КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2024 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Голосіївського районного суду міста Києва від 06.10.2023, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_8 звільнено від покарання у зв`язку із закінченням строків давності,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком встановлено, що 28.08.2019 близько 18:50, у ОСОБА_8 , який перебував у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин до ОСОБА_9 , виник умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень останній. З цією метою, діючи умисно, ОСОБА_8 наніс ОСОБА_9 удар кулаком в область грудей, два удари кулаком правої руки по обличчю. Вирвавшись від ОСОБА_8 , ОСОБА_9 побігла в сусідню кімнату, однак ОСОБА_8 наздогнав її та наніс удар ногою у стегно та близько 5 ударів кулаками по потилиці. Довівши свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_8 покинув місце вчинення кримінального правопорушення. Протиправними діями ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_9 заподіяно тілесні ушкодження у виді осадження м`яких тканин голови, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Захисник ОСОБА_6 подав в інтересах ОСОБА_8 апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, захисник посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що вирок ґрунтується на недопустимих та неналежних доказах у зв`язку із порушенням порядку призначення судово-медичної експертизи. Вважає, що висновок експерта № 042-1946-2019, який проведений на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 07.10.2019, виконаний поза визначеним КПК України порядком, а його висновки не можуть бути використані як джерело доказів. Стверджує, що другий висновок експерта № 042-2058-2019 також не може бути джерелом доказів, оскільки під час проведення цієї експертизи було використано дані висновку експерта № 042-1946-2019, який є недопустимим доказом. Звертає увагу, що для проведення другої експертизи слідчим надано копії листів «Журналу обліку прийому хворих та відмов у госпіталізації», однак походження цієї копії невідоме та здобуте у не передбачений КПК України спосіб. Так, дана копія не завірена лікарем, а у матеріалах провадження відсутня ухвала слідчого судді чи супровідний лист лікарні щодо надання такої копії, тому вона не може вважатися повноцінним документом, що унеможливлює встановити на який час та яким чином підтверджені тілесні ушкодження у потерпілої. Вказує, що копію журналу Форми № 001/о не можна вважати належним доказом, оскільки відомості в цей журнал внесені з порушенням Інструкції, затвердженої Наказом МОЗ України від 14.02.2012 №110. Також зазначає, що експертом не встановлено локалізацію ушкоджень, не описано в якій частині є ушкодження голови, що унеможливлює встановити причинно-наслідковий зв`язок між їх утворенням та діями потерпілої. При цьому, у копії вищевказаного журналу вказано діагноз «численні забої м`яких тканин голови, тулуба та кінцівок», який експертом у першому висновку визнаний недостатнім, а тілесні ушкодження не встановлені. Стверджує, що повноцінним медичним документом є довідка №2265 від 28.08.2019, в якій вказано діагноз «множинні забої м`яких тканин голови, тулуба та кінцівок». Вважає, що у порушення вимог КПК України не було призначено повторну експертизу з наданням додаткових медичних документів. Звертає увагу, що в матеріалах провадження відсутні ухвала слідчого судді від 07.10.2019 та постанова слідчого про призначення експертиз, а також документи, які підтверджують походження медичної документації.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Розглядаючи кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 , суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведенні їх переконливості перед судом, в межах висунутого обвинувачення безпосередньо дослідив надані докази та перевірив обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у висунутому йому обвинуваченні не визнав та показав, що 28.08.2019 він прийшов до квартири, яку йому подарував батько, щоб з`ясувати чому виникли борги за комунальні послуги. На той час в квартирі проживав батько та співмешканка батька - потерпіла ОСОБА_9 , яка відчинила двері та впустила його до квартири. Він запитав у потерпілої чому вона не оплачує комунальні платежі та показав документи на підтвердження наявності боргу. Потерпіла вихопила у нього з рук вказані документи, натомість обвинувачений намагався їх повернути, на що потерпіла почала кричати. В цей час з кімнати вийшов батько та сказав, що викликає поліцію. Щоб не провокувати подальший конфлікт, обвинувачений розвернувся та пішов з квартири. Стверджує, що тілесних ушкоджень потерпілій не спричиняв.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у висунутому обвинуваченні ґрунтуються на досліджених в ході судового розгляду доказах - показаннях потерпілої ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; протоколі прийняття заяви про вчинення правопорушення від 28.08.2019; листі директора Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф м. Києва від 29.10.2019 № 2645/Б; карті виїзду швидкої медичної допомоги № 1521 від 28.08.2019; протоколі слідчого експерименту від 18.10.2019; протоколі слідчого експерименту від 08.11.2019; довідці КМКЛ № 17 від 28.08.2019 № 2265; висновку експерта №042-2058-2019 від 30.10.2019.

Потерпіла ОСОБА_9 суду показала, що обвинувачений є сином її чоловіка, з яким у неї склалися неприязні стосунки, вони часто конфліктували. 28 серпня 2019 року вони з чоловіком перебували вдома, обвинувачений подзвонив у двері квартири, вона відчинила та він відразу розпочав її бити. Вона втекла до кімнати, однак обвинувачений її наздогнав та продовжив бити. Удари наносив по обличчю, в шию. Чоловік намагався її захистити, сперечався з обвинуваченим, після чого викликав поліцію. Повідомила, що під час вчинення кримінального правопорушення обвинувачений перебував у стані алкогольного сп`яніння, висував їй претензії з приводу несплати комунальних платежів. Після вказаної події вибачення не просив, шкоду не відшкодував.

Свідок ОСОБА_10 суду показала, що у вечір, коли було вчинено правопорушення, вона працювала консьєржкою у під`їзді, в якому проживає потерпіла. Бачила обвинуваченого, котрий виходячи з під`їзду сказав, що побив потерпілу і зараз приїде поліція.

Свідок ОСОБА_11 суду показав, що того вечора він з дружиною перебував вдома. Його син - обвинувачений ОСОБА_8 подзвонив у двері, дружина відкрила і син відразу почав її бити. Дружина кричала про допомогу, побігла у другу кімнату. Син її наздогнав і продовжив бити. Бив кулаками і ногами по голові та по тілу. Після побиття у дружини був розбитий ніс та губа. Коли він викликав поліцію, обвинувачений пішов з квартири.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинення правопорушення від 28.08.2019, потерпіла ОСОБА_9 звернулася з заявою про те, що 28.08.2019 близько 18:50 за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_8 наніс їй тілесні ушкодження, чим завдав фізичного болю.

З карти виїзду швидкої медичної допомоги № 1521 від 28.08.2019 вбачається, що ОСОБА_9 зверталася зі скаргами на головний біль, головокружіння, носову кровотечу, біль у животі та грудях, правому стегні та правій кисті внаслідок того, що її побив син співмешканця.

В ході проведення слідчого експерименту 18.10.2019, потерпіла ОСОБА_9 відтворила обставини нанесення їй обвинуваченим тілесних ушкоджень.

Під час проведення слідчого експерименту 08.11.2019, свідок ОСОБА_11 відтворив обставини нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 .

Відповідно до довідки лікаря Київської міської клінічної лікарні № 17 від 28.08.2019 № 2265, ОСОБА_9 встановлено діагноз: множинні забої м`яких тканин голови, тулуба та кінцівок.

Згідно з висновком експерта №042-2058-2019 від 30.10.2019, дані медичної документації свідчать про те, що при зверненні за медичною допомогою 28.08.2019 о 19:10 у ОСОБА_9 мало місце осадження м`яких тканин голови. Локалізація, морфологія вищевказаного ушкодження свідчать про те, що воно спричинене травмуючою дією тупого предмета, характерні особливості травмуючої поверхні якого в ушкодженні не відобразились, могло бути спричинене в термін 28.08.2019, не виключено у спосіб, на який вказала потерпіла в протоколі від 18.10.2019. Вказане тілесне ушкодження відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Наведені докази у своїй сукупності є взаємопов`язаними, узгоджуються між собою, відповідають вимогам належності та допустимості, будь-яких істотних розбіжностей або суперечностей, які б могли вплинути на правильність висновку суду щодо винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів не вбачає.

Оцінивши докази у їх сукупності, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини кримінального правопорушення, обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а саме - в спричиненні ОСОБА_9 умисного легкого тілесного ушкодження.

Колегія суддів визнає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що обвинувачений не здійснював побиття ОСОБА_9 , оскільки вони спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , а також іншими доказами у їх сукупності.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги захисника не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду про звільнення ОСОБА_8 від призначеного покарання на підставі ч. 5 ст. 74 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Визначених ч.1 ст. 49 КК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирокГолосіївського районного суду міста Києва від 06.10.2023 щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3