ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2024 року про відмову у задоволенні заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2024 року у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Дніпропетровського обласного суду від 12 квітня 2001 року за нововиявленими обставинами відмовлено.

Мотивуючи ухвалене рішення, суд посилався на те, що наведені засудженим обставини порушення його права на захист під час досудового розслідування в розумінні вимог КПК України не є нововиявленими. Так, дослідивши матеріали кримінальної справи, суд встановив, що ОСОБА_7 роз`яснювалось право на захист, а для здійснення його захисту було залучено адвоката. Разом з цим, в матеріалах кримінальної справи міститься протокол допиту підозрюваного ОСОБА_7 , протокол відтворення обстановки та обставин події, постанова про залучення ОСОБА_10 в якості обвинуваченого, протокол допиту обвинуваченого, протокол очної ставки, постанова про залучення ОСОБА_10 в якості обвинуваченого, протокол допиту обвинуваченого, з яких вбачається, що усі процесуальні дії під час проведення досудового розслідування здійснювались за участю ОСОБА_10 та його захисників - адвокатів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , про що свідчать відповідні підписи. Зазначені докази були досліджені судами при ухваленні вироку та його перегляді.

В апеляційній скарзі захисник в інтересах засудженого просить скасувати ухвалу, задовольнити заяву ОСОБА_7 , переглянути справу за нововиявленими обставинами, скасувати вирок та постановити новий, яким звільнити його з місця ув`язнення, обмежившись вже відбутим ним строком покарання.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги захисник посилається на те, що судом не було належним чином перевірено дотримання права засудженого на захист під час досудового розслідування та наводить при цьому практику ЄСПЛ та Верховного Суду, якими констатовано факт порушення права особи на захист. Захисник зазначає, що ОСОБА_7 не мав юридичної освіти, не був обізнаний під час досудового розслідування про своє право мати захисника, а його захист було здійснено неефективно, у зв`язку з невиконанням захисником своїх обов`язків. На переконання захисника, наведені обставини підтверджуються матеріалами особової справи, які засвідчують факт проведення з ОСОБА_7 слідчих дій в ІТТ та СІЗО, а також журналами реєстрації цих установ, які даних про присутність захисника не містять. Наведені обставини захисник вважає нововиявленими. Окрім цього, адвокат вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим, оскільки останній не містить доказів винуватості його підзахисного, а досудове розслідування було проведено неповно та з істотним порушенням вимог КПК України. Захисник акцентує увагу на тому, що згідно з висновком експерта, потерпіла приймала сендуксен, однак обставина ймовірної смерті останньої від передозування цим препаратом залишилась неперевіреною. На думку захисту, вирок суду не ґрунтується на належних та допустимих доказах, винуватість ОСОБА_13 не доведена та його засуджено незаконно, що суперечить Конституції України та практиці ЄСПЛ.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали, прокурора, який просив ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Так, згідно ст. 460 КПК України, учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.

Нововиявленими обставинами, відповідно до ч. 2 ст. 459 КПК України, визнаються:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Нововиявленими обставинами належить вважати обставини, які одночасно: об`єктивно існували на момент вирішення кримінальної справи; не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та заявнику; мають істотне значення для справи і потребують окремого розслідування.

Не можуть вважатися нововиявленими обставини, які ґрунтуються на переоцінці досліджених судом доказів.

На переконання колегії суддів, висновки суду першої інстанції про те, що наведені ОСОБА_7 обставини не є нововиявленими і не можуть впливати на законність прийнятого 12 квітня 2001 року обвинувального вироку Дніпропетровського обласного суду є обґрунтованими.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що нововиявленою обставиною засуджений вважає порушення його права на захист під час досудового розслідування, мотивуючи це юридичною неосвіченістю, неефективним захистом та порушенням порядку залучення захисника до проведення слідчих дій.

Під час судового розгляду судом було з`ясовано, що ОСОБА_7 засуджений вироком Дніпропетровського обласного суду від 12 квітня 2001 року за ч.3 ст.142, п.п. «а», «г», «і» ст.93, ч.2 ст.145, ст.42 КК України (в редакції 1960 року) до довічного позбавлення волі, з конфіскацією всього майна. Ухвалою Верховного суду України від 10 липня 2001 року, вирок Дніпропетровського обласного суду від 12 квітня 2001 року залишено без змін. Вирок суду набрав законної сили 10 липня 2001 року.

У кримінальній справі щодо ОСОБА_7 наявні протоколи про роз`яснення обвинуваченому його прав на захист, відповідно до яких ОСОБА_7 був ознайомлений зі своїми правами та обов`язками визначеними КПК України під особистий підпис. Також з протоколу вбачається, що для здійснення його захисту було залучено адвоката.

Разом з цим, в матеріалах кримінальної справи міститься протокол допиту підозрюваного ОСОБА_7 , протокол відтворення обстановки та обставин, постанова про залучення ОСОБА_10 в якості обвинуваченого, протокол допиту обвинуваченого, протокол очної ставки, постанова про залучення ОСОБА_10 в якості обвинуваченого, протокол допиту обвинуваченого, з яких вбачається, що усі процесуальні дії під час проведення досудового розслідування здійснювались за участю ОСОБА_10 та його захисників адвокатів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про що свідчать відповідні підписи адвоката у вищевказаних документах.

Аналізуючи наведені засудженим обставини, колегія суддів, погоджуючись із висновками суду першої інстанції, вважає, що вони не є нововиявленими у розумінні ст. 459 КК України, оскільки являють собою не фактичні обставини, що мають значення для справи, існували до моменту її вирішення та не були відомі суду та заявнику, а фактично є новими міркуваннями, доводами та аргументами, сформульованими заявником після ухвалення вироку суду, факт існування та зміст яких не можуть вважатися нововиявленими.

Таким чином матеріалами справи об`єктивно підтверджується, що порядок залучення захисника до проведення слідчих дій було дотримано.

Що стосується неефективного захисту, на який вказує захисник засудженого, то ці обставини жодними чином не доведені.

Твердження захисника про те, що обставина порушення права на захист ОСОБА_7 підтверджується матеріалами особової справи, які засвідчують факт проведення з ОСОБА_7 слідчих дій в ІТТ та СІЗО, а також журналами реєстрації цих установ, які даних про присутність захисника не містять, суд також розцінює як необґрунтовані, оскільки жодних доказів на підтвердження цих обставин сторона захисту не надає.

Не заслуговують на увагу й інші доводи захисника, зокрема щодо незаконності вироку в цілому та відсутності у матеріалах справи доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_7 , з огляду на те, що вочевидь зводяться до незгоди із судовим рішенням, яке є остаточним у цій справі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви засудженого про перегляд вироку за нововиявленими обставинами.

Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, який зміні або скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.

Керуючись ст. ст. 459, 460, 466, 467 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2024 року про відмову у задоволенні заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4