Провадження №11-сс/801/370/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

та підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 26 квітня 2024 року,

якою задоволено клопотання слідчого та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів до 13 год. 30 хв. 24 червня 2024 року стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Городівка Крижопільського району Вінницької області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

Короткий зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою мотивовано тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у тому, що 25.04.2024 близько 00:10 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , під час конфлікту помітив на шиї ОСОБА_9 ланцюг, виготовлений із жовтого металу та мобільний телефон марки «Айфон», моделі «Х» після чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи згаданий умисел, ОСОБА_8 , в період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, дія якого неодноразово продовжувалася, востаннє Указом Президента України № 734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 05.02.2024, керуючись жагою до легкої наживи, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що його дії носять протиправний характер та є відкритими, з метою особистого збагачення, направлений а вчинення відкритого заволодіння чужим майном поєднаного із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, після чого наніс потерпілому ОСОБА_9 близько десяти хаотичних ударів в область обличчя. Усвідомлюючи, що ОСОБА_9 не в змозі чинити опір, ОСОБА_8 відкрито заволодів майном потерпілого, а саме: ланцюг, виготовлений із жовтого металу та мобільним телефоном марки «Айфон» моделі «Х».

Після цього ОСОБА_8 , покинув місце проживання ОСОБА_9 , направився у невідомому напрямку та розпорядився викраденим на власний розсуд .

На переконання слідчого, у вказаному кримінальному провадження наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Зокрема, ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_8 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні. Ризик незаконного впливу підозрюваного на свідків, оскільки згідно з ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Перебуваючи на волі ОСОБА_8 матиме можливість незаконно впливати на свідків з метою створення сприятливих для себе умов, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 26 квітня 2024 року- задоволено клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції №2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_10 . Застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави. Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_8 , тобто до 13 години 30 хвилин 24 червня 2024 року. Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено до 24 червня 2024 року.

Мотивуючи вказане рішення слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваного, відсутність у нього соціально стримуючих факторів, підозрюваний ОСОБА_8 , перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, чинити тиск на свідків, потерпілих у кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою. Оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства або погрозою його застосування, тому слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність підстав для визначення застави.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, а саме з 22 год. по 06 год. за місцем його реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що слідчий суддя не навів жодного доказу для доведення існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Не врахував дані про особу підозрюваного, який є не судимою особою, неофіційно працює на СТО, має міцні соціальні зв?язки, проживає в сім?ї дідуся ОСОБА_11 та бабусі ОСОБА_12 , допомагав бабусі, оскільки вона має вади зору. Звертає увагу, що слідчим та прокурором не надано доказів про те, що від дій підозрюваного потерпілому заподіяні тілесні ушкодження. Натомість підозрюваний ОСОБА_8 зазначав, що не наносив тілесні ушкодження потерпілому, не забирав його речі, а лише втрутився в конфлікт між потерпілим та його другом, рознімаючи останніх.

Позиції учасників судового розгляду

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 підтримала апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, просила її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення апеляційної скарги захисника, просив залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Мотиви і висновки суду

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду,

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення,

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні,

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином,

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 вказаного кримінального правопорушення підтверджується наявними у матеріалах судового провадження доказами. Зокрема, протоколом прийняття заяви ОСОБА_9 від 25.04.2024; протоколом огляду місця події від 25.04.2024 ( АДРЕСА_2 ); протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 25.04.2024; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фото знімками із потерпілим ОСОБА_9 від 25.04.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 25.04.2024; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фото знімками із свідком ОСОБА_13 від 25.04.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 25.04.2024; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фото знімками із свідком ОСОБА_14 від 25.04.2024; протоколом огляду предмета за участі свідка ОСОБА_14 від 25.04.2024; протоколом огляду місця події від 25.04.2024 ( АДРЕСА_3 ); протоколом слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_9 від 25.04.2024.

Зважуючи на такий обсяг відомостей, матеріали судового провадження об`єктивно свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, оскільки наявні у матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання, у тому числі й для стороннього спостерігача, причетності ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, згідно з підозрою. При цьому обставини підозри з`ясовані в тій мірі, у якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді для застосування до особи запобіжного заходу. Разом із тим, висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявність у діях підозрюваного вини у вчиненні злочинів, оскільки питання винуватості у судовому порядку вирішується після надходження обвинувального акту до суду.

Окрім цього, слідчим суддею визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Колегія суддів також вважає, що ризики, на які встановлені слідчим суддею, існують та підтверджуються матеріалами провадження. При цьому колегія суддів виходить з того, що підстави, які дають можливість слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. Водночас КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку підозрюваного, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваний ОСОБА_8 зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди. Тому доводи захисника з приводу належної процесуальної поведінки підозрюваного на даному етапі не спростовують реальність реалізації ризиків у подальшому.

Відтак, цілком доведеним, на переконання колегії суддів, є висновок слідчого судді про те, що враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , характер та обставини інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання та реєстрації, раніше не судимий, у кримінальному провадженні наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. Колегія суддів вважає, що необхідним і достатнім на даному етапі досудового розслідування є саме запобіжний захід у виді тримання під вартою. Інші більш м`які запобіжні заходи не відповідатимуть потребам виконання завдань цього кримінального провадження та не будуть достатніми для стримування підозрюваного ОСОБА_8 від реалізації відповідних ризиків.

Окрім того, викладені в апеляційній скарзі доводи про те, що слідчим та прокурором не надано доказів того, що від дій підозрюваного потерпілому заподіяні тілесні ушкодження є безпідставними.

Колегія суддів зазначає, що під фізичним насильством у грабежі розуміють - обмеження волі (зв`язування, замкнення в певному приміщенні тощо), нанесення ударів, побоїв, заподіяння легкого тілесного ушкодження, яке не спричинило короткочасного розладу здоров`я або незначної втрати працездатності.

Натомість органом досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_8 ставиться у вину те, що він з метою особистого збагачення, направленого на вчинення відкритого заволодіння чужим майном, поєднаного із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, наніс потерпілому ОСОБА_9 близько десяти хаотичних ударів в область обличчя. Тобто вказані дії не призводять до порушення анатомічної цілості тканин або нормального функціонування тканин чи органів тіла людини. За цією ознакою вони відрізняється від тілесного ушкодження.

При цьому доводи захисника про те, що підозрюваний ОСОБА_8 зазначав, що не наносив тілесні ушкодження потерпілому, не забирав його речі, а лише втрутився в конфлікт між потерпілим та його другом, рознімаючи останніх, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Що стосується доводів захисника про те, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації,неофіційно працює на СТО, проживає в сім?ї дідуся ОСОБА_11 та бабусі ОСОБА_12 , допомагає бабусі, оскільки вона має вади зору, то їх на переконання колегії суддів, не можливо віднести до тих стримуючих чинників, які могли у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. До того ж, вказані обставини існували на момент вчинення інкримінованих дій згідно з підозрою, проте не стали стримуючим фактором у поведінці підозрюваного ОСОБА_8 .

Водночас доказів того, що ОСОБА_8 за станом здоров`я не може утримуватись під вартою слідчому судді не надано, а також не надано під час апеляційного розгляду. Щодо твердження сторони захисту про наявність у підозрюваного захворювань та необхідність отримання належної медичної допомоги, то законодавством чітко визначений порядок обстеження та надання медичної допомоги особам, узятим під варту і забезпечення виконання зазначеного порядку покладено саме на керівництво СІЗО. При цьому підозрюваний та захисник вправі оскаржувати у відповідному порядку дії, рішення або бездіяльність посадових осіб адміністрації ДУ «ВУВП№1» у випадках, коли не приймаються заходи щодо звернень підозрюваного стосовно стану здоров`я та надання медичної допомоги. Зрештою стороною захисту не надано відомостей медичного характеру, які вказують на погіршення стану здоров`я ОСОБА_8 з моменту його затримання та утримання під вартою, та неможливість отримання ним необхідного лікування в умовах установи попереднього ув`язнення.

Також колегія суддів зважує і на ту обставину, що застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 . слідчий суддя правильно ухвалив рішення, не визначивши підозрюваному розмір застави в порядку, передбаченому ст. 183 КПК України, з огляду на те, що кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_8 є тяжким та вчинене із застосуванням насильства.

Підсумовуючи викладене вище, колегія суддів дійшла до висновку про те, що рішення слідчим суддею ухвалено на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, досліджено належним чином всі матеріали провадження та наведено в ухвалі мотиви, з яких прийнято відповідне рішення, а тому доводи захисника про наявність підстав для скасування ухвали слідчого судді не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 418, 419, 422 КПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 26 квітня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4