Справа № 447/1490/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1246/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження № 447/1490/23 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 4 ст. 185 КК України,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_8 на вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 07 листопада 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 07 листопада 2023 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 визначено рахувати з часу набрання вироком законної сили.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_5 визнаний винним у тому, що він, достовірно знаючи про те, що у зв`язку із вторгненням Російської Федерації на територію України введено воєнний стан, відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 та достовірно знаючи, що воєнний стан продовжений повторно, 24.04.2023 о 19 год. 58 хв., перебуваючи у магазині «Рукавичка», що належить ТОВ ТВК «Львівхолод», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , керуючись прямим умислом на незаконне заволодіння чужим майном, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями не спостерігають особи, які могли б зашкодити його кримінально-протиправним діям, викрав із торгового стелажу три плитки шоколаду молочного «Lacmi» смак «Тіramisu» торговельної марки «Рошен» масою 295 грам, загальною вартістю 271 грн 47 коп. Своїми діями ОСОБА_5 заподіяв ТОВ ТВК «Львівхолод» шкоду розміром 271 грн 47 коп.

На вирок суду захисник ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, у якій просить вирок суду щодо ОСОБА_5 змінити, пом`якшивши ОСОБА_5 призначене судом покарання.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що враховуючи дані особи ОСОБА_5 , який як під час досудового розслідування, так і на час розгляду справи повністю визнав свою вину, а, отже, готовий нести кримінальну відповідальність, з урахуванням пом`якшуючих обставин у вигляді щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину, відсутності обтяжуючих у справі обставин, а також відсутності претензій від потерпілої сторони й нез`явлення цивільного позову, виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування покарання із звільненням від основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 до суду апеляційної інстанції не з`явився, про поважні причини неявки не повідомив.

Прокурор ОСОБА_7 з цього приводу зазначив, оскільки в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого ОСОБА_5 , то розгляд апеляційної скарги можна проводити без його участі.

Захисник ОСОБА_8 повідомила апеляційний суд, що вона довгий час не має зв`язку з ОСОБА_5 та що він не з`являється у судові засідання суду першої інстанції в іншому кримінальному провадженні, де вона теж є його захисником. Щодо слухання справи без участі обвинуваченого ОСОБА_5 поклалася на розсуд суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Оскільки у поданій апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого ОСОБА_5 , апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд апеляційної скарги без його участі.

У суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_8 подану апеляційну скаргу підтримала з наведених в ній мотивів.

Прокурор ОСОБА_7 апеляційну скаргу захисника заперечив.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги, прокурора щодо законності судового рішення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з вироку суду, судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_5 було здійснено на підставі положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому, суд першої інстанції дотримався вимог норм ч. 3 ст. 349 КПК України, допитав обвинуваченого, і за згодою усіх учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оскаржувались.

На підставі викладеного, колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, які не оскаржувались і стосовно яких, відповідно до вимог ст. 349 КПК України, докази не досліджувались.

Кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України в апеляційній скарзі захисником також не оспорюється.

Що стосується покарання, з яким не погоджується апелянт, то воно призначене судом з дотриманням вимог ст.ст. 65, 66 КК України: відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обране з врахуванням особи винного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, будучи звільненим з місць позбавлення волі, вчинив новий злочин проти власності, за місцем проживання характеризується типово, перебуває на наркологічному обліку, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання; та призначене в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 роки.

Щодо доводів апелянта про необхідність врахування при призначенні покарання особи обвинуваченого та обставин, які пом`якшують покарання, то усі дані про особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують покарання, були відомі суду та в повній мірі враховані судом першої інстанції при призначенні покарання.

Підстав вважати, що призначене обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушень та особі обвинуваченого і за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через суворість, немає.

На думку колегії суддів, підстави для застосування щодо ОСОБА_5 при призначенні йому покарання положень ст. 75 КК України, як про це просить захисник, відсутні.

Відповідно до п. 2, п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» вбачається, що судам висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку, у тому числі щодо звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до ст. 75 КК України суд може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у разі, якщо з врахуванням тяжкості злочину, особи винного та інших обставин справи дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Щодо доводів апеляційної скарги про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст. 75 КК України, то, з врахуванням характеру протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_5 та його особи, що в цілому свідчать про схильність до вчинення злочинів проти власності, обставин вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 та спосіб їх вчинення, апеляційний суд вважає, що звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням буде недостатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Окрім цього, апеляційний суд звертає увагу, про що зазначив і суд першої інстанції, відповідно до висновку досудової доповіді інспектора Стрийського РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації» від 29.08.2023, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_5 є дуже високий.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що призначене обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів й підстав для зміни вироку та пом`якшення обвинуваченому покарання немає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, судом першої інстанції допущено не було.

Апеляційна скарга а захисника не містить правових підстав для скасування чи зміни вироку, й колегія суддів визнає її необґрунтованою.

Вирок суду ухвалений з дотриманням вимог глави 29 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, і підстав для його зміни немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 07 листопада 2023 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3