У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на повідомлення детектива про підозру,

установив:

До Вищого антикорупційного суду надійшла вказана скарга, в якій захисник просить скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000102 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Скарга обґрунтована тим, що детективами Національного бюро здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000102 від 01.04.2016 за підозрою, зокрема ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Захисник стверджує, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру поза межами строків досудового розслідування.

Так, 20.11.2023 ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду у справі № 991/9620/23 відмовлено у задоволенні клопотання старшого детектива Національного бюро про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник у скарзі наводить зміст ухвали слідчого судді, встановлені обставини та хронологію руху кримінального провадження № 0000102, а також зроблений слідчим суддею висновок про те, що строк досудового розслідування закінчився 27.08.2020.

Захисник ОСОБА_3 у судовому засіданні позицію, висловлену у скарзі захисником ОСОБА_5 , підтримав, просив її задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 викликаний у судове засідання у порядку ст. 297-5 КПК України, однак у судове засідання не прибув, про причинни неявки не повідомляв.

Детектив Національного бюро ОСОБА_7 просила відмовити у задоволенні скарги. Посилаючись на ст. 5, 217, 219, 294 КПК України, практику Вищого антикорупційного суду, зазначила, що на момент прийняття всіх процесуальних рішень у кримінальному провадженні № 0000102 діяли редакції ст. 219, 294 КПК України, які містили відповідні застереження, передбачені п. 4 § 2 «Прикінцеві положення» розділу 4 Закону № 2147-VIII, тому всі процесуальні дії вчиненні та рішення прийняті повноважним суб`єктом у передбачені кримінальним процесуальним законодавством строки досудового розслідування. Також зазначила, що вирішення питання щодо строків досудового розслідування є недоречним, з огляду на законодавче врегулювання спірного питання щодо визначення строку досудового розслідування Законом України від 08.12.2023 № 3509-ІХ, яким внесено зміни, у тому числі до ст. 219, 294 КПК України. Письмові заперечення долучені до справи.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Пунктом 10 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що підозрюваний, його захисник чи законний представник на досудовому провадженні може оскаржити повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Підозра - це ймовірне судження, припущення, попередній висновок про причетність конкретної особи до вчинення кримінального правопорушення. У разі отримання нових доказів раніше повідомлена підозра може бути змінена. Це відрізняє підозру від підсумкового висновку слідчого чи прокурора про винуватість особи, який формулюється у обвинувальному акті, та має бути з точки зору сторони обвинувачення обґрунтованим, достовірним та остаточним, оскільки саме направленням до суду обвинувального акта, зокрема, закінчується досудове розслідування як стадія кримінального провадження. Саме тому обвинувачення відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України є твердженням про вчинення певною особою діяння, передбаченого Законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, установленому Кримінальним процесуальним кодексом України (ухвала Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 12.01.2022 у справі № 991/8424/21).

У той же час, підозра також повинна бути обґрунтованою, оскільки закон вимагає, що особа обов`язково повідомляється про підозру передусім за наявності достатніх доказів для її підозри у вчиненні кримінального правопорушення. (п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України)

Кримінальний процесуальний кодекс України не містить положень, якими були б визначені підстави для скасування повідомлення про підозру та не встановлює обмежень щодо предмету перевірки слідчим суддею такого повідомлення.

Проте, положення ст. 276 та п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України вказують на те, що під час розгляду скарг на повідомлення про підозру предметом перевірки слідчого судді є питання дотримання процесуального порядку вручення повідомлення про підозру, а також питання наявності достатніх підстав (доказів) для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Існування достатніх підстав (доказів) для цілей повідомлення особі про підозру передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри.

Водночас, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо достатньої обґрунтованості підозри, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення саме вини особи у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для висунення обвинувачення чи обґрунтування обвинувального вироку.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Сторона захисту не оспорює дотримання процесуального порядку вручення повідомлення про підозру, не стверджує про відсутність достатніх підстав (доказів) для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, тому, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 26 КПК України, підстави для перевірки цих обставин слідчим суддею відсутні.

У судовому засіданні встановлено, що детективи Національного бюро здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000102 від 01.04.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 384, ч. 2 ст. 209 КК України.

Встановлено, що 06.10.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а саме в умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для ОСОБА_8 , використанні свого службового становища генерального директора Державного підприємства державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді матеріальної шкоди у розмірі 12947075,99 грн (а.с. 18-21).

Так, у повідомленні про підозру детективом зазначено, зокрема, зміст підозри, правові кваліфікації кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється останній, стислий виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні якого він підозрюється, та інше.

Дослідивши зміст повідомлення про підозру від 06.10.2023, слідчий суддя дійшов висновку, що він відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, щодо змісту письмового повідомлення про підозру, визначеного ст. 277 КПК України, у ньому логічно та послідовно викладені фактичні обставини можливого вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Водночас, обґрунтовуючи необхідність скасування повідомлення про підозру, захисники посилаються на те, що у кримінальному провадженні № 0000102 закінчились строки досудового розслідування 27.08.2020, тобто до повідомлення ОСОБА_4 про підозру, що є підставою для її скасування.

Встановлено, що Законом України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо посилення самостійності Спеціалізованої антикорупційної прокуратури» від 08.12.2023 №3509-ІХ внесено зміни до Кримінального процесуального кодексу України, зокрема ч. 1 ст. 219 КПК України викладено у новій редакції, відповідно до якої строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру.

Також пункт 20 - 8 розділу XI «Перехідні положення» викладено в такій редакції: «Положення частини першої статті 219 цього Кодексу в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо посилення самостійності Спеціалізованої антикорупційної прокуратури» застосовуються до всіх кримінальних проваджень, досудове розслідування або судовий розгляд яких не завершено до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо посилення самостійності Спеціалізованої антикорупційної прокуратури». Вказані зміни набули чинності 01.01.2024.

Відомості про те, що у кримінальному провадженні № 0000102 від 01.04.2016 досудове розслідування завершено, у матеріалах справи відсутні.

Частина 1 ст. 5 КПК України передбачає, що процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Тому, наразі відсутні підстави стверджувати, що у кримінальному провадженні закінчились строки досудового розслідування до повідомлення ОСОБА_4 про підозру.

Разом з тим, захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою 12.12.2023, тому слідчий суддя зазначає, що за результатом розгляду клопотання про спеціальне досудове розслідування стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_9 слідчим суддею Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 надано детальну, з урахуванням всіх наданих сторонами кримінального провадження доказів, оцінку перебігу строку досудового розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000102 від 01.04.2016, що підтверджується копією ухвали від 14.12.2023 у справі № 991/10061/23 (т. 3 а.с. 198-223).

Інших доводів та доказів, які б спростовували попередні висновки слідчого судді, матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 КПК України проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Згідно із Кримінальним процесуальним кодексом України слідчий суддя здійснює судовий контроль за дотриманням строків досудового розслідування під час розгляду клопотань про продовження строку досудового розслідування у порядку ст. 294, 295-1 КПК України.

У всіх інших випадках закінчення строків досудового розслідування у кримінальному провадженні є підставою для його закриття прокурором або судом.

Враховуючи норми ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя переконаний, що під час розгляду скарги на повідомлення про підозру він не наділений повноваженнями надавати оцінку перебігу строків досудового розслідування.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 303-309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Відмовити у задоволенні скарги.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1