Справа № 569/5442/24
УХВАЛА

21 березня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

в особі слідчого судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , яке погоджене із прокурором у кримінальному провадженні прокурор відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сварицевичі Дубровицького району Рівненської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, тимчасово безробітного, одруженого, підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 - 1 КК України, ?

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням яке погоджене із прокурором у кримінальному провадженні прокурор відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що 18 березня 2024 року, приблизно о 17 год. 20 хв., у денну пору доби, водій автомобіля марки «Volkswagen Golf», реєстраційні номерні знаки НОМЕР_1 ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння порушуючи вимоги підпункту б) пункту 2.3, підпункту а) пункту 2.9, пункту 12.1 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі Правила дорожнього руху) та рухаючись на 89 км автодороги Р-76 Прикладники-Зарічне-Дубровиця, в межах Сарненського району Рівненської області, зі сторони с. Лісове Сарненського району Рівненської області в напрямку с. Золоте Сарненського району Рівненської області, на заокругленні проїзної частини дороги вправо по ходу свого руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки та неправильно її оцінив, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням автомобіля та допустив виїзд транспортного засобу вліво на зустрічну смугу руху, де відбулося зіткнення з зустрічним автомобілем марки «Mercedes Benz 814 D», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , який не мав технічної можливості уникнути зіткнення по незалежних від нього причин.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «Volkswagen Golf», реєстраційні номерні знаки НОМЕР_1 ОСОБА_8 , отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці події, а транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Порушення ОСОБА_5 , вимог пункту 12.1 Правил дорожнього руху, який вимагає водія під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху врахувати дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, знаходиться у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно небезпечними наслідками, що настали.

Своїми діями ОСОБА_5 підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

18.03.2024, об 23 год. 11 хв., в порядку ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та 19.03.2024 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 - 1 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами та доказами.

В порядку ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам останнього:

переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні.

Обґрунтуванням того, що ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування являється те, що кримінальне правопорушення, вчинене підозрюваним, відноситься до категорії тяжких злочинів. У разі доведення вини підозрюваного, останньому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років, що свідчить про те, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, з метою уникнення покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Обґрунтування ризику щодо незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні являється те, що свідками вказаного кримінального правопорушення, є односельці, друзі підозрюваного, а тому є ризики щодо незаконного впливу з боку підозрюваного на вказаних свідків, шляхом погроз, вмовляння чи переконання у дачі вигідних для нього та одночасно необ`єктивних, показань. Окрім того, ті самі дії можуть бути спрямовані підозрюваним ОСОБА_5 , на потерпілих, котрі також являються жителями с. Сварицевичі Сарненського району, анкетні дані, яких також відомі підозрюваному.

Окрім цього органом досудового розслідування вживають заходи з метою встановлення інших свідків та очевидців вчинення вказаного кримінального правопорушення, які можуть бути відомі підозрюваному, а тому ОСОБА_5 , може незаконно впливати на вказаних осіб, з метою схиляння останніх до дачі показів в його користь.

У зв`язку з цим, лише перебування ОСОБА_5 , в слідчому ізоляторі унеможливить спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні.

При з`ясуванні обставин, які відповідно до ст. 178 КПК України, слід врахувати при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу:

наявність вагомих доказів про вчинення підозрюваним вищевказаних кримінального правопорушення;

тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 - 1 КК України, що передбачає відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років та відповідно до положень ст.12 КК України є тяжким злочином;

спосіб вчинення кримінального правопорушення: зокрема суспільно-небезпечний характер, вчинене з явною зневагою до загальноприйнятних норм поведінки, у зв`язку з загибеллю особи, та перебування в стані алкогольного сп`яніння.

за віком та станом здоров`я обмежень щодо перебування ОСОБА_5 , в слідчому ізоляторі не встановлено.

З огляду на вказані обставини, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_5 , які зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладені на нього процесуальні обов`язки, а також запобігти виникненню ризиків передбачених у ст. 177 КПК України, окрім як тримання під вартою неможливе.

При цьому орган досудового розслідування враховує те, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_5 , які зможуть забезпечити виконання них покладених процесуальних обов`язків, а також запобігти виникненню ризиків передбачених у ст. 177 КПК України, а саме таких, як особисте зобов`язання та/або домашній арешт неможливо, у зв`язку з тим, що останній, порушивши вимоги Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та скоїв дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої загинула особа, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, а тому з огляду на вказані обставини, застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного, окрім як тримання під вартою, неможливе.

Враховуючи суспільну небезпечність особи підозрюваного ОСОБА_5 , який вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років, та яка, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні, та незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, з метою забезпечення виконання процесуальних рішень та запобігання подальшої злочинної діяльності.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини. Просили обрати щодо ОСОБА_5 , запобіжний захід - тримання під вартою без визначення розміру застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник заперечили з приводу задоволення клопотання. Просили в застосуванні запобіжного заходу відмовити.

Заслухавши пояснення слідчого, підозрюваного, його захисника, думку прокурора, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що у провадженні слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000345 від 18.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 - 1 КК України.

18.03.2024, об 23 год. 11 хв., в порядку ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та 19.03.2024 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 - 1 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою» подання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту повинно бути мотивованим і містити підстави для обрання такого запобіжного заходу.

Так, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий та прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри.

Слідством зібрано достатні фактичні дані, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Вивченням особи ОСОБА_5 на даний час встановлено, що він одружений, на утриманні має 2 неповнолітніх дітей, не працює, не похилого віку, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_5 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Слідчий суддя рахує про доведенням наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого за ч. 3 ст. 286-1 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, а також, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності та призначення покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального правопорушення та особливості підозрюваного і його поведінки.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тобто, у розумінні практики Європейського суду з прав людини сама тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

А тому, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 286-1 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, суд прийшов до висновку, що слід застосувати до нього запобіжний захід тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті.

Однак, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України, при обранні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя не визначає розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задоволити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сварицевичі Дубровицького району Рівненської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, тимчасово безробітного, одруженого, підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 - 1 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 днів, а саме до 17.05.2024 року.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання підозрюваного, а саме з 23 год. 11 хв., 18.03.2024 року.

Утримувати ОСОБА_5 в ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».

Встановити строк дії ухвали до 23 год. 11 хв. 17.05.2024 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_9