Справа № 161/7410/24
Провадження № 1-кс/161/2108/24
У Х В А Л А

про часткове скасування арешту майна

м. Луцьк 22 квітня 2024 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 , детектива Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Волинській області ОСОБА_4 , представника володільця майна ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання представника володільця майна ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту,

В С Т А Н О В И В :

Представник володільця майна ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту, в порядку ст.174 КПК України, в межах кримінального провадження №0000004, накладеного ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.03.2024, а саме мобільних телефонів марки «iPhone 7», «iPhone 12minі» та грошових коштів в сумі 410 920 грн.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 не вчиняв жодних кримінально караних дій. З моменту вилучення вказаного майна пройшло більше двох місяців, доказів набуття такого майна злочинним шляхом не встановлено, натомість ОСОБА_5 зазначено джерело отримання коштів та мету їх отримання, жодній особі (в тому числі і йому, як володільцю вилученого майна) не повідомлено про підозру, що порушує право останнього на володіння, розпорядження та користування вищевказаним майном, тому просить скасувати арешт, на підставі ст.174 КПК України.

Представник володільця майна в судовому засіданні подане клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому та просив його задовольнити, додатково пояснивши, що обов`язок органу досудового розслідування доводити неправомірність дій ОСОБА_5 , а не обов`язок останнього виправдовувати свої дії або ж доводити правомірність своєї поведінки, оскільки ним не вчинялись жодні кримінально-карані діяння у межах кримінального провадження.

Детектив та прокурор, кожен зокрема, в судовому засіданні заперечували щодо поданого клопотання, мотивуючи свою позицію тим, що грошові кошти у даному провадженні визнані речовими доказами. Одночасно ствердили про те, що незаконність їх походження на даний час не підтверджена, як і не повідомлено про підозру їх власнику.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, заслухавши думку учасників судового провадження, приходжу до висновку, що клопотання слід задовольнити частково.

Згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений своєї власності.

Відповідно до ч.1 абз.2 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судом встановлено, що ТУ БЕБ у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000004 від 20.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209КК України.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.03.2024 клопотання детектива Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Волинській області ОСОБА_4 задоволено частково та накладено арешт на майно, вилучене 20 лютого 2024 року в ході проведення огляду місця події в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Устилуг» транспортного засобу марки «SKODA OCTAVIA» д.н.з. НОМЕР_1 чорного кольору: мобільні термінали марки «iPhone 7» та марки «iPhone 12minі» та грошові кошти в сумі 410 920 грн (серії та номери купюр зазначені).

Відповідно до зазначеного судового рішення - подальше утримання грошових коштів є виправданим з метою їх перевірки та дослідження у кримінальному провадженні, зокрема, для виконання запиту детектива на адресу Національного банку України.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Встановлено, що в даному кримінальному провадженні, з моменту внесення відомостей до ЄРДР 20.02.2024, повідомлення про підозру органом досудового розслідування жодній особі не оголошено, а володілець вилученого майна перебуває в статусі свідка. Ним пояснено та підтверджено відповідними доказами походження виявлених та вилучених у нього коштів.

Між тим, відповідно до ст. 28 КПК України - під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Судом встановлено, що Національним банком України виконано запит детектива, даною відповіддю не підтверджено незаконності походження коштів, вилучених у ОСОБА_5 , зокрема в сумі, про яку йдеться у поданому клопотанні та вищевказаному судовому рішенні (констатовано неможливість такого підтвердження).

Відповідно до ст. 131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

При цьому, при прийнятті відповідного рішення, судом враховується, що на даний час грошові кошти оглянуто, їх ідентифіковано, у органу досудового розслідування було достатньо часу для проведення з ними ряду слідчих та процесуальних дій, а також вимоги ч. 1, ч. 2 ст. 100 КПК України - речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю. При цьому, їх походження володільцем майна підтверджена та не спростована органом досудового розслідування вже протягом 2 місяців.

В зв`язку з наведеним, суд приходить висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявником належним йому майном, зокрема, грошовими коштами, оскільки подальший арешт майна (за відсутністю передбачених для цього правових підстав) порушуватиме право заявника на вільне розпорядження належним йому майном та буде суперечити загальним засадам права володіння особою майном, вимогам законодавства, зокрема: ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (справи "Баландіна проти України, "Батрак проти України", "Панов проти України").

Вирішуючи питання про можливість скасування арешту на мобільні телефони, вилучені у ОСОБА_5 , суд враховує, що органом досудового розслідування у даному провадженні призначено комп`ютерно-технічну експертизу (постанова від 26.03.2024, на яку скеровано і дані предмети), тобто, з зазначеним майном не проведено усі необхідні слідчі дії, а тому, з метою повноти та об`єктивності досудового розслідування, клопотання у цій частині задоволенню не підлягає.

При цьому, часткове скасування арешту майна, за вказаних вище обставин, на даний час не створюватиме будь-яких перешкод для подальшого розслідування кримінального провадження №0000004 від 20.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170, 174 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання представника володільця майна ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.03.2024 задовольнити частково.

Скасувати арешт грошових коштів в сумі 410 920 грн наступним номіналом: купюри номіналом 1000 грн. 54 шт.; купюри номіналом 500 грн. 26 шт.; купюри номіналом 200 грн. 66 шт.; купюри номіналом 100 грн. 3 117 шт.; купюри номіналом 50 грн. 277 шт.; купюри номіналом 20 грн. 105 шт.; купюри номіналом 10 грн. 107 шт.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1