У Х В А Л А

13 червня 2024 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді

ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , їх захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8

розглянувши клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченогоОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0002461 від 03.11.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, ч. 1 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в :

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 . В обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою під час судового провадження прокурор послався на наявність ризиків, які дають підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема ризик переховування від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, а також ризик вчинення іншого кримінального правопорушення. Неможливість запобігання зазначеним вище ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів обґрунтовує тяжкістю інкримінованого злочину, що обумовлює можливість тримання під вартою. Зазначає, що враховуючи встановлені обставини кримінального правопорушення, застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не гарантує можливості запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України. Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора та просив суд його задовольнити. Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник в судовому засіданні при вирішенні клопотання прокурора поклались на розсуд суду.

У свою чергу, обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник заперечили проти задоволення клопотання прокурора, просили суд застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі, зокрема домашній арешт.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд дійшов таких висновків.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16.05.2024 обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 13.07.2024 включно.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Санкція ч. 4 ст. 185 КК України передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому виходячи із кваліфікації кримінального правопорушення застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є законодавчо передбаченим.

Разом з тим, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам кримінального провадження (ч. 1 ст. 183 КПК України). Вимоги статті 194 КПК України зобов`язують суд під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. За таких умов суду належить дослідити кожен із зазначених вище критеріїв окремо.

Щодо обґрунтованості підозри.

Суд звертає увагу на те, що оцінка обґрунтованості пред`явленого особі обвинувачення судом здійснюватиметься після закінчення судового розгляду під час ухвалення вироку. Станом на 13.06.2024 року стадія досудового розслідування завершена та зібрано усі докази, які прокурор вважав достатніми для складення обвинувального акту. Із змісту обвинувального акту, який надійшов до суду, вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. В обвинувальному акті зокрема викладене формулювання обвинувачення та фактичні обставини правопорушення.

Щодо ризиків кримінального провадження.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Санкція ч. 4 ст. 185 КК України відносить інкримінований злочин до тяжких і передбачає покарання у виді позбавлення волі від п`яти до восьми років. Суд звертає увагу, що застосований запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 відповідає конкретним підставам і меті запобіжного заходу, відповідає характеру та тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, суд бере до уваги те, що він, опинившись на волі, зможе вчинити спроби переховуватися від суду, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за яке передбачена у вигляді позбавлення волі від п`яти до восьми років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від суду побоюючись можливої реальної міри покарання у рази визнання його винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.Крім того, обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого злочину проти власності, не працює, не має постійного джерела доходу, а тому він для задоволення своїх мінімальних соціальних потреб може продовжити вчиняти нові злочини. Водночас, наявність ризику незаконного впливу на свідків та потерпілого, прокурором не доведено.

Таким чином, беручи до уваги стадію судового розгляду, обставини, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на теперішній час не змінились та ризики передбачені ст. 177 КПК України, що були підставою для застосування цього запобіжного заходу та його продовження, не зменшилися та не перестали існувати, враховуючи особу обвинуваченого, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд вважає необхідним клопотання прокурора задовольнити та продовжити строк тримання під вартою строком на два місяці. Такий строк тримання під вартою суд вважає, прийнятним і виправданим для втручання в права і свободи обвинуваченого по справі.

Щодо застосування менш суворого запобіжного заходу.

Досліджені під час судового засідання ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні судового провадження, у тому числі щодо належного виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків. Будь-яких нових обставин, які б в достатній мірі слугували підставою для пом`якшення запобіжного заходу суду наведено не було.

На думку суду, застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні обвинуваченому цілодобово залишати житло, не зможе унеможливити спробам переховуватись від суду, вчинити кримінальне правопорушення. Про обрання відносно обвинуваченого особистої поруки не надходило жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру. Застосування до обвинуваченого особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного і не зменшить наявність ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації. Отже, суд погоджується із доводами прокурора про недостатність застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу.

На підставі ч. 3 ст. 183 КПК України слід визначити заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 грн. На думку суду, такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим КПК України. У разі внесення застави, на обвинуваченого покладаються наступні обов`язки, що діють з моменту внесення застави, а саме: прибувати на першу вимогу до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи; не відлучатися із Київської області без дозволу суду. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 до 10.08.2024 року включно.

Утримувати обвинуваченого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою у Державній установі «Київській слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на такий депозитний рахунок: (Отримувач: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області; код отримувача (ЄДРПОУ) 26268119; рахунок отримувача UА0018661; призначення застава) згідно квитанції від (дата та № квитанції).

У разі внесення застави на ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 покладаються наступні обов`язки, що діють з моменту внесення застави, а саме: прибувати на першу вимогу до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи; не відлучатися із Київської області без дозволу суду. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого у разі його звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, визначити до 10.08.2024 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору негайно після її оголошення для відома та направити керівнику ДУ «Київський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 14.06.2024 об 08.30 год.

Суддя ОСОБА_1