Справа № 588/724/24
Провадження № 1-кп/588/112/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2024 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000074 від 14.03.2024 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`янка Тростянецького району Сумської області, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України,

У С Т А Н О В И В :

Заступник керівника Охтирської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні 0000074 від 14.03.2024.

В обґрунтування клопотання зазначається, що ОСОБА_4 01.03.2024, у денний час доби проник без дозволу до господарства за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи на подвір`ї, останній помітив металеву драбину, що розташована біля будинку, та відразу у останнього виник корисливий умисел на викрадення даної драбини. Після чого останній відкрив двері до будинку та проник у середину. Перебуваючи у будинку ОСОБА_4 помітив металеві в`юшки від печі у кількості 7 шт. та металеву сітку від ліжка, які знаходились у одній із кімнат будинку, та останній вирішив їх викрасти таємно від власника домоволодіння.

Реалізовуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливою метою, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи таємно по відношенню до інших осіб, перебуваючи у домоволодінні по АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 таємно заволодів наступним майном: металева сітка від ліжка, розміром у довжину 160 см та у ширину 70 см, металева драбина, розміром у довжину 160 см та у ширину 70 см, та металеві в`юшки різного діаметру у кількості 7 шт., а саме: 1 шт. 25 см, 2 шт. 20 см, 2 шт. 15 см, 2 шт. 10 см, які останній відніс до домоволодіння де проживає по АДРЕСА_1 .

Своїми діями ОСОБА_4 завдав потерпілій матеріальних збитків, сума яких згідно з висновком судової-товарознавчої експертизи №СЕ-19/119-24/4210-ТВ від 20.03.2024 становить 1226 гривень.

Крім того, згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, на території України введено режим воєнного стану.

03.04.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Також у клопотанні зазначено, що згідно висновку судово-психіатричного експерта № 299 від 15.04.2024 встановлено що ОСОБА_4 на момент скоєння злочину страждав стійким психічним розладом у вигляді помірної розумової відсталості (не різко виражена імбецильність), не виявляв ознаки ознако якого-небудь тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_4 , страждає стійким психічним розладом у вигляді помірної розумової відсталості (не різко виражена імбецильність). За своїм психічним станом ОСОБА_4 на даний час потребує застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді надання амбулаторної примусової психіатричної допомоги.

Таким чином, в ході проведення досудового розслідування за матеріалами даного кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, у стані неосудності.

У зв`язку з наведеним прокурор просить суд застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної примусової психіатричної допомоги.

У судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання.

Особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні таємного викрадення чужого майна в умовах воєнного стану визнав повністю, не заперечив обставини викладені у клопотанні та пояснив, що 01.03.2024 прийшов до господарства розташованого у АДРЕСА_2 та взяв металеву драбину, металеві в`юшки від печі та металеву сітку від ліжка. Ці речі він переніс до господарства за місцем проживання у АДРЕСА_1 , де поклав їх у дворі. Коли він ніс вказані речі, то його ніхто не бачив. Батьку він сказав, що зазначені речі знайшов.Проти застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги ОСОБА_4 не заперечив.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання про застосування до його підзахисного примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної примусової психіатричної допомоги.

Заслухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, покази потерпілої, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню зважаючи на таке.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України підтверджується показами допитаної у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_6 , а також дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 13.03.2024 з ілюстративною фото таблицею до нього; протоколом огляду речей від 14.03.2024 з ілюстративною фото таблицею до нього; висновком судової товарознавчої експертизи від 20.03.2024 №СЕ-19/119-24/4210-ТВ.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 299 від 15.04.2024 ОСОБА_4 на момент вчинення кримінального правопорушення страждав стійким психічним розладом у вигляді помірної розумової відсталості (не різко виражена імбецильність), не виявляв ознак якого-небудь тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_4 , страждає стійким психічним розладом у вигляді помірної розумової відсталості (не різко виражена імбецильність). За своїм психічним станом ОСОБА_4 на даний час потребує застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді надання амбулаторної примусової психіатричної допомоги.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 , перебуваючи в стані неосудності, вчинив суспільно небезпечне діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.

Згідно ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення нею суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала у стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати значення своїх дій (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 19 ЗУ "Про психіатричну допомогу" примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами.

Статтею 92 КК України визначено, що примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Згідно із ч. 1 ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КК України надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Частиною 4 ст. 503 КПК України передбачено, що примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи висновок судової психіатричної експертизи, а також з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворої особи, з метою її обов`язкового лікування та запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь, суд вважає, що до ОСОБА_4 слід застосувати примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Виходячи із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові №7 від 03 червня 2005 року "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування", суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строк, на який ці заходи призначені.

Цивільний позов не заявлявся.

Витрати, пов`язані із залученням експертів для проведення судової товарознавчої експертизи підлягають віднесенню на рахунок держави.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, зокрема: металеву сітку від ліжка, металеву драбину та металеві в`юшки різного діаметру у кількості 7 шт., які було передано на зберігання власниці ОСОБА_6 , необхідно вважати повернутими власниці.

Клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання ухвалою законної сили не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 503, 512-513 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.03.2024 за № 0000074 відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Речові докази: металеву сітку від ліжка, металеву драбину та металеві в`юшки різного діаметру у кількості 7 шт., які було передано на зберігання власниці ОСОБА_6 - вважати повернутими власниці.

Судові витрати в розмірі вартості судової товарознавчої експертизи віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1