УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/6790/24

Провадження № 1-кс/712/2876/24

02 червня 2024 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси внесене в кримінальному провадженні № 0000051, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307 КК України, ч.2 ст. 369-2 КК України клопотання старшого слідчого СВ Черкаського РУП Головного управління Національної поліції України в Черкаській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Черкаського РУП Головного управління Національної поліції України в Черкаській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивує тим, що в провадженні СВ Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебуває кримінальне провадження № 0000051 від 19.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану» №2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022, строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжено.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Указу Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини 2 статті 102 пунктів 1, 17, 20 частини 1 статті 106 Конституції України оголошено загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва. Місцевим органам виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ, організацій усіх форм власності, фізичних осіб-підприємців організувати та забезпечити в установленому порядку зокрема: своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу, здійснення призову військовозобов`язаних, резервістів на військову службу, їх доставки до військових частин та установ Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України.

Указ Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 2105-ІХ від 03.03.2022 відповідно до якого загальна мобілізація проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності зазначеного Указу.

Крім цього, строк проведення загальної мобілізації продовжено 14.02.2024 Указом Президента України № 50/2024 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» № 3565-ІХ від 06.02.2024 відповідно до якого загальна мобілізація продовжується протягом 90 діб із дня набрання чинності зазначеного Указу.

Згідно ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 25-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу. Організація підготовки та проведення призову громадян України на строкову військову службу здійснюється міськими (районними) державними адміністраціями (виконавчими органами міських рад) у взаємодії з відповідними районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, а відповідно до ст. 22 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» граничний вік перебування на військовій службі (в тому числі в резерві), встановлюється для військовослужбовців, які проходять військову службу під час особливого періоду до 60 років та 65 років в залежності від рангу.

На усій території України, з 24.02.2022 до даного часу, під час дії воєнного стану та проведення загальної мобілізації діє заборона на виїзд за межі державного кордону України військовозобов`язаних чоловіків громадян України, призовного віку, придатних до військової служби за винятком окремих категорій, а саме: чоловіків, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років; чоловіків, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років; чоловіків, які здійснюють супровід осіб (дітей) з інвалідністю або осіб, які потребують постійного догляду; чоловіків-військовослужбовців, які їдуть на лікування внаслідок поранень на війні; чоловіків, які постійно проживають за кордоном; чоловіків, які мають робочу візу країни ЄС; чоловіків, які заброньовані за підприємствами; держслужбовців у зв`язку з службовим відрядженням; чоловіків-водіїв та волонтерів; народних депутатів України. При цьому на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки покладено організацію підготовки та проведення призову громадян України на строкову військову службу.

Слідством установлено, що в квітні 2024 року ОСОБА_8 , через спільних знайомих звернувся до ОСОБА_4 щодо надання консультації з приводу офіційного працевлаштування в м. Черкаси та отримання відстрочки або бронювання від мобілізації. У ході розмови ОСОБА_4 розповів ОСОБА_8 , що працює в КП «Благоустрій» Черкаської міської ради на посаді начальника охорони, та він разом із директором вказаного підприємства зможуть влаштувати ОСОБА_8 на роботу в КП «Благоустрій», при чому за клопотанням директора він зможе отримати бронювання від мобілізації, як працівник вказаного підприємства. Вказані послуги за інформацією ОСОБА_4 коштують 6000 доларів США, про що ОСОБА_4 відразу повідомив ОСОБА_8 , зазначивши, що на роботу приймає виключно директор, та лише в його компетенції вирішувати питання бронювання від мобілізації.

У подальшому в ході зустрічі 12.05.2024 в період часу з 14 год 35 хв поблизу «Шашличного ряду» по АДРЕСА_1 ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 , що є кілька варіантів не бути мобілізованим під час загальної мобілізації в умовах воєнного стану, а саме за станом здоров`я, якщо є висновок лікарів про необхідність догляду за людиною, яка має інвалідність і потребує стороннього догляду, а ОСОБА_8 є єдиним піклувальником такої особи, а також в зв`язку із проходження лікування від наркозалежності.

Зустрівшись наступного разу, 22.05.2024 о 18 год 15 хв поблизу магазину «АТБ» по вулиці Пастерівській, 106 в м. Черкаси, ОСОБА_4 сказав, що єдиним варіантом уникнути загальної мобілізації для ОСОБА_8 є оформити лікування в КЗ «Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради», для чого ОСОБА_8 треба надіслати на месенджер «WhatsApp» своє прізвище, ім`я та по-батькові, а також вжити наркотичний засіб таблетку, яку ОСОБА_4 надасть ОСОБА_8 .

В ході наступної зустрічі, 30.05.2024 близько 18 год 00 хв поблизу магазину «АТБ» по вулиці Пастерівській, 106 в м. Черкаси, ОСОБА_4 надав інструкції ОСОБА_8 з приводу його подальших дій на наступний день, повідомивши, що 31.05.2024 о 09 год йому потрібно прийти до комунального закладу «Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради», піднятись на третій поверх та здати експрес-аналіз сечі на вміст в організмі наркотичних засобів, при цьому передав йому таблетку, та наказав її вжити на ніч приблизно о 22-23 годині. При цьому ОСОБА_4 наголосив, що ОСОБА_8 треба одягнутись неохайно та повідомити лікарю, що він вживає наркотичні засоби протягом тривалого часу і хоче вилікувати свою наркотичну залежність.

31.05.2024 близько 09 год ОСОБА_8 діючи за вказівками ОСОБА_4 , прибув до КЗ «Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради», розташованого в м. Черкаси по проспекту Хіміків, 60, після чого ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_4 для уточнення подальших власних дій, на що ОСОБА_4 вказав, що йому потрібно піти здати аналіз сечі на 11 год, оскільки лікар, до якого треба підійти буде саме в цей час. Пізніше ОСОБА_4 , зателефонувавши о 09 год 23 хв повідомив, що лікар буде раніше, вже о 10 год, та ОСОБА_8 необхідно піднятись на третій поверх вказаного лікувального закладу о 10 год, запитавши лікаря ОСОБА_9 . В подальшому, діючи згідно отриманих вказівок ОСОБА_4 , ОСОБА_8 піднявся до третього поверху та запитав ОСОБА_10 , до нього із кабінету завідуючої відділенням надання цілодобової невідкладної допомоги, вийшла жінка та забравши ОСОБА_8 до власного кабінету запитала від кого він прийшов. ОСОБА_8 відповів, що прийшов від ОСОБА_11 , на що жінка вказала на іншого медичного співробітника, до якого слід підійти ОСОБА_8 та заповнити бланки медичних документів, з погодженням на психіатричну допомогу та медичну реабілітацію. Після чого до ОСОБА_8 відразу підійшла інша жінка, та запропонувала пройти разом із нею для здачі аналізу сечі, здавши які, ОСОБА_8 повернувся до кабінету завідуючої відділенням, де на нього чекала жінка на ім`я ОСОБА_12 , яка надала інструкції ОСОБА_8 , що йому слід відповідати, коли його буде лікувати лікар. Коли до даного службового кабінету підійшов інший лікар та почав заповнювати медичну картку стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_8 , ОСОБА_12 озвучила йому ті ж самі дані про події, які передували зверненню ОСОБА_8 за медичною допомогою у зв`язку із лікуванням наркоманії, які надавала перед цим ОСОБА_8 . Після цього, ОСОБА_8 було повідомлено, що він оформлений на стаціонарне лікування в КЗ «Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради».

У подальшому 31.05.2024 близько 15 години, ОСОБА_4 перебуваючи в автомобілі Hyundai Santa Fe д.н.з. НОМЕР_1 поблизу магазину «АТБ» по вулиці Пастерівській, 106 в м. Черкаси, діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на особисте збагачення, отримав від ОСОБА_8 , який надав добровільну згоду на участь у проведенні негласних слідчих (розшукових) дій, грошові кошти в сумі 4400 доларів США, за вплив на прийняття рішення посадовою особою КЗ «Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради» щодо оформлення ОСОБА_8 на стаціонарне лікування до вказаного закладу охорони здоров`я, нібито як наркозалежного для подальшого отримання документів, які надають відстрочку від мобілізації.

01.06.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, уродженцю м. Черкаси Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності, а саме: протоколами допитів свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , протоколом огляду особи, залученої до конфіденційного співробітництва та вручення їй спеціального технічного засобу і грошових коштів для здійснення контролю за вчиненням злочину від 31.05.2024, протоколом огляду та ідентифікації грошових коштів від 31.05.2024, протоколом відкритого фіксування від 31.05.2024, протоколом обшуку від 31.05.2024 в КЗ «Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради», протоколом обшуку від 31.05.2024 автомобіля Hundai Santa Fe д.н.з. НОМЕР_1 , протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 31.05.2024, та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Крім цього, в ході здійснення контролю за вчиненням злочину, був задокументований факт збуту наркотичного засобу, вчиненого ОСОБА_4 , в зв`язку із чим старшим слідчим СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 внесено відомості до ЄРДР №0001825 від 31.05.2024 за ч. 1 ст. 307 КК України.

Наразі ОСОБА_4 не повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 307 КК України в зв`язку із необхідністю отримання висновку судово-хімічної експертизи, проведення якої займає більш тривалий час.

Враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, однак вчинив інший більш тяжкий злочин, відповідальність за яке передбачена від чотирьох до восьми років позбавлення волі, перебуваючи на волі може продовжувати вчиняти інші злочини, обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_4 своїх обов`язків.

Метою застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, зокрема, спробам з його боку переховуватися від правоохоронних органів та суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, або ж вчинити інше кримінальне правопорушення, що негативно відобразиться на повноті та достовірності досудового розслідування.

Так, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, яке відповідно до примітки до ст. 45 КК України є корупційним кримінальним правопорушенням, що унеможливлює, відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, застосування іспитового строку.

Характер інкримінованого правопорушення пов`язаний з корисливою спрямованістю. Санкція відповідної частини статті відносить інкримінований злочин до тяжкого і передбачає покарання у вигляді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від двох до п`яти років.

Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення при визначенні ризику переховування.

Крім того, ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість покарання може використати наявні у нього засоби та можливості для переховування від правоохоронних органів і суду, у тому числі, може виїхати за межі міста чи області з метою уникнення кримінальної відповідальності, тобто змінити місце проживання.

Відтак, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Крім того, використовуючи своє службове становище та набуті в ході роботи соціальні зв`язки, ОСОБА_4 може використовувати їх у своїх інтересах для впливу на свідків, які володіють інформацією щодо певних обставин у цьому провадженні, зокрема, матиме можливість безперешкодно чинити тиск на основних свідків у кримінальному провадженні свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 з метою схилення останніх до зміни показів.

Відтак, не будучи обмеженим у спілкуванні із свідками, ознайомившись зі змістом їх показань, протоколи допиту яких є у додатках до клопотання про застосування запобіжного заходу, а також з іншими зібраними доказами, останній матиме можливість з метою уникнення кримінальної відповідальності самостійно або за допомогою третіх осіб впливати на них.

Окрім того, наявний ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_4 працює начальником охорони в КП «Благоустрій» Черкаської міської ради, що свідчить про можливості та зв`язки, наявні у підозрюваного, які він зможе використати і у подальшому для того, щоб уникнути кримінальної відповідальності та перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином - шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників та сторін кримінального провадження, штучного створення доказів своєї невинуватості, тощо.

Також, продовжуючи використовувати свої зв`язки, ОСОБА_4 може вчинити інший злочин, пов`язаний з одержання неправомірної вигоди для себе з використанням свого службового становища.

На підставі вищевикладеного, вважаю за необхідне застосувати запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді застави, оскільки лише такий запобіжний захід належним чином попередить настання перерахованих вище ризиків та забезпечить належне виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

З огляду на викладене, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні.

При визначенні розміру застави слід врахувати тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 обставини вчинення кримінального правопорушення, який вчинено під час воєнного стану, та його роль, індивідуальні особливості підозрюваного, майновий та сімейний стан підозрюваного, суму отриманої неправомірної вигоди, які дають підстави вважати, що застава визначена у сумі від 1 до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не буде здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде достатнім стримуючим фактором для запобігання існуючим ризикам кримінального провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що мова йде про корупційний злочин, вчинений ОСОБА_4 з корисливою метою, має місце випадок, за якого наявні підстави визначити заставу у розмірі більшому, що встановлений п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме: 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 грн.

У відповідності до вимог п. 7 ст. 194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_4 необхідно покласти наступні обов`язки на строк не більше, ніж складає строк досудового розслідування, зокрема, до 01.08.2024: 1) прибувати до суду, прокурора чи слідчого за кожною вимогою; 2) не відлучатись за межі Черкаської області, без дозволу слідчого, прокурора; 3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи; 4) утримуватися від спілкування із свідками у цьому кримінальному провадженні, зокрема, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , за винятком участі у слідчих та процесуальних діях; 5) здати на зберігання паспорт для виїзду за державний кордон України.

Прокурор в судовому засіданні просив клопотання задоволити, оскільки підозрюваний за віком не військовозобов`яаним і тому може виїхати за межі України, також займає керівну посаду і може використовувати вплив для перешкоджання кримінальному провадженню, також в даному кримінальному провадженні може бути пред`явлена підозра у вчиненні кримінального правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вказані слідчим ризики є надумані, доказів ухилення впливу на свідків, іншого впливу не надано, наразі підозрюваний підозрюється у вчиненні нетяжкого кримінального правопоррушення. Крім того його підзахисний пенсійного віку, має другу групу інвалідності, була зроблена операція на серці, дружина має 3 групу інвалідності, займається волонтерською діяльність. Просив суд обрати менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме особисте зобов`язання.

Підозрюваний підтримав захисника та просив врахувати його стан здоров`я, а саме тяжке кардіологічне захворювання.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши зміст та мотиви клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний установити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор (п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК).

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження: протоколом обшуку від 31.05.2024 в КЗ «Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради», протоколом огляду та ідентифікації грошових коштів від 31.05.2024, протоколом огляду особи, залученої до конфіденційного співробітництва та вручення їй спеціального технічного засобу і грошових коштів для здійснення контролю за вчиненням злочину від 31.05.2024,протоколами допитів свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 31.05.2024.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Сторона обвинувачення в обґрунтування клопотання посилалась на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Із системного аналізу змісту ч. 2 ст. 177 і п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК убачається, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу - щодо встановлення наявності заявлених стороною обвинувачення ризиків слідчий суддя керується стандартом переконання «достатні підстави».

Так, існування кожного, вказаного у ч. 1 ст. 177 КПК ризику, має підтверджуватися фактами, наявність яких має бути переконливо продемонстрована (п. п. 85, 86 рішення ЄСПЛ від 30.01.2018 у справі «Макаренко проти України» /Makarenkov. Ukraine, заява №622/11).

Суд вважає обґрунтованими доводи клопотання щодо існування ризиків щодо переховування підозрюваного від слідства та суду, незаконного впливу на свідків.

Про існування таких ризиків свідчить суворість можливого покарання у випадку визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, який на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, за вчинення якого може бути призначене покарання у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від двох до п`яти років, що саме по собі може бути підставою та мотивом змінити місце проживання з метою переховування від слідства та незаконного впливу на свідків.

Також при визначенні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК).

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Отже наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, надають підстави для обрання запобіжного заходу.

Розглядаючи заявлене клопотання, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.

Заслухавши учасників судового розгляду, оцінивши в сукупності обставини відповідно до ст. ст.177, 178 КПК, ступінь суспільної небезпечності, яку несуть в собі протиправні діяння проти мобілізації в умовах воєнного стану, суд приходить до висновку, що на даному етапі досудового розслідування продовжують існувати ризики переховування підозрюваного від слідства та суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджання досудовому розслідуванню та виходячи з вказаних міркувань такі ризики є реальним та існуючими, враховуючи також ступінь стійкості соціальних зв`язків підозрюваного, який обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення корисливого спрямування, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, так як наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи та виправдовує тривалість тримання підозрюваного під вартою.

Вирішуючи дане питання, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що серйозність пред`явленого обвинувачення і ризик втечі може бути аргументом при обранні запобіжного заходу і суспільний інтерес в даному конкретному випадку полягає у забезпеченні розслідування злочину проти власності, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинувачених, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п.79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка станом на 01 січня 2024 року становить 3028 гривні.

При обранні альтернативного запобіжного заходу у виді застави, вважається за доцільне, з урахуванням вищевказаних обставин кримінального провадження, визначити підозрюваному заставу у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 грн. Саме такий розмір застави буде достатнім стимулюючим засобом запобігання порушенню процесуальних обов`язків підозрюваним. При цьому, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, що узгоджується з роз`ясненнями викладеними у листі ВССУ 04.04.2013 № 511-550/0/4-13, а саме: «Слідчому судді необхідно враховувати майновий стан підозрюваного, обвинуваченого та не допускати встановлення такого розміру застави як альтернативи триманню під вартою, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.»

З огляду на викладене, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає до задоволення.

Керуючись вимогами ст. ст. 132, 176 178, 183, 184, 194, 196, 206, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з 31 травня 2024 року по 29 липня 2024 року включно із можливістю внесення застави в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 грн.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 строком на 2 місяці процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати до старшого слідчого СВ Черкаського районного управління ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 , прокурора Черкаської окружної прокурати ОСОБА_15 кожною вимогою;

2) не відлучатись за межі Черкаської області, без дозволу слідчого, прокурора;

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

4) утримуватися від спілкування із свідками у цьому кримінальному провадженні, зокрема, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , за винятком участі у слідчих та процесуальних діях;

5) здати на зберігання паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а підозрюваному, який перебуває під вартою, в той же строк, з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали буде проголошений 03 червня 2024 року о 14 год. 10 хв.