УХВАЛА

24 квітня 2024 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Рівненській області майора юстиції ОСОБА_3 (далі слідчий), погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000117 від 25.05.2023 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 114-2 КК України та за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 3 ст. 436-2 КК України (далі це ж кримінальне провадження) про арешт майна , -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Рівненській області майор юстиції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням яке погоджено із прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_4 у якому просить накласти арешт на майно.

В обґрунтування клопотання зазначає, що після початку військового вторгнення російської федерації на територію України, спецслужби країни-агресора почали використовувати в своїй протиправній діяльності окремих громадян України. Зокрема, вказані особи, які залучені до конфіденційного співробітництва з російськими спецслужбами, за завданням їх представників вчиняють умисні дії на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України. Так, вказані особи передають ворогу розвідувальну інформацію, сприяють діяльності російських диверсійно-розвідувальних груп.

Встановлено, що громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 причетна до протиправної діяльності на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Так, у ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 в умовах дії на території України воєнного стану, з січня 2024 року надає допомогу у проведенні російською федерацією підривної діяльності проти України шляхом передання через месенджер «Telegram» представникам російської федерації інформації про розміщення та переміщення сил оборони на території Харківської області з метою завдання шкоди обороноздатності України та державній безпеці.

Крім того, остання, в умовах дії на території України воєнного стану, з 13.10.2023 систематично поширює своєму оточенню інформацію про переміщення, рух та розміщення підрозділів ЗСУ на території Харківської області з можливістю їх ідентифікації на місцевості.

Також, встановлено, що громадянка України ОСОБА_5 , будучи проросійськи налаштованою, діючи повторно, у ході розмов та з використанням власної сторінки у соціальній мережі «Однокласники», в період з 09.05.2023 по теперішній час виправдовує, визнає правомірною, заперечує збройну агресію рф проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікує осіб, які здійснюють збройну агресію рф проти України, розпочату у 2014 році.

22.02.2024 ОСОБА_5 було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, а 23.02.2024 останній повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного злочину.

Надалі, 15.04.2024 ОСОБА_5 повідомлено про нову підозру за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Відповідно до інформаційної довідки № 373187207 від 08.04.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта квартира яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задоволити.

Згідно ч.2 ст.172 КПК України з метою забезпечення арешту майна клопотання слідчого розглядається без повідомлення власника майна.

Заслухавши пояснення слідчого, вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів забезпечення кримінального провадження. Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і в клопотанні слідчого (прокурора), який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно ч. ч.2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Як встановлено судом, що ОСОБА_5 було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, а 23.02.2024 останній повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного злочину.

Надалі, 15.04.2024 ОСОБА_5 повідомлено про нову підозру за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Відповідно до інформаційної довідки № 373187207 від 08.04.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта квартира яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Санкція ч. 2 ст. 111 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 173 КПК України та вищевикладене, є необхідним накласти арешт майно, вилучене за вищевказаних обставин, оскільки наявні достатні підстави вважати, що майно відповідає критеріям встановленим ст. 98 КПК України, а незастосування арешту може призвести до втрати чи його пошкодження.

Керуючись ст. 170, 171,175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задоволити.

Накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6