Справа №694/713/24
провадження № 1-кс/694/264/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про застосування запобіжного заходу особисте зобов`язання

11.04.2024 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000041 від 12.01.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Звенигородка Черкаської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, раніше не судимого,-

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

з участю підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7

в с т а н о в и в:

Старший слідчий СВ Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області капітан поліції ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням, погодженим прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

У клопотанні зазначено, що у ОСОБА_6 , який мав у приватній власності виробничі приміщення, які не являються об`єктом житлової нерухомості, за адресою: АДРЕСА_2 та житловий будинок з ганком та підвалом, які являються об`єктом житлової нерухомості, за адресою: АДРЕСА_2 , виник злочинний корисливий умисел, направлений на особисте збагачення, шляхом незаконного заволодіння державними грошовими коштами виділеними для оплати за постачання електроенергії виробленої генеруючими установками приватних домогосподарств електричної енергії із сонячного випромінювання за «зеленим» тарифом. Так, відповідно до ч. 1 ст. 91 Закону України від 20.02.2003 № 555-ІV «Про альтернативні джерела енергії», «зелений" тариф встановлюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, на електричну енергію, вироблену на об`єктах електроенергетики, у тому числі генеруючих установках приватних домогосподарств з альтернативних джерел енергії.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 , у невстановлений досудовим розслідуванням час 30 березня 2018 року, перебуваючи у приміщенні відокремленого структурного підрозділу «Звенигородські енергетичні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго», за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом обману, достовірно знаючи про те, що інформація, яка міститься в офіційному документі, а саме у витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права

власності № 381-18 від 24.11.2018 про те, що належне йому на праві власності нежитлове приміщення будівлі виробничого приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , що він являється власником приватного домогосподарства, об`єкт житлової нерухомості з адресою: АДРЕСА_2 не відповідає дійсності та така реєстрація права власності щодо даного об`єкту не проводилась, подав його до відокремленого структурного підрозділу ПАТ «Черкасиобленерго» Звенигородський РЕМ та в подальшому на підставі нього уклав договір від 28.03.2018 № 3-7-27 споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, за адресою: АДРЕСА_2 , в якому власноручно виконав підпис від свого іменів рядку « ОСОБА_6 », в графі для підпису, таким чином засвідчивши достовірність викладених в поданих ним документах відомостей.

Він же, у невстановлений досудовим розслідуванням час 09 серпня 2019 року, перебуваючи у приміщенні відокремленого структурного підрозділу «Звенигородські енергетичні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго», за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом обману, достовірно знаючи про те, що інформація, яка міститься в офіційних документах, а саме у витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 86411075 від 23.11.2018; Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 86411075 від 23.11.2018, про те, що належне йому на праві власності нежитлові виробничі приміщення за адресами: АДРЕСА_4 , що він являється власником 2-х приватних домогосподарств (жилі будинки), об`єкт житлової нерухомості з адресами: АДРЕСА_5 , АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_6 , не відповідає дійсності та така реєстрація права власності щодо цих об`єктів не проводилась, подав їх до відокремленого структурного підрозділу ПАТ «Черкасиобленерго» Звенигородський РЕМ та в подальшому на підставі них уклав договори споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, а саме: договір № 3-5-10 від 07.08.2019 за адресою: АДРЕСА_5 ; договір № 3-6-55 від 07.08.2019 за адресою: АДРЕСА_6 , в яких власноручно виконав підпис від свого імені в рядку «В.П. Крижанівський», в графі для підпису, таким чином засвідчивши достовірність викладених в поданих ним документах відомостей.

Він же, у невстановлений досудовим розслідуванням час та 03 грудня 2020 року, перебуваючи у приміщенні відокремленого структурного підрозділу «Звенигородські енергетичні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго», за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, достовірно знаючи про те, що інформація яка міститься в офіційному документі, а саме у витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 9238820 від 21.10.2020, про те, що належне йому на праві власності житлове приміщення (єдиний майновий комплекс) за адресою: АДРЕСА_2 фактично є також ще 1 будинком (будинок садибного типу) об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_7 не відповідає дійсності та така реєстрація права власності щодо цього об`єкту не проводилась, подав до відокремленого структурного підрозділу ПАТ «Черкасиобленерго» Звенигородський РЕМ та в подальшому на підставі нього уклав договір від 30.11.2020 № 3-7-41 споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, а саме: за адресою: АДРЕСА_7 , в якому власноручно виконав підпис від свого імені в рядку «В.П. Крижанівський», в графі для підпису, таким чином засвідчивши достовірність викладених в поданих ним документах відомостей.

Він же, у невстановлений досудовим розслідуванням час 11 серпня 2021 року, перебуваючи у приміщенні відокремленого структурного підрозділу «Звенигородські

енергетичні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго», за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, достовірно знаючи про те, що інформація яка міститься в офіційних документах, а саме: у витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 131059891 від 07.04.2021 про те, що належне йому на праві власності житлове приміщення (єдиний майновий комплекс) за адресою: АДРЕСА_2 фактично є також ще 1 будинком (житловий будинок) об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_8 , не відповідає дійсності та така реєстрація права власності щодо цього об`єкту не проводилась, подав до відокремленого структурного підрозділу ПАТ «Черкасиобленерго» Звенигородський РЕМ та в подальшому на підставі них уклав договір від 08.06.2021 № 3-7-42 споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, за адресою: АДРЕСА_8 , в якому власноручно виконав підпис від свого імені в рядку «В.П. Крижанівський», в графі для підпису, таким чином засвідчивши достовірність викладених в поданих ним документах відомостей.

При цьому, ОСОБА_6 було достовірно відомо про те, що у наданих ним завідомо неправдивих офіційних документах, в яких вказано, що за адресами: АДРЕСА_9 , насправді знаходиться нежитлове приміщення (виробниче приміщення), яке розділене на окремі приміщення, що підтверджується технічним паспортом за адресою: АДРЕСА_2 та за адресами: АДРЕСА_10 , насправді знаходиться житлове приміщення (єдиний майновий комплекс), яке розділене на окремі приміщення, що підтверджується технічним паспортом за адресою: АДРЕСА_2 , що також підтверджується висновком експерта № 2 від 23.05.2023 судової будівельно-технічної експертизи.

У подальшому, на підставі наданих ОСОБА_6 завідомо неправдивих офіційних документів, він подавав заяви-повідомлення № 231/2-2 від 30.03.2018; № 748/2-2 від 09.08.2019; № 749/2-2 від 09.08.2019 № 1292/2-2 від 03.12.2020; № 574/2-2 від 11.08.2021, у яких вказав недостовірну інформацію, що він являється власником 5-ти приватних домогосподарств за адресами: АДРЕСА_11 , та на підставі яких уклав із ТОВ «Черкасиобленерго» договори купівлі-продажу електричної енергії, виробленої генеруючими установками приватного домогосподарства № НОМЕР_1 від 01.01.2019, №8/19 від 12.08.2019, №7/19 від 12.08.2019, №5/20 від 15.12.2020 та №7/21 від 16.09.2021.

На підставі укладених договорів ТОВ «Черкасиенергозбут» за адресами: вул. В`ячеслава Липинського, буд. 25, 25/2, 25/3, м. Звенигородка, Черкаської області, з липня 2019 року по травень 2023 року перераховано на рахунки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , який використовує ОСОБА_6 , грошові кошти на загальну суму 2 304 489,57 грн. (два мільйони триста чотири тисячі чотириста вісім десят дев`ять гривень п`ятдесят сім копійок), та за адресами: АДРЕСА_10 , з липня 2019 року по травень 2023 року перераховано на рахунки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , який використовує ОСОБА_6 , грошові кошти на загальну суму 782 320,64 грн. (сімсот вісімдесят дві тисячі триста двадцять гривень шістдесят чотири копійки).

Із указаної суми грошових коштів, ОСОБА_6 незаконно заволодів, відповідно до висновку судової економічної експертизи № 1142/1281/23-23 від 09.11.2023 грошовими коштами на суму 1 511 752,54 грн. та відповідно до висновку судової економічної експертизи № 1143/1282/23-23 від 09.11.2023 грошовими коштами на суму 418 626,57 грн., що перераховані ПрАТ «НЕК «Укренерго» у якості збільшеної частки виробництва електроенергії, яка законодавчо передбачена в держбюджеті як витрати на фінансову підтримку гарантованому покупцеві для оплати електричної енергії за «зеленим

тарифом», а в загальному незаконно заволодів грошовими коштами на загальну суму 1 930 379,11 грн., що у 1438 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, з урахуванням податкової соціальної пільги для 2023 року, у розмірі 1342 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 завдав державі, в особі ПрАТ «НЕК «Укренерго» матеріальну шкоду на вищевказану суму, що є особливо великим розміром.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах.

12.01.2024 ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Разом з тим, в матеріалах даного кримінального провадження міститься достатньо фактичних даних для обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, які містяться у протоколах слідчих дій та інших документах.

12.03.2024 постановою керівника Звенигородської окружної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000041 відносно ОСОБА_6 продовжено до трьох місяців, тобто до 13.04.2024.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні. Так, підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти власності, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за який, у випадку доведення вини, йому загрожує покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а тому є підстави вважати, що під острахом кримінальної відповідальності, усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинене кримінальне правопорушення, з метою уникнення покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Ризик незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, обґрунтовується тим, що підозрюваний може впливати на свідків, що зазначені у процесуальних документах, зокрема на працівників ВСП Звенигородські енергетичні мережі ПАТ «Черкасиобленерго», адже згідно документів долучених до протоколу допиту свідка ОСОБА_8 , у 2017 році у повідомленні про скасування технічних умов виданих ОСОБА_6 на адресу ПАТ «Черкасиобленерго» зазначалось про те, що останній приходячи у справах до Звенигородського РЕМ поводить себе нагло, кричить та погрожує фізичною розправою, посилаючись на наявність у нього висновку психіатру щодо його неосудності, що ускладнює їх роботу з даним споживачем, окрім того може впливати на працівників ТОВ «Делівері», які орендують частину території домогосподарства в м. Звенигородка Черкаської області, належного ОСОБА_6 та перебувають з ним у цивільно-правових відносинах, тому є підстави вважати, що останній може незаконно впливати на них з метою уникнення кримінальної відповідальності, що може перешкоджати розслідуванню вказаного кримінального провадження.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, дають підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії. Вказане свідчить про неможливість запобігання цим ризикам через відсутність запобіжних заходів.

В судовому засіданні прокурор та слідчий заявлене клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на необгрунтованість підозри. Через канцелярію суду ОСОБА_6 подав заяву про необгрунтованість підозри з підтверджуючими документами. Крім того, ОСОБА_6 вказував про відсутність необхідності застосування вказаного запобіжного заходу, оскільки внаслідок його застосування будуть

порушені його права, в тому числі право на вільне пересування.

Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує клопотання, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

12.01.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Звенигородського районного суду від 09.04.2024 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000041, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.01.2024 року, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.4 ст. 358 КК України до 5 (п`яти) місяців, тобто до 13.06.2024.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разівизнання підозрюваного винуватим у вчиненні кримінального правопорушення; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Як встановлено в ході судового розгляду, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є і такий запобіжний захід, як особисте зобов`язання.

Відповідно до ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Ч. 5 ст. 194 КПК України встановлює, що якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Також судом має враховуватися й позиція Європейського суду з прав людини. Зокрема, варто звернути увагу на п.175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, відповідно до якого «обгрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.90).

Також п.1 ч.1 ст.178 КПК України зобов`язує оцінити вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Крім того, слідчий суддя має встановити наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, а також те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатньо для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як встановлено в ході судового розгляду, підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. При цьому суд враховує, що під час розгляду клопотання слідчим суддею перевіряється питання щодо обґрунтованості підозри, а питання доведеності вини у вчиненні кримінального правопорушення може бути розглянуте лише судом при розгляді кримінального провадження по суті. Ураховуючи вищезазначені загальні підходи до обґрунтованості підозри, а також встановлені згідно з матеріалами судового провадження факти, слідчий суддя вважає, що наявна інформація, яка може переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_6 своїми діями, про які йдеться у повідомленні про підозру, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України.

Щодо наявності вказаних ризиків слідчий суддя приходить до наступного.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин за ч. 4 ст. 190 КК України, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

При цьому, слідчий суддя при встановленні даного ризику враховує існування інших факторів, які можуть свідчити про наявність у ОСОБА_6 можливості

переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Так, розгляд даного клопотання неодноразово відкладався у зв`язку з неявкою підозрюваного до суду без поважних причин, в наслідок чого до ОСОБА_6 слідчим суддею застосовувався привід, що дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість переховування підозрюваного від органу досудового розслідувана та/або суду.

Крім того слідчим суддею приймається до уваги те, що ОСОБА_6 розлучений, неповнолітні діти відсутні (доказів зворотнього підозрюваним надано у судовому засіданні не було), що свідчить про відсутність стійких соціальних зав`язків підозрюваного із місцем проживання.

Вказані обставини у сукупності між собою та з іншими обставинами цього кримінального провадження дають підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Щодо ризику незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

При встановленні наявності цього ризику слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків в тому числі і потерпілого та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Разом з тим, підозрюваний може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, зокрема свідка ОСОБА_8 - працівника ВСП Звенигородські енергетичні мережі ПАТ «Черкасиобленерго» та працівників ТОВ «Делівері», які відомі підозрюваному шляхом здійснення на них психологічного тиску ( підбурювання, вмовлянь, залякування), оскільки останні не допитані органом досудового слідства та безпосередньо судом.

Слідча суддя враховує й те, що для здійснення тиску не обов`язково осіб знати особисто. Для цього достатньо, наприклад, того, що особі, якій загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, після ознайомлення з матеріалами справи стануть відомі анкетні дані свідків, і з метою уникнення покарання, можуть вчинятися дії, покликані на примушення свідків до зміни показань або до відмови від їх надання, підбурювання їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання показань, які суперечитимуть зібраним у справі.

Відповідний незаконний вплив може стосуватись як свідків, які безпосередньо вказують на підозрюваного як на особу, що вчинила правопорушення, так і свідків, які можуть надати свідчення щодо інших важливих обставин кримінального провадження, які не інкримінуються підозрюваному та не мають безпосереднього зв`язку із його особою (наприклад, показання понятих, які брали участь у слідчих діях).

Оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні ще не завершене, а свідки сторони обвинувачення відповідно не допитувались судом безпосередньо, існує ймовірний ризик того, що внаслідок впливу підозрюваного, такі особи можуть змінити свої показання або відмовитися від дачі показань у суді.

За таких обставин, слідчий суддя вважає обґрунтованими твердження слідчого, щодо існування цього ризику.

Разом з тим, слідчим суддею взято до уваги що кримінальне правопорушення, у вчинення якого підозрюється ОСОБА_6 є умисним, та таким, що вчинене в період

дії воєнного стану в Україні, та те, що останній офіційно не працює, однак отримує певний дохід, вчинив тяжке кримінальне правопорушення, діючи систематично, в умовах воєнного стану на території України, використовуючи наи?більш несприятливии? для суспільства час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство, що свідчить про підвищении? ступінь суспільноі? небезпеки злочинів, які вчиняються в умовах воєнного стану.

На підставі вищевикладеного, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, суд приходить до висновку про доцільність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, з покладенням на підозрюваного передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків, так як саме такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про особу підозрюваного, тяжкості злочину та його наслідкам, а також зможе як запобігти імовірним ризикам, так і забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В той же час суд враховує, що п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст.177-179, 184, 193-194, 196, 205, 395, 532 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

клопотання старшого слідчого СВ Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000041 від 12.01.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Звенигородка Черкаської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, раніше не судимого - запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- 1) прибувати до слідчого, прокурора у вказаному кримінальному провадженні або суду із встановленою періодичністю;

- 2) не відлучатись із АДРЕСА_1 , в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора та суду;

- 3) повідомляти слідчого, прокурора у вказаному кримінальному провадженні, або суд про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Підозрюваному ОСОБА_6 письмово під розпис повідомити покладені на нього обов`язки та роз`яснити про те, що в разі невиконання покладених цією ухвалою зобов`язань до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання - до 09.06.2024 року.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на старшого слідчого слідчого відділу Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_4 .

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 15.04.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1