, та витрачати на це свій вільний час.

Внаслідок обставин, зазначених вище, суттєво порушився звичний для потерпілого перебіг повсякденного життя, погіршилось моє загальне самопочуття, що завдає йому додаткових моральних страждань та переживань. Для приведення його життя та життя його близьких в звичне русло, доведеться витратити значні додаткові фізичні, духовні сили та кошти.

Крім того, потерпілий відчуває постійний біль в колінах, час від часу він втрачає рухомість, його звичний рух став болісним, він став пересуватись повільніше, ніж це робив зазвичай, більшу частину зароблених грошей він залишає в аптеці. Через протиправні дії обвинуваченого потерпілий не міг вести свою підприємницьку діяльність , що спричинило понесення збитків.

На підставі наведеного потерпілий ОСОБА_5 просить стягнути на його користь з обвинуваченого 36 047 грн. відшкодування майнової шкоди, завданої злочином, 141 667 грн. упущеної вигоди та 55 000 грн. відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, а також присудити 20 000 грн. судових витрат, понесених на оплату витрат за надання правової допомоги, (10 000 грн. з яких вже оплачено потерпілим, а 10 000 грн. буде оплачено після закінчення судового розгляду).

Суд, перевіривши обставини , на які сторони цивільного позову (їх представники) посилаються як на підстави своїх вимог і заперечень, дійшов таких висновків.

Відповідно до ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв?язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що обвинувачений визнає позовні вимоги потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди, крім витрат на оплату вартості оздоровчої путівки від туристичного агентства « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у м. Трускавці Львівської області, в розмірі 27 918,00 грн. Отже, обвинувачений визнає ці вимоги в частині 8 064, 02 грн. При цьому суд враховує, що вказавши в судовому засіданні 07.05.2024 року таку загальну суму як 6 713, 84 грн., захисник ОСОБА_8 припустилася помилки, адже обвинувачений визнав всі складові , які утворюють таку суму (2154, 78 + 3292,06 НОМЕР_3 ), що і складає 8 064, 65 грн.

Судом встановлено, що визнання обвинуваченим позову в цій частині не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Крім того, відповідно до положень ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до рахунку - фактури №TI-6397 від 13.02.2019 року, яка долучена до позовної заяви потерпілим оплачено 27 918 грн. за придбання оздоровчої путівки від туристичного агентства « ІНФОРМАЦІЯ_2 », у АДРЕСА_3 , на період з 25.02. по 09.03.2019 року (т.1, а.п.164).

Згідно з положеннями ч.2 ст. 1166 ЦК особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до правил ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак, стороною цивільного відповідача вказаних вимог не виконано та не доведено, що вказані витрати потерпілого ОСОБА_5 на придбання оздоровчої путівки не пов`язані із вчиненням злочину та необхідністю реабілітації внаслідок його вчинення. Тому вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Отже, загальний розмір відшкодування на користь потерпілого майнової шкоди, завданої злочином, складає 35 982, 65 грн. Тому суд вважає, що зазначення в позовній заяві загального розміру цього відшкодування як 36 047 грн. є помилкою, допущеною при розрахунках.

Щодо позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, то слід зазначити наступне.

Згідно з пунктами 1, 2 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв?язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв?язку з протиправною поведінкого щодо неї самої, членів її сім?ї чи близьких родичів.

Згідно з п.1 ч. 2. ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка їі завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом. іншим ушкодженням здоров?я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

В п.9. постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з

урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи вище наведені позивачем підстави для відшкодування моральної шкоди та беручи до уваги передбачені законом та вироблені судовою практикою вимоги щодо визначення розміру такого відшкодування, в тому числі характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості , суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди, який заявлений потерпілим ОСОБА_5 підлягає задоволенню в повному обсязі, тобто 55 000 грн.

Щодо позовної вимоги про стягнення 141 667 грн. упущеної вигоди, вирахуваної за два місяці 2019 року, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями ч.1 ст.255 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включається також неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною.

Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду пояснив особливості відшкодування упущеної вигоди у кримінальному провадженні.

Так, у постанова від 26 серпня 2021 року у справі № 468/46/18-к Касаційний кримінальний суд залишив касаційну скаргу без задоволення, зазначивши таке.

Відповідно до ст. 22 ЦК України збитками, що були завдані внаслідок упущеної вигоди, є такі збитки, які могли бути реально отримані в разі належного виконання зобов`язання.

Системне тлумачення вказаної норми цивільного законодавства свідчить про те, що позивач має право на відшкодування упущеної вигоди, однак зобов`язаний надати суду докази, які підтверджують те, що він міг і повинен був отримати відповідні доходи і лише неправомірні дії відповідача стали підставою, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України збитки включають втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода ).

Реальними збитками підкреслюється наявність фактичних втрат майнової сфери потерпілої особи.

Другою складовою збитків є упущена вигода, як рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб`єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей), якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення. (Постанова Верховного Суду від 13 грудня 2018 року у справі № 923/700/17).

Інакше кажучи, збитки прямо не пов`язані з умовами договору, а лише є наслідком їх неналежного виконання стороною.

Обов`язок відшкодування збитків регулюється главою 3, 51 ЦК України та главою 25 ГК України.

Упущена вигода це втрати очікуваного приросту в майні, на підставі беззастережних доказів реальної можливості їх отримання, у разі недопущення правопорушення. Отже, реальність можливості отримання такого приросту не випливає з умов договору, але має бути доведена позивачем.

Враховуючи припис частини 4 статті 623 ЦК України, на кредитора покладений обов`язок довести розмір збитків, заподіяних йому порушенням зобов`язання.

Кредитор повинен не лише точно підрахувати розмір збитків, але й підтвердити їх документально. При визначенні розміру упущеної вигоди мають враховуватися відомості, які безспірно підтверджують реальну можливість отримання винагороди, якби зобов`язання було виконано боржником у належний спосіб. Дохід не може бути абстрактним, адже для відшкодування упущеної вигоди повинні враховуватися заходи, вжиті потерпілою особою для його отримання (Постанова Верховного Суду від 30 березня 2021 року у справі №908/2261/17).

Тобто, вимагаючи відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди, особа повинна довести, що за звичайних обставин вона мала реальні підстави розраховувати на одержання певного доходу.

Cтягнення збитків вимагає наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою і збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Потерпілим ОСОБА_5 долучено до його цивільного позову копії податкових декларацій платника єдиного податку за 2016-2018 роки, згідно з якими потерпілий як фізична особа - підприємець задекларував у 2017 році 780 000 грн. доходу за ведення своєї підприємницької діяльності за 2016 рік, у 2018 році - 870 000 грн. доходу за ведення підприємницької діяльності за 2017 рік, у 2019 році - 900 000 грн. доходу за ведення такої діяльності за 2018 рік. У цих деклараціях зазначено, що видом діяльності у вказаних звітних періодах була роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів (т.1, а.п.172-174).

Однак, вказаним потерпілим не надано суду жодних доказів про те, що саме вищевказаний малотоннажний фургон, який зазнав пошкоджень внаслідок вчинення обвинуваченим інкримінованого злочину, використовувався потерпілим саме для підприємницької діяльності, і що потерпілий мав укладені з контрагентами відповідні правочини, які би передбачали отримання ним вказаної суми упущеної вигоди. Тому позовна вимога про стягнення 141 667 грн. збитків у виді упущеної вигоди задоволенню не підлягає.

Таким чином, цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню.

В обґрунтування вимог за своїм цивільним позовом, поданим 22.10.2019 року, ОСОБА_11 зазначає, що чає, що згідно з даними висновку судово-медичної експертизи № 15 від 17.01.2019 року, отримані нею тілесні ушкодження відносяться до легких, які викликали короткочасний розлад здоров?я, і не є небезпечним для життя в момент їх спричинення.

Після ДТП 07.01.2019 року, ОСОБА_11 було доставлено до приймального відділення КНП «Коломийська центральна районна лікарня» на обстеження , після чого ОСОБА_11 була виписана з цієї лікарні наступного дня, 08.01.2019 року.

У виписці №238 від 08.01.2019 року вказано, що 07.01.2019 року ОСОБА_11 проведено УЗД печінки, консультація травматолога та зроблено аналіз крові, сечі, калу, ФОГК), за її кошти, адже у лікарнях відсутнє фінансування (виписка додається). Виходячи із результатів аналізів ОСОБА_11 призначили лікування трьома препаратами (кетолонг, діклоберл, седоксин), які в подальшому були придбані за її власні кошти.

Після виписки зі стаціонарного лікування за рекомендацією лікарів ОСОБА_11 продовжила лікування амбулаторно. Так, вона продовжувала приймати ліки, які були виписані, виходячи з результатів аналізів. Загальна вартість медикаментозного лікування за період з 07.01.2019 по 14.01.2019 року, оплачена ОСОБА_11 , становить 4 151,48 грн., що підтверджується фіскальними чеками, доданими до даного позову.

Разом із цим, після ДТП, внаслідок отриманих травм та значного нервового потрясіння, в ОСОБА_11 виникли проблеми із зубами. Як наслідок, 07.02.2019 року вона звернулась до приватного підприємця ОСОБА_19 , який надає стоматологічні послуги. Вартість наданих ним послуг становила 1 960,00 гривень, що підтверджується квитанцією № 230163 від 07.02.2019 року.

Крім того, з вини відповідача ОСОБА_11 , завдано моральної шкоди, яка, зокрема, полягає в наступному: значні кошти, які вона отримує, вона вимушена витрачати на лікування, що унеможливлює надання матеріальної допомоги її онуку; існує необхідність нести додаткові витрати на реабілітаційні заходи, оскільки стан здоров`я ОСОБА_11 не покращується; внаслідок ДТП погіршилось її загальне самопочуття;

За захистом своїх прав та інтересів ОСОБА_11 була змушена звернутись до адвокат

який би міг надати мені кваліфіковану правову допомогу щодо підготовки процесуальних

документів з метою звернення до суду, що не є звичними для ОСОБА_11 , заняттям, та витрачати на це свій вільний час.

Внаслідок обставин, зазначених вище, сугтєво порушився звичний для ОСОБА_11 перебіг повсякденного життя, погіршилось її загальне самопочуття, що завдає їй додаткових моральних страждань та переживань. Для приведення її життя та життя її близьких в звичне для них русло, доводиться витратити значні додаткові фізичні, духовні сили та кошти.

Крім того, ОСОБА_11 постійно болять пальці рук, час від часу вона втрачаю їх рухомість, більшу частину зароблених грошей вона залишає в аптеці. Вона не може виконувати роботу по господарству, не можу обходитись без медичних препаратів, що в свою чергу робить її існування матеріально невигідним для всіх членів її сім?ї та її дітей.

Також ОСОБА_11 зазначає, що через протиправні дії вона не могла вести свою підприємницьку діяльність, внаслідок чого понесла збитки. Вона є старшою жінкою, законослухняною громадянкою держави, однак, дана ДТП вибила ОСОБА_11 з колії повністю, оскільки вона відбулась на велике свято Різдво Христове. З того часу ОСОБА_11 перебуває у стресовому стані, вживає заспокійливі медичні препарати, відчуває страх при перебуванні в авто під час руху та при переході як пішохід пішохідного переходу.

ОСОБА_11 наголошує, що на час оформлення даного позову (21.10.2019 року) зухвалості відповідача немає меж, адже жодних пробачень за його безвідповідальне відношення до вчиненого, а також жодного відшкодування ним не здійснено.

На підставі наведеного цивільний позивач ОСОБА_11 просить стягнути на її користь з обвинуваченого 4 151, 48 грн. відшкодування майнової шкоди та 30 000 грн. відшкодування моральної шкоди, завданих злочином, а також присудити 15 000 грн. судових витрат, понесених на оплату витрат за надання правової допомоги, (7 000 грн. з яких вже оплачено потерпілим, а 8 000 грн. буде оплачено після закінчення судового розгляду).

Судом встановлено, що обвинувачений визнає позовні вимоги ОСОБА_11 про відшкодування майнової шкоди в розмірі 4 151, 48 грн.

Судом також встановлено, що визнання обвинуваченим цивільного позову в цій частині не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому ця позовна вимога підлягає задоволенню відповідно до правил ч.4 ст.206 ЦПК України.

Щодо позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, то суд враховує вище наведені позивачем підстави для відшкодування моральної шкоди та беручи до уваги передбачені законом та вироблені судовою практикою вимоги щодо визначення розміру такого відшкодування, в тому числі характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості , суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди, який заявлений цивільним позивачем ОСОБА_11 підлягає задоволенню в повному обсязі, тобто в розмірі 30 000 грн.

Отже, цивільний позов ОСОБА_11 підлягає задоволенню.

Щодо вимог про присудження з обвинуваченого на користь вказаних цивільних позивачів зазначених розмірів судових витрат, пов`язантих з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, то суд зазначає наступне.

Крім того, відповідно п.1 ч.1 ст.118 КПК України процесуальні витрати складаються також із витрат на правову допомогу.

Згідно із ч.2 ст. 120 цього Кодексу витрати, пов?язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи. щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний.

У ч.1 ст. 124 КПК України вказано, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Однак, в матеріалах судового провадження відсутні будь-які документи щодо оплати цими позивачами послуг адвоката ОСОБА_20 щодо надання їм правової допомоги.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення зазначених витрат з обвинуваченого на користь вказаних цивільних позивачів.

Щодо вирішення цивільного позову ОСОБА_12 , поданого 22.10.2019 року у даному кримінальному провадженні до обвинуваченого про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої злочином, то суд зазначає наступне.

Відповідно до даних свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_6 від 26.04.2021 року, виданого виконавчим комітетом П?ядицької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області цивільний позивач ОСОБА_12 померла 22.04.2021 року.

Відповідно до ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв?язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Згідно з правилами п.3 ч.1 ст.1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Отже, провадження за цивільним позовом ОСОБА_12 підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України, оскільки спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Щодо вирішення питання про стягнення з обвинуваченого на користь держави процесуальних витрат на залучення експертів у загальному розмірі 10 694, 08 грн., то такі витрати слід стягнути з нього на підставі ч.2 ст.124 КПК України.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до правил ст.100 КПК України.

Зокрема, малотоннажний фургон марки «VOLKSWAGEN Transporter T4», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », та свідоцтво про реєстрацію даного майна, передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , слід йому повернути.

Щодо вирішення питання про долю автомобіля марки ««КIA СЕЕD», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », свідоцтва про реєстрацію даного майна, а також відеореєстратора з флешкартою «Y32G00SMAS0020071TW», вилучених з даного автомобіля, то суд, заслухавши позицію учасників судового розгляду, погоджується з нею та вважає, що ці речі слід повернути засудженому як законному володільцю даного майна, а також у зв`язку зі смертю титульного власника цього транспортного засобу, потерпілої ОСОБА_10 .

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст.100, 124 128,129,174, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_7 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

На підставі п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_7 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_7 , жителя АДРЕСА_4 (тридцять п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят дві) гривні 65 копійок відшкодування майнової шкоди, завданої злочином, та 55 000 (п`ятдесят п`ять тисяч) гривень відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

В задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 у іншій частині відмовити в зв`язку з безпідставністю позовних вимог.

Цивільний позов ОСОБА_11 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_8 , жительки АДРЕСА_5 (чотири тисячі сто п`ятдесят одну) гривню 48 копійок відшкодування майнової шкоди, завданої злочином, та 30 000 (тридцять тисяч) гривень відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

Провадження в частині цивільного позову ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , поданого 22.10.2019 року до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування майнової шкоди в розмірі 45 907 грн. та моральної шкоди в розмірі 30 000 грн., закрити на підставі п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України, тобто внаслідок смерті вказаної цивільного позивача.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у загальному розмірі 10 694 (десять тисяч шістсот дев`яносто чотири) гривні 08 копійки.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09.01.2019 року, на:

малотоннажний фургон марки «VOLKSWAGEN Transporter T4», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », та свідоцтво про реєстрацію даного майна, передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_7 , та повернути ці речі вказаному потерпілому після набрання даним вироком законної сили;

- автомобіль марки ««КIA СЕЕD», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », свідоцтво про реєстрацію даного майна, а також відеореєстратор з флешкартою «Y32G00SMAS0020071TW», вилучені з даного автомобіля, та повернути ці речі засудженому ОСОБА_7 як законному володільцю даного майна, а також у зв`язку зі смертю титульного власника цього транспортного засобу, потерпілої ОСОБА_10 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1