Справа №127/545/24
Провадження № 1-кп/127/13/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

провівши підготовче судове засідання по кримінальному провадженню відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001341 від 07.09.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бугрин Гощанського району Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Як було встановлено судом, ОСОБА_3 , 07.09.2023 близько 09:20 год. керуючи технічно справним автомобілем марки «Фольцваген Т5», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вулиці Тиврівське шосе в м. Вінниці, в напрямку вулиці Хресної, в районі опори лінії електропередач № 36, перед початком виконання маневру лівого розвороту не зайняв завчасно відповідне крайнє положення на проїзній частині, не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, виконуючи зазначений маневр, з необережності допустив зіткнення із технічно-справним автомобілем марки «Тойота Кемрі», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5 , який рухався в крайній лівій смузі попутного напрямку.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 890 від 11.12.2023 ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: «закрита черепно-мозкова травма струс головного мозку, забій м`яких тканин лобної та скроневої ділянки голови ліворуч садна лобної ділянки; закритий крайовий уламковий перелом правого надколінника на рівні внутрішнього краю без зміщення», які належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки не являлись небезпечними для життя в момент спричинення і не супроводжувались загрозливими для життя явищами, за своїм характером перелом надколінника спричинив тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.

Відповідно до висновку судово-автотехнічної експертизи № 6233/6234/23-21 від 20.10.2023 «В даній дорожній ситуації водій ОСОБА_5 повинен був керуватись технічними нормами вимог п. п. 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху, а водій ОСОБА_3 відповідно до вимог п. п. 10.4, 10.6 Правил дорожнього руху. Відповідно до відеозапису події, швидкість руху автомобіля «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_2 на час початку розпитку події ДТП складала величину близько 90 км/год. Водій ОСОБА_5 не мав технічної можливості попередити зіткнення з автомобілем марки «Фольцваген Т5», державний номерний знак НОМЕР_1 шляхом виконання ним норм вимог п.п. 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху. В даній дорожній ситуації в діях водія ОСОБА_5 невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які б знаходились у причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП, не вбачається. В діях водія ОСОБА_3 вбачається невідповідність вимогам п. п. 10.4, 10.6 Правил дорожнього руху. які з технічної точки зору, знаходились у причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП».

Таким чином, в діях водії ОСОБА_3 вбачається невідповідність вимогам п. п. 10.1, 10.4, 10.6 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

?п. 10. «Перед початком руху, перестроювання та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

?п. 10.4 «Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутним транспортним засобом…»;

?п. 10.6 «Якщо транспортний засіб через свої габарити або інші причини не може виконати поворот чи розворот з відповідного крайнього положення, дозволяється відступити від вимог пункту 10.4 цих Правил, якщо це не суперечить вимогам заборонних чи наказових дорожніх знаків, дорожньої розмітки та не створить небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. У разі потреби, для забезпечення безпеки дорожнього руху, слід звернутися за допомогою до інших осіб».

Порушення вимог п. п. 10.4, 10.6 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 знаходяться у причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У ході підготовчого судового засідання захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_3 заявив клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження за № 0001341 від 07.09.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання захисника, просив суд його задовольнити, звільнити його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із примиренням винного з потерпілим, на підставі ст. 46 КК України та закрити кримінальне провадження відносно нього.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 , зазначив, що вину у вчиненому злочині визнає повністю, розуміє, що підстава його звільнення від кримінальної відповідальності є нереабілітуючою, однак він примирився з потерпілим, відшкодував йому завдану матеріальну та моральну шкоду, яка підлягає стягненню саме з нього, зробив для себе належні висновку. Щодо частини відшкодування матеріальної та моральної шкоди, потерпілий також має намір звертатись до страхової компанії.

Потерпілий ОСОБА_5 просив суд задовольнити клопотання захисника, звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, на підставі ст. 46 КК України, зазначив, що обвинувачений відшкодував йому частину завданої матеріальної та моральної шкоди, яка підлягає стягненню саме з нього, а щодо відшкодування іншої суми коштів, потерпілий має намір звертатись до страхової компанії. Претензій до обвинуваченого, ОСОБА_5 не має.

Прокурор ОСОБА_4 не заперечував щодо задоволення клопотання та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 46 КК України.

Суд вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, зокрема, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Як вбачається із ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України.

Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Статтею 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилась з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Як вбачається із Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» звільнення особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

У ході підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, примирився із потерпілим, відшкодував йому частину завданої матеріальної та моральної шкоди, а щодо відшкодування іншої частини коштів, потерпілий має намір звертатись до страхової компанії.

Крім того, судом враховано, що потерпілий ОСОБА_5 претензій до обвинуваченого не має та у ході підготовчого судового засідання просив суд звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.

Таким чином, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 46 КК України підлягає задоволенню.

Крім того, Верховний Суд у своїй постанові № 598/1781/17 від 17.06.2020 зазначив, що суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

З урахуванням викладеного з обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.09.2023 підлягає скасуванню.

Питання, щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284, 285, 286, 288, 370, 372 КПК України, ст. 46 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 46 КК України задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілими, на підставі ст. 46 КК України.

Кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001341 від 07.09.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрити.

Речові докази, а саме:

?автомобіль марки «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_2 , який поміщений на майданчик для тимчасово затриманих транспортних засобів повернути власнику ОСОБА_5 ;

?автомобіль марки «Фольцваген Т5», державний номерний знак НОМЕР_1 , який поміщений на майданчик для тимчасово затриманих транспортних засобів повернути власнику ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведені експертизи на користь держави у сумі 6 213,68 грн.

Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.09.2023 - скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні копію ухвали суду надіслати поштою не пізніше наступного дня після її проголошення.

Суддя: