Справа № 713/777/24
Провадження №1-кс/713/168/24
УХВАЛА

іменем України

19.03.2024 м. Вижниця

Слідчий суддя Вижницького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , перевіривши клопотання дізнавача СД Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_2 про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000057 від 14.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,

УСТАНОВИВ:

15.03.2024 року дізнавач СД Вижницького РВП ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Вижницької окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженні, внесеному до №0000057 від 14.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Просив накласти арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 08.06.2010 року, видане на ім`я ОСОБА_4 , житель АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження ним з метою проведення експертних досліджень.

Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.1, 2 ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У частині 5 ст.171 КПК України закріплено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

З доданих до клопотання матеріалів встановлено, що майно вилучене 13.03.2024 року під час огляду місця події, дізнавач звернувся до слідчого судді з клопотанням 15.03.2024 року, тобто з пропуском строків, передбачених ч.5 ст.171 КПК України.

Клопотання підлягає поверненню прокурору, оскільки подано без додержання решти вимог ст.171 КПК України, а саме:

не обґрунтовано з наданням відповідних доказів наявності ризику втрати речових доказів, а також існування обставин, які підтверджують, що незастосування арешту тимчасово вилученого майна призведе до його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження;

зазначено, що арешт на тимчасово вилучене майно необхідно накласти з метою проведення його експертиз, однак доказів призначення експертиз у даному кримінальному провадженні до клопотання не додано.

Матеріали провадження свідчать про те, що досудове розслідування здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, за змістом диспозиції якого встановлена кримінальна відповідальність за використання завідомо підробленого документа.

До клопотання не надано доказів на підтвердження тих обставин, що до ЄРДР внесено відомості за фактом використання ОСОБА_4 завідомо підробленого документа - посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого 08.06.2010 року на ім`я ОСОБА_4 , жителя АДРЕСА_1 , а також виявлених ознак його підробки, що свідчить про недотримання дізнавачем вимог ст.214 КПК України.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання сторони обвинувачення у відповідності до ч.3 ст.172 КПК України підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Крім того з наданих дізнавачем матеріалів вбачається, що у кримінальному провадженні про підозру нікому не повідомлено, а отже, в даному випадку дізнавач просить накласти арешт на майно третіх осіб.

Відповідно до ч.2 ст.64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

За вказаних обставин з клопотанням про накладення арешту на майно третьої особи може звернутись виключно прокурор.

У даному випадку, в порушення положень ст.64-2 КПК України, з таким клопотанням звернувся дізнавач.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.170-172, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача СД Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_2 про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000057 від 14.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України - повернути прокурору Вижницької окружної прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 для усунення недоліків, встановивши строк у 72 години для їх усунення.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Іван ПИЛИП`ЮК