Справа № 331/3774/24
Провадження № 1-кп/331/541/2024
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 червня 2024 р. м.Запоріжжя
Жовтневий районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м.Дніпропетровська, українця, громадянина України,
освіта середня,не одруженого, не працюючого, проживає в
АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.249 ч.1 КК України,
У період часу з 23 год. 00 хв. 15 травня 2024 р. до 04 год. 00 хв. 16 травня 2024 р., ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом, знаходячись на Каховському водосховищі р.Дніпро, поблизу будинку 99 по вул.Крива бухта в м.Запоріжжі, в порушення ст.63 Закону України «Про тваринний світ» та пп.1 п.1 Розділу ІV Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.09.2022 р. № 700, на воді, з гумового човна марки «SEAHAWK 2», за допомогою забороненого знаряддя рибного лову двох сіток ліскових, здійснив незаконний рибний добувний промисел, внаслідок чого незаконно виловив водні біоресурси, а саме: 87 екземплярів особин риби «карась сріблястий», вартістю відповідно до розрахунку матеріальної шкоди згідно такс, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.09.2023 р. № 1042, 1581 гривня за одну особину, на загальну суму 137547 гривень.
Згідно висновку експерта № СЕ-19/108-24/9855-ФХУД від 28.05.2024 р. в результаті незаконного вилову риби ОСОБА_3 завдано довкіллю матеріальну шкоду на загальну суму 137547 гривень.
Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/108-24/9855-ФХУД від 28.05.2024 р. та згідно з листом Інституту рибного господарства НААН України від 20.05.2024 р., внаслідок вилову водних біоресурсів забороненими знаряддями лову 16.05.2024 р. у затоці Крива бухта Каховського водосховища на річці Дніпро, поблизу вул.Крива бухта Олександрівського району м.Запоріжжя, виявлено ознаки (критерії) істотної шкоди «добування великої кількості риби» та «вилов риби у період нересту», отже ОСОБА_3 завдав істотної шкоди рибному господарству України на загальну суму 137547 гривень.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 в порядку ст.302 КПК України надійшов до суду з клопотанням прокурора Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_4 про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , вбачається, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме в незаконному зайнятті рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акта без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження в їх сукупності, перевіривши встановлені органом дізнання обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.249 КК України, знайшла своє підтвердження.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст.249 ч.1 КК України за ознаками незаконного зайняття рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду.
Суд при призначенні покарання має враховувати дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів. При призначенні покарання суд ураховує також роз`яснення, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009 р.), що суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання,передбачені ст.66 КК України, є: визнання вини та щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, відсутні.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи з цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (проступку), об`єм обвинувачення, обставини, що пом`якшують покарання, особу винного, який раніше не був засудженим, на обліку в спеціальних медичних закладах не перебуває, має постійне місце проживання, не працевлаштований і не має джерела доходу, суд дійшов висновку про можливість призначення обвинуваченому покарання у вигляді апробаційного нагляду в межах санкції ч.1 ст.249 КК України, що на думку суду буде відповідати принципам та меті призначення покарання.
Державним агентством України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм в особі Управління Державного агентством України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Запорізькій області заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 завданої кримінальним правопорушенням шкоди в сумі 137547 гривень. Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Речові докази відповідно до вимог ст. 100 КПК України:
- 1 сітку ліскову 50 мм довжиною 10 м висотою 1 м, 1 сітку ліскову 50 мм довжиною 20 м висотою 1 м, які передані на відповідальне зберігання до камери схову ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області за квитанцією від 24.05.2024 р., номер книги обліку речових доказів 413, порядковий номер 8020, - слід знищити;
- один гумовий човен «SEAHAWK 2» зеленого кольору з вставками сірого та жовтого кольору, два весла чорного кольору з жовтим пір`ям, які передані на відповідальне зберігання до камери схову ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області за квитанцією від 24.05.2024 р., номер книги обліку речових доказів 413, порядковий номер 8020, як знаряддя злочину, слід конфіскувати в дохід держави.
По справі є судові витрати за проведення судової експертизи. Враховуючи, що суду не надано розрахунку в частині витратних матеріалів, суд позбавлений можливості визначити розмір судових витрат, що підлягають стягненню з обвинуваченого, оскільки оплата праці експерта здійснюється за рахунок державного бюджету.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374, 381-382 КПК України, суд

у х в а л и в:
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.249 ч.1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді одного року пробаційного нагляду.
Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_3 не обирати.
Речові докази по справі відповідно до ст.100 КПК України:
- 1 сітку ліскову 50 мм довжиною 10 м висотою 1 м, 1 сітку ліскову 50 мм довжиною 20 м висотою 1 м, які передані на відповідальне зберігання до камери схову ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області за квитанцією від 24.05.2024 р., номер книги обліку речових доказів 413, порядковий номер 8020, - знищити;
- один гумовий човен «SEAHAWK 2» зеленого кольору з вставками сірого та жовтого кольору, два весла чорного кольору з жовтим пір`ям, які передані на відповідальне зберігання до камери схову ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області за квитанцією від 24.05.2024 р., номер книги обліку речових доказів 413, порядковий номер 8020, - як знаряддя злочину конфіскувати в дохід держави.
Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України, копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1