Справа № 275/400/24
В И Р О К
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 квітня 2024 року смт. Брусилів
Брусилiвський районний суд Житомирської областi в складі:
головуючого суддi ОСОБА_1
при секретарі с/з ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , її захисника адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Нові Озеряни Житомирської області, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, маючої на утриманні троїх неповнолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -
Указом Президента України № 64/2022 на території України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який затверджено 24.02.2022 Верховною Радою України ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні».
У зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", на підставі Указу Президента України від 06 листопада 2023 р. №734/2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.
Всупереч введеному правовому режиму воєнного стану, 02.12.2023 близько 10 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою свого проживання по АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що на банківський карті АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 ОСОБА_6 , який тимчасово проживав у її домоволодінні на підставі усної домовленості, без укладання договору про оренду житла, наявні грошові кошти, маючи фінансові проблеми, вирішила викрасти з банківської карти потерпілого ОСОБА_6 грошові кошти.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконно збагатитися, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю власника та інших осіб поблизу себе, 02.12.2023 близько 10 годині 31 хвилин, ОСОБА_4 взяла мобільний телефон потерпілого марки «Vivo Y33s», знаючи пароль до додатку «Приват24», оскільки допомагала йому його встановлювати. Перебуваючи у вказаний час та вказаному місці, за вказаних обставин, ОСОБА_4 зайшла до мобільного додатку «Приват24» та перерахувала з банківської картки потерпілого ОСОБА_6 АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 1 500 грн. на свою картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , тим самим таємно, умисно викрала грошові кошти на вказану суму та викраденим розпорядилася на власний розсуд.
Крім цього, реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, достовірно знаючи, що на банківській карті АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 ОСОБА_6 залишились грошові кошти, всупереч введеному правовому режиму воєнного стану, 06.12.2023 близько 11 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою свого проживання по АДРЕСА_2 , маючи фінансові проблеми, вирішила викрасти залишок коштів на банківській карті потерпілого ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконно збагатитися, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю власника та інших осіб поблизу себе, ОСОБА_4 06.12.2023 близько 11 годині 05 хвилин взяла мобільний телефон потерпілого марки «Vivo Y33s», знаючи пароль до додатку «Приват24», оскільки допомагала йому його встановлювати. Перебуваючи у вказаний час та вказаному місці, за вказаних обставин, ОСОБА_4 зайшла до мобільного додатку «Приват24» та перерахувала з банківської картки потерпілого ОСОБА_6 АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 500 грн. на свою картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , тим самим таємно, умисно викрала грошові кошти на вказану суму та викраденим розпорядилася на власний розсуд.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинила потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 2 000 грн.
Крім цього, всупереч введеному правовому режиму воєнного стану, 22.01.2024 року близько 13 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою свого проживання по АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що на банківський карті ОСОБА_6 , який тимчасово проживав у її домоволодінні на підставі усної домовленості, без укладання договору про оренду житла, АТ «ОТП БАНК» № НОМЕР_3 наявні грошові кошти, маючи фінансові проблеми, повторно вирішила викрасти з банківської карти потерпілого ОСОБА_6 грошові кошти.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконно збагатитися, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю власника та інших осіб поблизу себе, 22.01.2024 близько 13 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 взяла мобільний телефон ОСОБА_6 марки «Vivo Y33s», знаючи пароль до додатку «ОТП БАНК» на ньому, так як допомагала потерпілому ОСОБА_6 його встановлювати. Перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці за вказаних обставин, ОСОБА_4 зайшла до мобільного додатку та перерахувала з банківської картки АТ «ОТП Банк» № НОМЕР_3 потерпілого ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 1 000 грн. на свою картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , та 1 600 гривень на свою банківську карту АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" (Монобанк) № НОМЕР_4 , тим самим таємно, умисно, повторно викрала грошові кошти на вказану суму та викраденим розпорядилася на власний розсуд.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинила потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 2 600 грн.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими в умовах воєнного стану, а також своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто її дії органом досудового розслідування кваліфіковані вірно.
15 березня 2024 року між прокурором Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 була укладена у даному кримінальному провадженні угода про визнання винуватості, згідно якої прокурор Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 з однієї сторони та обвинувачена ОСОБА_4 з іншої сторони, в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , за згоди потерпілого ОСОБА_6 дійшли згоди щодо формулювання підозри та правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 4 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинна понести обвинувачена за вчинення кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, сторони прийшли до згоди, що ОСОБА_4 потрібно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років тавідповідно до положень ст. 75 КК України звільнити останню від відбування покарання з випробуванням.
Розглядаючи в порядку ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винною у вчиненні даного кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, каялась, повідомила про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про визнання винуватості, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, просила вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в угоді міру покарання.
Прокурор та захисник також не заперечували проти затвердження вказаної угоди судом.
Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Так, згідно вимог п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода при визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
При цьому кримінальне правопорушення, у вчиненні якогоОСОБА_4 визнала себе винною, згідно з вимогами ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
В матеріалах даного кримінального провадження міститься згода потерпілого ОСОБА_6 на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 .
Крім того, ОСОБА_4 має постійне місце проживання, де характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, раніше не судима, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, часткове відшкодування завданого збитку.
Узгоджена угодою міра покарання для обвинуваченої ОСОБА_4 встановлена в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України з урахуванням даних, які характеризують особу обвинуваченої, обставин, що пом`якшують покарання.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її невиконання.
Оскільки вказані умови угоди про визнання винуватості повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутня неможливість виконання обвинуваченою взятих на себе за угодою зобов`язань, а також не встановлено відсутності фактичних підстав для визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченій ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання, тобто у вигляді позбавлення волі строком на 5 років зізвільненням останньої від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст. 75 КК України та покладенням на обвинувачену обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.
При цьому суд вважає, що саме таке покарання, призначене судом обвинуваченій ОСОБА_4 , буде найбільше відповідати принципам та цілям призначення покарання і буде найбільш необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Крім того суд вважає за необхідне речові докази виписку по картці ОСОБА_6 № НОМЕР_5 на 2 аркушах, дві квитанції, надані ОСОБА_4 , виписки, надані ОСОБА_4 по її карткових рахунках за грудень на 13 аркушах та за січень на 12 аркушах, виписка по картковому рахунку АТ«УНІВЕРСАЛ БАНК» на 1 арк. та два скріншоти з телефону ОСОБА_4 на 2 арк., приєднані до матеріалів кримінального провадження, залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження; зразок букального епітелію ОСОБА_4 , який відібрано на два ватні аплікатори з дерев`яним стрижнем, які поміщені до паперового конверту, що зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів ВП № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, необхідно знищити.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 373, 374, 468, 469, 474 ч. 7, 475 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Речові докази виписку по картці ОСОБА_6 № НОМЕР_5 на 2 аркушах, дві квитанції, надані ОСОБА_4 , виписки, надані ОСОБА_4 по її карткових рахунках за грудень на 13 аркушах та за січень на 12 аркушах, виписка по картковому рахунку АТ«УНІВЕРСАЛ БАНК» на 1 арк. та два скріншоти з телефону ОСОБА_4 на 2 арк., приєднані до матеріалів кримінального провадження, залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження; зразок букального епітелію ОСОБА_4 , який відібрано на два ватні аплікатори з дерев`яним стрижнем, які поміщені до паперового конверту, що зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів ВП № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, - знищити.
Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1