Справа № 236/155/22
Провадження № 1-кп/202/368/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, щодо якої вирішується

питання про застосування примусових заходів

виховного характеру ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду м.Дніпропетровська клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 від 04 січня 2022 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.260 КК України -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська перебуває клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 від 04 січня 2022 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.260 КК України.

Відповідно до клопотання, на початку травня 2014, точну дату та час встановити не виявилось можливим, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на той час являвся особою, яка не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність, виник злочинний умисел, спрямований на участь у діяльності непередбаченого законом збройного формування, що входить до складу псевдо державного утворення, так званої «Донецької Народної Республіки».

Реалізуючи свій злочинний намір, на той час малолітній ОСОБА_4 , діючи умисно, за власного ініціативою, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з початку травня 2014, вступив до лав незаконного збройного формування псевдо державного утворення «Донецька Народна Республіка». Ознайомившись зі встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками особи, непередбаченого законом збройного формування, на той час малолітній ОСОБА_4 , дав свою добровільну згоду на їх дотримання та виконання, тим самим підтвердив свої наміри на участь у вищевказаному непередбаченому законом збройному формуванні та виконання його цілей і завдань.

Після цього, на той час малолітній ОСОБА_4 , перебуваючи у складі непередбаченого законом збройного формування, починаючи з початку травня 2014 до середини травня 2014, брав участь в його діяльності, а саме: з метою недопущення Збройних сил України на територію тимчасово підконтрольній непередбаченому законом збройному формуванню псевдо державного утворення, так званої «Донецької Народної Республіки», здійснював перевірку документів, огляд власних речей громадян, огляд транспортних засобів, що перетинають незаконно встановлений представниками непередбаченого законом збройного формування блокпосту, розташованого на перехресті автодоріг сполученням АДРЕСА_1 .

Таким чином, ОСОБА_4 , який на той час являвся особою, яка не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність, вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.260 КК України, тобто участь у діяльності не передбаченого законом збройного формування.

У клопотанні ставиться питання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження.

У судовому засіданні ОСОБА_4 обставини, які викладені в клопотанні про застосування відносно нього примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження підтвердив.

У судових дебатах прокурор просила відмовити у задоволенні клопотання у зв`язку із досягненням ОСОБА_4 повноліття.

Вислухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до наступного висновку.

Суд вважає, що дійсно мало місце суспільно небезпечне діяння, а саме участь у діяльності не передбаченого законом збройного формування. Зазначене суспільно небезпечне діяння скоєне ОСОБА_4 у 15-річному віці, тобто до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння, та підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст.260 КК України.

Разом з тим клопотання про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені ч.2 ст. 105 КК України, суд застосовує до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього кодексу.

Частина 2 ст.105 КК України передбачає застосування примусових заходів виховного характеру саме до неповнолітнього.

Згідно зі ст.498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Як вбачається з п.3 ч.1 ст.501 КПК України, під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру, суд з`ясовує питання чи слід застосувати до неповнолітнього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Виходячи зі змісту ст.ст.97,105 КК України, ст.ст.498,501 КПК України, примусовий захід виховного характеру є специфічним заходом, який застосовується лише до неповнолітнього. Тобто примусові заходи виховного характеру, передбачені законом України про кримінальну відповідальність, застосовуються не лише за умови вчинення особою, яка після досягнення 11-річного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, а і якщо під час постановлення ухвали щодо застосування таких заходів, особа перебувала у неповнолітньому віці.

Однак, на момент розгляду клопотання судом ОСОБА_4 досяг повноліття, що в свою чергу виключає можливість застосування до нього примусових заходів виховного характеру.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369,370,371,372,498,501 КПК України, ст.ст.97,105 КК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 від 04 січня 2022 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.260 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1