Справа № 308/8545/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за №0000108, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.01.2023 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця смт. Билбасівка, Слов`янського району, Донецької області, неодруженого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000108 від 13.01.2023 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Прокурором у судовому засіданні заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 . В обґрунтування зазначеного клопотання прокурор посилається на те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер та протиправність своїх дій, настання суспільно-небезпечних наслідків, у невстановленій досудовим розслідуванням спосіб, час, місце, незаконно придбав у невстановлених осіб, з метою подальшого збуту, кристалічну речовину білого кольору, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено, а саме метадон масою 0,0919 г, який в подальшому незаконно зберігав до моменту, коли 14.03.2023 о 17 год. 15 хв., перебуваючи на перехресті вулиць Козацька-Спортивна в м. Ужгороді, в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, незаконно збув за 500 грн особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_6 вищевказану речовину кристалічної форми, білого кольору, яка згідно з висновком експерта в своєму складі містить, наркотичний засіб, обіг якого обмежено, а саме метадон масою 0,0919 г.

Крім того, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, усвідомлюючи

суспільно-небезпечний характер та протиправність своїх дій, настання суспільно-небезпечних наслідків, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, час, місце, незаконно придбав у невстановлених осіб, з метою подальшого збуту, кристалічну речовину, білого кольору, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено, а саме метадон масою 0,0459 г, який в подальшому незаконно зберігав до моменту, коли 29.03.2023 о 16 год. 30 хв., перебуваючи біля будинку № 33 по вул. Глінки, в м. Ужгороді, в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, незаконно збув за 500 грн особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_6 вищевказану речовину кристалічної форми, білого кольору, яка згідно з висновком експерта в своєму складі містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено, а саме метадон масою 0,0459 г.

Крім того, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичного засобів у великих розмірах та психотропних речовин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер та протиправність своїх дій, настання суспільно-небезпечних наслідків, у невстановленій досудовим розслідуванням спосіб, час, місце, незаконно придбав з метою подальшого збуту, кристалічну речовину, білого кольору, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено, а саме метадон, загальною масою 3,278414 г та дві пігулки, зеленого і синього кольорів, які містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено, а саме МДМА (3,4- метилендіоксиметамфітамін), загальною масою 0,2472 г, які в подальшому незаконно зберігав з метою збуту за місцем свого проживання, за адресою АДРЕСА_1 , серед речей побутового вжитку, до моменту, коли в ході проведення обшуку 29.03.2023 о 16:41 год., вищевказані наркотичні засоби та психотропні речовини були виявлений та вилучений працівниками поліції.

Прокурор зазначає, що ризики, які були прийняті судом при обрані щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились та не відпали. Органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які підтверджують існування окремих ризиків, передбачених статтею ст. 177 КПК України, зокрема того, що ОСОБА_4 з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п.1 ч. 1 ст.177 КПК України), усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення даного злочину, може незаконно впливати на свідків, шляхом їх підкупу або залякування (п. 3 ч. 1 ст. 177 КК України); вчинити інші кримінальне правопорушення, (п. 5 ст. І 77 КПК України) та існує ризик його протиправної поведінки.

Існування ризиків підтверджується встановленими фактичними обставинами справи. З цих підстав, на думку прокурора, більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та які наведені та обґрунтовані у цьому клопотанні. Існування ризиків підтверджується фактичними обставинами кримінального правопорушення, зокрема, просить врахувати тяжкість покарання, можливість впливу на свідків, відсутність джерел прибутку, міцних соціальних зв`язків, стан здоров`я дозволяє продовжувати запобіжний захід.

На підставі наведеного, прокурор просить продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Билбасівка, Слов`янського р-ну, Донецької області, українця, громадянина України, неодруженого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні, зауваживши на наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник обвинуваченого у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора частково, вважає ризик невідворотності покарання не доведеним, підзахисний з 29.03.2023 тримається під вартою, не має постійного джерела доходу, раніше не судимий, наміру переховуватись не має, заставу непомірною. У разі продовження судом даного запобіжного заходу просив зменшити розмір застави до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження строку застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заслухавши учасників судового провадження з цього приводу та вивчивши наявні матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено судом у судовому засіданні, ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.03.2023 у справі №308/5036/23 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 діб, а саме: до 26.05.2023. Разом з цим, визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 214720 грн. У разі внесення застави у вказаному розмірі судом постановлено покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучатися із населеного пункту, в якому фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.05.2023 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_4 , на період судового розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів, а саме до 24 липня 2023 року включно. Зменшено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 обов`язків, покладених на нього ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 березня 2023 року у справі № 308/5036/23 (номер кримінального провадження 1-кп/308/1337/23) та встановлено її у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 134 200,00 грн (сто тридцять чотири тисячі двісті грн 00 копійок).

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.07.2023 продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 , обов`язків в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 134 200 (сто тридцять чотири тисячі двісті) грн. до двох місяців, а саме до 15 вересня 2023 року, включно.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.09.2023 продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 , обов`язків в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 134 200 (сто тридцять чотири тисячі двісті) грн. до двох місяців, а саме до 09 листопада 2023 року, включно.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.11.2023 продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 , обов`язків в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 134 200 (сто тридцять чотири тисячі двісті) грн. до двох місяців, а саме до 03 січня 2024 року, включно.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.12.2023 продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до двох місяців, а саме до 21 лютого 2024 року, включно. Зменшено розмір визначеної ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.03.2023 у справі №308/5036/21 застави та встановлено її у розмірі 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 107360 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень.

Статтею 29 Конституції України регламентовано, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України). Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу судом встановлено, що стороною обвинувачення ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України, які згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину.

За приписами ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно положень ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Право на свободу і особисту недоторканість не є абсолютним і може бути обмежено на підставах і в порядку, визначених законом. Обмеження конституційного права на свободу має переслідувати легітимну мету, бути обумовленим суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційним і обґрунтованим. Воно має забезпечити можливість оптимального досягнення легітимної мети.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1,2 ст. 307 КК України, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» вказав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів». Отже, суд приймає до уваги тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та покарання, що підвищує ризик зникнення обвинуваченого від правосуддя.

У рішенні Європейського суду «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000р. зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою,у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Запобіжні заходи застосовуються за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, викладені вище.

Вирішуючи клопотання, суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, який неодружений, відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи та джерела доходу, майновий стан обвинуваченого, який не працює, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, відсутність судимостей.

Оцінюючи наявність ризиків у кримінальному провадженні суд виходить з того, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, суд вважає, що передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, які враховувалися при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу, а саме: можливість переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, на даний час не відпали і продовжують існувати.

Оцінюючи ризик переховування обвинуваченого від суду з позиції практики Європейського суду з прав людини, суд зазначає, що даний ризик залишається актуальним, виходячи з тяжкості злочину, у вчиненні якого він обвинувачується та суворості покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим, що оцінені в сукупності з даними про особу ОСОБА_4 . Відтак, на думку суду, є велика вірогідність того, що під важкістю відповідальності, обвинувачений може переховуватися від суду. Разом з тим, оцінюючи ризик незаконного впливу обвинуваченого на свідків у цьому кримінальному провадженні, слідчий суддя враховує, що їх показання мають істотне значення для провадження, які під тиском обвинуваченого можуть змінити показання, а тому даний ризик також не відпав.

Разом з тим, суд бере до уваги те, що судове провадження не завершене, оцінка доказам судом не надана та не допитано всіх свідків.

Вказані обставини, на думку суду, переконливо свідчать, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, яких ще не було допитано у судовому засіданні, такі ризики не зменшилися і виправдовують подальше його тримання під вартою, а тому, застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на них процесуальних обов`язків та не зможе запобігти спробам вчинити вказані дії.

Таким чином, оскільки судове провадження не завершено, з урахуванням тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, даних про його особу, існуючих соціальних зв`язків, суд дійшов висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, чим тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та не дасть змогу дослідити всі обставини кримінального правопорушення у встановлені законом строки, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає до задоволення та запобіжний захід у виді тримання під вартою слід продовжити.

Суд вважає, що у даному випадку запобіжний захід у виді тримання під вартою з одночасним визначенням розміру застави з огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , його високого ступеня суспільної небезпеки, а також особи обвинуваченого, не вступає в суперечність із правилами, передбаченими ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покликана забезпечити явку обвинуваченої особи у судове засідання, а тому, розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу обвинуваченого, належну йому власність, його майновий і сімейний стан, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб утримати його від втечі.

Доводи сторони захисту зазначених висновків суду не спростовують, а матеріали провадження не містять переконливих відомостей, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою, такі не були надані сторонами під час судового розгляду. Окрім того, ухвалою суду від 26.12.2023 було зменшено розмір застави.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, з моменту затримання. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 197, 201, 314-316, 369, 372, 376 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 , обов`язків в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107360 (сто сім тисяч триста шістдесят) грн. до двох місяців, а саме до 13 квітня 2024 року, включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити Державній установі «Закарпатська установа виконання покарань (№ 9)».

Ухвала суду в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 21 лютого 2024 року.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1