ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року

м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне кримінальне провадження за №0001644 від 01.11.2023 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Рівне, громадянина України, українеця за національністю, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

31 жовтня 2023 року, близько 19 години 50 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу нежитлових приміщень у дворі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи з прямим умислом, з метою заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, умисно кинув керамічний горщик у обличчя потерпілому, однак останній встиг закрити обличчя своєю правою рукою, внаслідок чого ОСОБА_4 спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин правої кисті з наявністю різаної рани та двох саден по її тильній поверхні, які, згідно висновку експерта, відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Будучи допитаним в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 повністю визнав вину по обставинам зазначених у даному вироці. Суду показав, що 31 жовтня 2023 року виходив з дому щоб викинути горщик в смітник. В кащах побачив потерпілого ОСОБА_5 , який не правильно назвав йому адресу проживання. Після чого він кинув горщик в потерпілого ОСОБА_5 . У вчиненому щиро розкаюється та просить врахувати його каяття при обранні покарання.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 , суду показав, що ОСОБА_4 кинув в нього горщиком. Щодо міри покарання просить застосувати максимальну міру покарання.

Фактичні обставини справи, встановлені даним вироком, а саме, місце, час, спосіб вчинення та наслідки злочину, форма вини і мотиви злочину, ніким із учасників судового розгляду, в тому числі, і самим обвинуваченим не оспорюються. За таких обставин, в силу ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно вказаних фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Обвинуваченому та потерпілій роз`яснено, що у такому випадку у них відсутнє право подальшого оспорювання цих фактичних обставин справи в апеляційному порядку. Судом з`ясовано, що обвинувачений та потерпіла правильно розуміють зміст цих обставин та наслідки їх не оспорювання. Сумнівів у добровільності та істинності їх позиції у суду немає.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення поза розумним сумнівом, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Суд вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, в ході судового розгляду є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлені.

Крім цього, при призначенні покарання судом враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, одружений, на утриманні має неповнолітню дитину, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Згідно частини 3 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального проступку, даних про особу обвинуваченого, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що до ОСОБА_4 необхідно і доцільно обрати покарання у вигляді штрафу.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню злочинів як ним, так і іншими особами.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

В даному кримінальному провадженні експертиза не проводилась, витрати пов`язаних із залучення експерта - відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373-374, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Речові докази: 9 уламків різного розміру та форми від керамічного горщика знищити.

На вирок суду може бути подана апеляція до судової палати у кримінальних справах Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів моменту проголошення вироку через Рівненський міський суд.

Згідно ст. 376 ч 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1