печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8167/24-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням захисника ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу застосованого до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні № 0000049 від 12.01.2023, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання захисника ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 на більш м`який запобіжний захід та обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання АДРЕСА_1 з носінням електронного засобу контролю, що в повній мірі забезпечить контроль над підозрюваним, для цілей кримінального провадження.

Мотивуючи означене клопотання захисник вказує, що ОСОБА_4 утримується під вартою на підставі ухвали Печерського районного суду від 16.01.2024.

04.12.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

04.12.2023 ОСОБА_4 був затриманий працівниками поліції за місцем свого проживання. При затриманні, останній, опору не чинив, не намагався втекти, знищити чи сховати докази інкримінованого йому слідством кримінального правопорушення.

За період часу, з моменту вручення 04.12.2023 ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення та до 18.02.2024, тобто протягом 2,5 місяців слідчими органами не проведено з підозрюваним жодної слідчої дії.

Зокрема, відповідно до матеріалів кримінального провадження, слідчими органами за 2,5 місяці не здобуто жодних нових доказів, які б свідчили про причетність ОСОБА_4 , до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

За 2,5 місяці слідчими органами лише продовжено строк досудового розслідування та призначено 1 експертизу.

ОСОБА_4 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, проживає разом з матір`ю та цивільною дружиною, будує сім`ю. Має захворювання серця, щитовидної залози, не вживає алкогольних напоїв чи наркотичних речовин. Має на утриманні матір, що має онкологічне захворювання. Раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але повністю відбув покарання та став на шлях виправлення. В 2021 році незаконно обвинувачувався у вчиненні особливо тяжкого злочину, однак Верховним судом кваліфікацію діяння було змінено на нетяжкий злочин, що був вчинений ОСОБА_4 з метою захисту особи від протиправних посягань (ст.124 КК). Рішенням Черкаського апеляційного суду було стягнуто з органів досудового розслідування та прокуратури моральну шкоду за з урахуванням рішення ЄСПЛ «Шульгін проти України» та положень статті 5 Конвенції, внаслідок незаконного ув`язнення та позбавлення волі за період з 17 травня 2020 року по 24 травня 2021 року.

ОСОБА_4 будучи раніше судимою особою, постійно зазнає переслідування з боку правоохоронних органів. Зокрема останні, у випадку скоєння злочинів на території області, неправомірно намагаються створити картину причетності ОСОБА_4 до них.

У помешканні ОСОБА_4 в день його затримання був проведений обшук. Правоохоронними органами вилучено всі речові докази, які на думку слідства можуть свідчити про його причетність. З часу його затримання, жодних слідчих та розшукових дій щодо виявлення інших доказів його причетності до злочину правоохоронними органами не проведено. Відтак, ризик знищення слідів злочину чи речових доказів на разі відсутній. Аналогічно, ризик переховування та вплив на ймовірних свідків злочину є лише припущенням органу досудового розслідування. Посилання слідства на необхідність тримання підозрюваного під вартою, до моменту допиту ймовірних свідків судом не узгоджується з вимогами ст. 183 КПК щодо обґрунтованості та доведеності ризиків. Зокрема, будь яких свідків, слідством не заявлено.

Відтак, належну процесуальну поведінку підозрюваного здатен забезпечити інший запобіжний захід не пов`язаний з ізоляцією від суспільства. Ризики, які в минулому слідчий та прокурор заявляли як підставу утримання підозрюваного під вартою, наразі відсутні.

В такому випадку тримання під вартою, як запобіжний захід, не може використовуватись лише для зручності посадових осіб під час здійснення досудового розслідування.

У судовому засіданні захисник та підозрюваний клопотання підтримали, просили задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, вказуючи на те, що воно невмотивоване та безпідставне, оскільки обставини, які були на момент застосування вказаного запобіжного заходу продовжують існувати, а відтак застосований запобіжний захід не втратив свою актуальність.

Вивчивши клопотання, долучені учасниками провадження письмові докази, заслухавши позицію учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 201 КПК України, підозрюваному, обвинуваченому, до якого застосовано запобіжний захід, його захиснику гарантується право на звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Судовим розглядом встановлено,що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049 від 12.01.2023 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 310 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 310 КК України, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 310 КК України, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 310 КК України, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_4 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 та ОСОБА_40 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

04.12.2023 ОСОБА_4 затриманий у порядку п. 4 ч. 1 ст. 208 КПК України, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого статтею 255 КК України.

04.12.2023 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва до підозрюваного ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 31.01.2024, без альтернативи запобіжного заходу у вигляді застави.

05.01.2024 постановою заступника Генерального прокурора строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000049 від 12.01.2023 продовжений до трьох місяців, тобто до 04.03.2024.

11.01.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000049 від 12.01.2024 продовжений до дванадцяти місяців, тобто до 04.12.2024.

16.01.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в межах строку досудового розслідування до 15.03.2024 включно.

Враховуючи процесуальний статус особи заявника, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у захисника підозрюваного у кримінальному провадженні №0000049 від 12.01.2024 права на звернення до слідчого судді з клопотанням в порядку ст. 201 КПК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 178 КПК України, при обранні чи зміні запобіжного заходу слідчий суддя, окрім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя не погоджується з доводами сторони захисту та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, які чітко викладені в клопотанні сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу та у відповідній ухвалі слідчого судді та, що також встановлено під час судового розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Аналіз наданих доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим йому кримінальним правопорушенням, передбаченого ч. 5 ст. 191 України, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення, що узгоджується з практикою ЄСПЛ (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Вирішуючи питання про зміну підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховує положення, які передбачені КПК, вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Слідчий суддя при вирішенні даного клопотання сторони захисту приймає до уваги, що з урахуванням усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження упродовж досудового розслідування ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість.

Разом з цим, судовим розглядом встановлено, що ризики, які були встановлені на момент застосування запобіжного заходу не втратили свою актуальність та продовжують існувати, що свідчить про актуальність заявлених ризиків відповідно до статті 177 КПК України.

Слід відмітити, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та одночасно такий запобіжний захід повинен бути обраний пропорційно до наявних ризиків та в світлі фактичних обставин справи, задля недопущення порушень прав особи підозрюваного та меті, яку переслідує кримінальне провадження.

Варто зазначити, що застосований запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак слідчий суддя не приймає доводи сторони захисту з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали вище.

На підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, слідчий суддя оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється та виходячи з принципу змагальності, відповідно до якого кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, приходить до висновку про залишення клопотання без задоволення.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 2, 8, 22, 26, 177, 178, 179, 182, 183, 201, 205, 309, 372, 376, 392, 532 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу застосованого до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні № 0000049 від 12.01.2023 - залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1