Єдиний унікальний номер 205/4955/24
1-кп/205/820/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2024 року місто Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в місті Дніпро обвинувальний акт, що надійшов з Дніпропетровської обласної прокуратури, в рамках кримінального провадження № 0000143 від 12 квітня 2022 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України,-

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.255, ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України,-

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.255, ч.5 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України,-

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ,

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_12 ,

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_13 ,

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_14 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_17

обвинувачених - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16

захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 ОСОБА_30

третьої особи ОСОБА_31

представника третьої особи адвоката ОСОБА_32

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ленінського районного суду міста Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження № 0000143 від 12 квітня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України; ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.255, ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України; ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.255, ч.5 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України; ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України.

Під час підготовчого судового засідання, прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу, відносно останнього не зникли, а інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим своїх зобов`язань, оскільки ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень у сфері громадської безпеки та обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна. Також матеріали справи ще не досліджені, свідки не допитані. Існує ризик незаконно впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни ними показань чи надання ними неправдивих показань. Одночасно прокурор зазначив, що тримання підозрюваного ОСОБА_12 під вартою у даному провадженні є виправданим, оскільки останній під час досудового розслідування перебував у розшуку. Зважаючи на тяжкість та специфіку вчинених підозрюваним ОСОБА_12 кримінальних правопорушень, вважає за доцільне продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у сумі 545 040,0 гривень, таким чином запобігти спробам підозрюваного ОСОБА_12 переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисником ОСОБА_12 адвокатом ОСОБА_33 надано клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_12 з тримання під вартою на домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю, встановивши для обвинуваченого ОСОБА_12 ряду обов`язків.

Своє клопотання захисник мотивував тим, що суд розглядаючи клопотання сторони обвинувачення позбавлений процесуальних повноважень вивчати покази свідків (підозрюваних) з протоколу їх допиту та надавати оцінку змісту показів, оскільки нормами процесуального права передбачено обов`язок сторони обвинувачення забезпечити явку таких свідків в таке судове засідання для можливості стороні захисту задати такому свідку запитання та суду, задля не позбавлення останніх такої можливості. Крім того, зазначив, що суд розглядаючи клопотання сторони обвинувачення був позбавлений можливості перевірити легітимність проведення комплексу НСРД відносно ОСОБА_12 .. Що стосується протоколів впізнання, зазначив, що вони жодним чином не можуть підтверджувати чи спростовувати інкриміноване ОСОБА_12 кримінальне правопорушення, оскільки із змістом визначено, лише, хід процесуальної дії. Наголосив увагу суду на тому, що сторона обвинувачення, лише, формально переліковує передбачені законодавцем ризики та, припускає чим вони обґрунтовані без посилань на докази з матеріалів справи, чим допускає, чергове, порушення норм процесуального права. В клопотанні має бути приведено виклад обставин, на підставі яких слідчий чи прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини (п. 5 ч. 1 ст. 184 КПК України, де йде мова про відомості, які має містити клопотання). Отже, приведені ризики, які, на думку сторони обвинувачення є притаманними ОСОБА_12 є надуманими та не обґрунтованими, а такий їх виклад у клопотанні здійснений з порушенням норм процесуального права що позбавляє суд процесуальної можливості взяти їх до уваги.

Просить суд звернути увагу, що ОСОБА_12 ще до вжиття правоохоронними органами заходів по припиненню злочинної діяльності, самостійно відмовився від неї. ОСОБА_12 проживав та працював зовсім в іншому місці не порушуючи жодних норм законодавства України, а після його затримання надав свідчення та співпрацював зі слідством. Також просить суд звернути увагу, що ОСОБА_12 доволі тривалий час перебував на військовій службі виконував обов`язки по захисту територіальної цілісності держави та отримав ряд травм у тому числі контузії, що підтверджується доданими медичними документами й тримання особи з контузією у замкнутому просторі є фактичним знущанням над такою особою, при тому в СІЗО фактично відсутні можливості надання своєчасної та повної медичної допомоги. За період перебування в СІЗО стан здоров`я ОСОБА_12 значно погіршився, що виразилося у постійних головних болях, безсонні, онімінні кінцівок у зв`язку із чим він був змушений неодноразово звертатися до санітарної частини СІЗО однак дієвої медичної допомоги йому надано не було у зв`язку із відсутністю на території СІЗО необхідного діагностичного обладнання та умов для надання допомоги людям із контузіями.

Крім того, зазначив, що з моменту добровільної відмови ОСОБА_12 від вчинення злочинів, в подальшому він не допустив порушення тих ризиків, які йому інкримінує сторона обвинувачення в клопотанні. Окрім того відповідно до відомостей з ВП №3 ОСОБА_12 не перебував у розшуку. Зазначив, що ОСОБА_12 має тісні соціальні зв`язки, а саме: його цивільна дружина ( ОСОБА_34 ), перебуває при надії (чекає дитину від ОСОБА_12 ) та разом із своєю малолітньою дитиною наразі мешкають у приміщені, яке їм здає рідна тітка ОСОБА_12 , однак у зв`язку із станом здоров`я їй рекомендована госпіталізація до стаціонару у зв`язку з чим їй ні на кого залишити дитину.

Враховуючи стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_12 , його соціальні зв`язки, відсутність ризиків передбачених ст.. 177 КПК України, захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_35 просить суд змінити його підзахисному запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт з покладанням обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_12 клопотання свого захисника підтримав, наполягав на його задоволенні. Пояснив, що він не скривався від органів досудового слідства. Після проведення першого обшуку за попереднім місцем його проживання він змушений був змінити квартиру, оскільки господарі орендованої квартири були проти його подальшого проживання. Під час обшуку він добровільно віддав співробітникам поліції мобільний телефон, який в подальшому залишився у слідчого. Під час проведення другого обшуку за новою адресою проживання, він знаходився вдома, нікуди не тікав, де і був затриманий співробітниками поліції. Просить суд змінити йому запобіжний захід на домашній арешт, обов`язки покладені на нього судом зобов`язується виконувати.

Прокурор заперечував проти задоволення заявленого стороною захисту клопотання, посилаючись на обставини викладені в клопотанні про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та на докази долучені до нього. При цьому в судовому засіданні визнав ті обставини, що після затримання ОСОБА_12 повністю змінив свою поведінку, та співпрацював зі слідством.

Адвокат ОСОБА_21 повністю підтримав клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_25 вважає його обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню. Клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_12 вважає необґрунтованим, оскільки зазначені в клопотанні ризи передбачені ст.. 177 КПК України нічим не підтверджуються.

Адвокат ОСОБА_30 вважає клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_12 не обґрунтованим та таким що не підтверджується наданими доказами. Також просить суд звернути увагу, що ОСОБА_12 деякий час перебував в лавах ЗСУ де отримав поранення, а тому обвинувачений ОСОБА_12 на її думку достойний того, щоб йому змінили запобіжний захід на більш м`який.

Інші учасники судового засідання залишили розгляд заявлених клопотаннь на розсуд суду.

Суд, заслухавши думки учасників судового засідання, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд, за наявності клопотань зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня його застосування.

Так, відповідно до ст.183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини визначені в зазначеній статті.

26 грудня 2023 року ОСОБА_12 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 27 грудня 2023 року відносно ОСОБА_12 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який неодноразово було продовжено. В останнє ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 06.05.2024 року відносно ОСОБА_12 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Дніпропетровська установа виконання покарань № 4» УДПтСУ в Дніпропетровській області строком на шістдесят діб тобто до 04 липня 2024 року.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини визначені в зазначеній статті.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України; ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.255, ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України; ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.255, ч.5 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України; ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України знаходиться на стадії підготовчого засідання, яке є обов`язковою і самостійною стадією кримінального процесу, в якій суд визначає можливість на законних підставах призначати кримінальне провадження до судового розгляду. Разом з тим, оцінці судом на зазначеній стадії кримінального провадження підлягає наявність та/або продовження існування наведених прокурором ризиків, передбачених п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання продовження строку подальшого тримання особи під вартою, суд має встановити продовження існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки такої особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Відповідно до змісту ч.3 ст.199 КПК України, однією з підстав для продовження строку тримання під вартою є наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Приймаючи рішення за доводами сторони захисту про відсутність достатніх правових підстав для продовження ОСОБА_12 найбільш суворого запобіжного заходу в виді тримання під вартою суд виходить з наступного.

Так, ОСОБА_12 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, віднесеного до особливо тяжкого злочину (ст.12 КК України), отже суд приходить до висновку що без застосування до нього запобіжного заходу існує висока вірогідність переховування від суду, враховуючи тяжкість можливого покарання у разі доведення його вини в інкримінованому злочині. На думку суду, обвинувачений цілком усвідомлює суворість можливого покарання у разі визнання його винуватим у інкримінованому злочині, що слід визнати вагомим чинником існування ризиків порушення ним процесуальної поведінки під час судового розгляду.

Під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу та про зміну запобіжного заходу судом вивчається можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу до обвинуваченого а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного питання.

При вирішенні даного питання суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та відповідно до процедури, встановленої законом.

З урахуванням наведеного слід визнати те, що під час розгляду клопотання стороною обвинувачення не було доведено те, що більш м`якій запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечать виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, та спробам останнього переховуватись від суду. Також під час вирішення питання щодо застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, суд враховує стан здоров`я обвинуваченого, який підтверджується медичними документами наданими стороною захисту та довідкою з Філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально виконавчої служби України» у Дніпропетровській та Донецькій областях, його сталі соціальні зв`язки, які на думку суду здатні забезпечити його належну процесуальну поведінку. Також суд приймає до уваги, пояснення сторони обвинувачення щодо співпраці обвинуваченого зі слідством та зміну його поведінки на розкаяння. А посилання сторони обвинувачення на те, що ОСОБА_12 може переховуватися від суду не доведена належним чином з урахуванням стадії кримінального провадження, часу подій кримінального правопорушення та можливості уникнути вказаного ризику іншим більш м`яким запобіжним заходом.

Таким чином, оцінюючи в сукупності вказані обставини, дані про особу обвинуваченого, суд вважає наявними підстави для змінити обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжного заходу на більш м`який.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 6 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора.

Порядок застосування електронних засобів контролю регламентовано ст. 195 КПК України.

Згідно ч. 1, 3, 4 цієї статті застосування електронних засобів контролю полягає у закріпленні на тілі підозрюваного пристрою, який дає змогу відслідковувати та фіксувати його місцезнаходження. Такий пристрій має бути захищений від самостійного знімання, пошкодження або іншого втручання в його роботу з метою ухилення від контролю та сигналізувати про спроби особи здійснити такі дії.

Електронні засоби контролю застосовуються в порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно пунктів 3, 4 розділу І Порядку застосування електронних засобів контролю, затвердженого наказом МВС України 08.06.2017 № 480 (надалі - Порядок) застосування електронних засобів контролю полягає в закріпленні на тілі підозрюваного електронного браслета,який дає змогу відстежувати та фіксувати його місцезнаходження. Не допускається застосування електронних засобів контролю,які спричиняють значні незручності в їх носінні або можуть становити небезпеку для життя та здоров`я особи,яка їх використовує. Метою застосування електронних засобів контролю є забезпечення виконання обов`язків, що покладаються на підозрюваного ухвалою слідчого судді про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі або у вигляді домашнього арешту.

Таким чином, враховуючи вище наведене суд вважає, що таке застосування до обвинуваченого запобіжного заходу є виправданим заходом забезпечення кримінального провадження з метою подальшого судового розгляду та для досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

При цьому у відповідності з положеннями ч.5 ст.194 КПК України суд, під час дії запобіжного заходу, вважає необхідним покласти на ОСОБА_12 виконання наступних процесуальних обов`язків: 1) прибувати за першою вимогою до прокурора, суду; 2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання 3) здати на зберігання до відділу поліції № 3 Дніпровського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 4) не спілкуватися з обвинуваченими та свідками; 5) носити електронний засіб контролю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.31, 176,178, 179,184, 314-317, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора відділу Дніпровської обласної прокуратури ОСОБА_17 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.255, ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України в рамках кримінального провадження № 0000143 - відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_12 - адвоката ОСОБА_36 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_12 з тримання під вартою на домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю в рамках кримінального провадження № 0000143 від 12 квітня 2022 року - задовольнити.

Змінити ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.255, ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України, запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю, заборонивши останньому цілодобово залишати своє житло а саме будинок АДРЕСА_1 , крім випадків виклику до суду та лікування у разі необхідності.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , наступні обов`язки:

- прибувати на виклик до прокурора або суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини - завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватись від спілкування зі свідками та обвинуваченими;

- носити електронний засіб контролю;

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід та може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії обов`язків спливає 20 серпня 2024 року.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст.199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає виконанню після її проголошення, а обвинувачений ОСОБА_12 підлягає негайному звільненню в залі суду.

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на відділ поліції № 3 Дніпровського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області, якому направити копію цієї ухвали.

Строк дії ухвали до 20 серпня 2024 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1