УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 711/3142/22

провадження № 51-451ск24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 23 жовтня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000742, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Васильків Шполянського району Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України(далі - КК).

Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

За вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 січня 2023 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

Вирішено питання, які стосуються початку строку відбування покарання, відшкодування процесуальних витрат, а також речових доказів у кримінальному провадженні.

Згідно з вироком ОСОБА_4 визнано винуватим у тому, що він, 23 квітня 2022 року приблизно о 19:00, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , куди проник шляхом зламу вікна, застосовуючи невстановлений досудовим розслідуванням предмет, переслідуючи мету злочинного збагачення, діючи за заздалегідь розробленим злочинним планом, умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих спонукань, повторно, таємно викрав майно ОСОБА_6 , а саме роутер TP-LinkN300 TL-WR841N, вартістю 300 грн, а також гроші в сумі 400 дол. США, що за офіційним курсом валют Національного банку України станом на 23 квітня 2022 року становило 11 701, 96 грн, чим спричинив потерпілій майнову шкоду на загальну суму 12001,96 грн.

Черкаський апеляційний суд ухвалою від 23 жовтня 2023 року вирок районного суду щодо ОСОБА_4 залишив без змін.

Вимоги, викладені в касаційній скарзі, та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати ухвалу Черкаського апеляційного суду від 23 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_4 і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Суть доводів у касаційній скарзі зводиться до тверджень про порушення судом апеляційної інстанції вимог статей 370, 404, 419 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК). Указує про неналежний розгляд цим судом доводів апеляційної скарги щодо неналежності ОСОБА_6 грошей у сумі 400 дол. США та роутера.

Аргументуючи свої вимоги, ОСОБА_5 також зазначає про те, що в порушення вимог частин 11, 12 ст. 290 КПК стороні захисту не було відкрито фіскальний чек, який потерпіла надала суду на підтвердження належності їй роутера.

Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду

Перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК з огляду на таке.

Відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Як убачається зі змісту доданого до касаційної скарги вироку, висновок районного суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні зроблено з дотриманням правил безпосередності дослідження доказів, на підставі з`ясування обставин, що належать до предмета доказування, які підтверджено дослідженими у судовому засіданні доказами, оціненими відповідно до правил ст. 94 КПК та з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

Положеннями ст. 17 КПК визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та в установлених КПК випадках на потерпілого.

Обвинувальний вирок може бути постановлено судом лише в тому випадку, коли винуватість обвинуваченої особи доведено поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засади змагальності та виконуючи свій обов`язок, передбачений ст. 92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна та безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення. Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, що є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин було вчинено і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Винуватість засудженого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, встановлена на підставі доказів, які суд першої інстанції відповідно до кримінального процесуального закону оцінив з точки зору належності, допустимості та достовірності, зокрема: показань свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 23 квітня 2022 року потерпілої ОСОБА_6 та її заяви від цього числа; протоколу огляду місця події від 23 квітня 2022 року з таблицями зображень; протоколу огляду речей (документів) від 04 червня 2022 року, протоколу обшуку від 19 травня 2022 року, який був проведений на підставі ухвали слідчого судді від 11 травня 2022 року; висновків експертів від 12 травня 2022 року № СЕ-19/124-22/4237-Д, від 18 травня 2022 року № СЕ-19/124-22/4427-ТР, від 08 червня 2022 року № СЕ-19/124-22/5528-Д, від 07 червня 2022 року № СЕ-19/124-22/5539-ТВ, відповіді на запит слідчого з Черкаського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру; протоколу огляду речей (документів) з таблицею зображень від 20 травня 2022 року, детальний зміст яких наведено у вироку.

Встановивши фактичні обставини, дослідивши та проаналізувавши зібрані докази, надавши їм належну оцінку, в тому числі оцінивши їх сукупність на предмет достатності та взаємозв`язку для ухвалення вироку, суд першої інстанції з наведенням докладних мотивів дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому повторно в умовах воєнного стану і кваліфікував його дії за ч. 4 ст. 185 КК. Вирок суду відповідає вимогам статей 370, 374 КПК і є обґрунтованим.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 січня 2023 року за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 , керувався приписами статей 404, 405 КПК та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав до їх задоволення.

Згідно з положеннями ст. 419 цього Кодексу в ухвалі апеляційного суду, за результатом перегляду в межах і в порядку, визначених приписами статей 404, 405 КПК, крім іншого, мають бути зазначені узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, а при залишенні апеляційної скарги без задоволення - підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою, наводяться мотиви, що спростовують її доводи.

З долученої копії оскарженої ухвали суду апеляційної інстанції вбачається, що під час перегляду вироку районного суду він дотримався вказаних вимог закону, дав належну оцінку доводам, викладеним в апеляційних скаргах сторони захисту, та із зазначенням достатніх мотивів постановленого рішення залишив вирок суду першої інстанції без змін.

В аспекті дотримання судом апеляційної інстанції вимог ст. 419 КПК, колегія суддів враховує, що приписи пункту 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зобов`язують суд обґрунтовувати своє рішення, не можна тлумачити як такі, що вимагають детальної відповіді на кожен аргумент. Питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 цієї Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У цьому кримінальному провадженні такі стандарти дотримано. Зважаючи на вимоги кримінального процесуального закону та позицію ЄСПЛ в аспекті оцінки аргументів учасників справи щодо мотивування судових рішень, викладену, зокрема, у справі «Салов проти України» (рішення від 06 вересня 2005 року, § 89), суд апеляційної інстанції належним чином перевірив під час апеляційного перегляду доводи апеляційних скарг, вмотивовано погодившись з рішенням районного суду. Недотримання Черкаським апеляційним судом приписів статей 370, 419 КПК колегія суддів Верховного Суду не вбачає.

Суд апеляційної інстанції перевірив, зокрема доводи апеляційної скарги захисника, які є аналогічними доводам його касаційної скарги, та надав на них вичерпні відповіді. Колегія суддів касаційного суду погоджується з висновками апеляційного суду, ухвала якого є належно умотивованою й обґрунтованою, у ній наведено переконливі мотиви, з яких виходив суд, та положення закону, якими він керувався під час постановлення рішення.

Так, апеляційний суд обґрунтовано спростував твердження сторони захисту щодо відсутності доказів доведення винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, пославшись на протокол огляду місця події від 23 квітня 2022 року в приміщенні кімнати АДРЕСА_2 , відповідно до якого на металевій коробці, в якій знаходилися гроші у сумі 400 дол. США та які викрадено, було виявлено та вилучено 4 сліди папілярних узорів, три з яких, розмірами 13х34 мм, 12х32мм, 18х15мм, відповідно до висновку експерта від 12 травня 2022 року № СЕ-19/124-22/4237-Д придатні для ідентифікації.

Суд апеляційної інстанції урахував і дані автоматизованого дактилоскопічного обліку Черкаського НДЕКЦ МВС та висновок експерта від 08 червня 2022 року № СЕ-19/124-22/5528-Д, відповідно до яких два сліди пальців рук, вилучені 23 квітня 2022 року під час огляду місця події, залишені вказівним та безіменним пальцями правої та лівої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_4 .

Тут касаційний кримінальний суд вважає за необхідне наголосити, що сторона захисту в касаційній скарзі вказані докази не оспорює та жодним чином не спростовує.

Черкаський апеляційний суд також перевірив і відхилив твердження сторони захисту щодо неналежності потерпілій ОСОБА_6 грошей в сумі 400 дол. США, оскільки вони не знайшли свого підтвердження. Зокрема, потерпіла (тут потрібно зазначити, що вона була попереджена про кримінальну відповідальність за дачу суду завідомо неправдивих показань,учасники апеляційного розгляду мали змогу задавати їй запитання), серед іншого, дала показання про те, що коли вона разом з працівниками поліції зайшла в кімнату, то виявила відсутність грошей в сумі 400 дол. США, які зберігалися в металевому судочку, і які вона збирала тривалий час, відкладаючи з заробітку та обмінюючи на долари. Також повідомила про зникнення з кімнати білого з чорними смужками роутера, який вона купувала 09 жовтня 2018 року, відповідно до товарного чеку.

До того ж потерпіла ОСОБА_6 під час огляду місця події 23 квітня 2023 року повідомляла, що в дивані, в металевій коробці раніше знаходилися її гроші, яких під час огляду місця події виявлено не було.

Крім того, суд апеляційної інстанції, визнаючи необґрунтованими доводи засудженого та захисника про відсутність в матеріалах кримінального провадження доказів того, що роутер належить потерпілій ОСОБА_6 , послався на достатньо вагомі обставини, встановлені під час апеляційного розгляду:

- впізнання потерпілою ОСОБА_6 в ході огляду в судовому засіданні роутера TP-Link N 300 TL-WR841N та коробки до нього, які було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки він (роутер) відповідає видовим ознакам - білий колір з чорними смужками, з наявною заводською плівкою на антенах, яку потерпіла не знімала після придбання;

- факт відповідності номера роутера, що є речовим доказом у кримінальному провадженні з номером роутера, який був придбаний ОСОБА_6 , відповідно до фіскального чека від 09 жовтня 2018 року, який потерпіла надала апеляційному суду для підтвердження належності їй роутера.

Що стосується доводів захисника про невідкриття стороні захисту вказаного фіскального чеку, то колегія суддів зазначає таке.

У частині 11 ст. 290 КПК встановлено обов`язок сторін кримінального провадження здійснювати відкриття одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду.

Водночас відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК потерпілий, його представник та законний представник віднесені до сторони обвинувачення лише у випадках, установлених цим Кодексом (зокрема, у разі зміни прокурором обвинувачення в суді або при його відмові від обвинувачення; у разі здійснення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення). І лише у таких випадках обов`язок відкриття матеріалів за ст. 290 КПК може покладатися на потерпілого.

Тобто, враховуючи вищевказане, обов`язок відкриття матеріалів у цьому кримінальному провадженні на потерпілу не поширюється. Крім того, будучи самостійним суб`єктом доказування, потерпіла, долучивши фіскальний чек, здійснила захист своїх інтересів з метою спростування доводів сторони захисту про неналежність їй роутера. Такий підхід узгоджується із практикою Верховного Суду (постанова від 12 лютого 2019 року у справі № 523/20784/14-к, постанова від 29 січня 2020 року у справі № 409/1841/18).

Суд також звертає увагу на те, що коли сторона вимагає скасування або зміни судового рішення, посилаючись на порушення, допущене під час кримінального провадження, вона має обґрунтувати не лише наявність такого порушення, але й надати доводи тому, що воно істотно позначилося на можливостях сторони відстоювати свою позицію у справі і не було виправлено в ході кримінального провадження. Для цього сторона має продемонструвати, що вона під час кримінального провадження вжила заходів у межах процесуальних можливостей, наданих їй кримінальним процесуальним законодавством, для виправлення ситуації, що склалася внаслідок стверджуваного порушення.

Коли сторона вимагає скасування судових рішень і призначення судового розгляду в суді відповідної інстанції, вона має вказати, яким чином таке скасування дозволить виправити порушення, на яке вона посилається. Таких обґрунтувань касаційна скарга захисника ОСОБА_5 не містить.

Колегія суддів вважає, що за відсутності будь-якого розумного пояснення стороною захисту того, за яких інших обставин на місці вчинення кримінального правопорушення з`явилися два сліди пальців рук, залишені вказівним та безіменним пальцями правої та лівої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_4 , у сукупності з показаннями потерпілої та свідка ОСОБА_8 , який зазначив, що до нього звернувся ОСОБА_4 з проханням допомогти продати належний йому роутер білого кольору (тут необхідно наголосити про встановлення апеляційним судом того, що матеріали провадження не містять даних належності роутера ОСОБА_4 та будь - яких доказів на підтвердження вказаного факту він не надав), та іншими доказами, які підтверджують версію обвинувачення про вчинення ОСОБА_4 таємного викрадення роутера TP-Link N 300 TL-WR841N та грошей в сумі 400 дол. США, що належать саме потерпілій ОСОБА_6 , встановлені обставини давали судам достатні підстави для висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом.

Таким чином, викладені в касаційній скарзі сторони захисту твердження не спростовують правильності висновків, зазначених в оскаржуваному судовому рішенні, у зв`язку з чим немає підстав для сумнівів у законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення. З огляду на вказане вище відсутні підстави для задоволення касаційної скарги захисника.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 428 КПК передбачено, що суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для її задоволення немає.

Ураховуючи викладене, Верховний Суд згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК відмовляє у відкритті касаційного провадження.

На цих підставах Верховний Суд постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_5 на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 23 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3