Справа № 284/78/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року смт. Народичі

Народицький районний суд Житомирської області в складі :

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з секретарем ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

представника потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт.Народичі кримінальне провадження, внесене 06.12.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000318, по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 07 квітня 2011 року Народицьким районним судом Житомирської області за частиною 3 статті 185 КК України, із застосуванням статті 69 КК України до 1 року позбавлення волі, в силу статті 104 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку на 1 рік; 20 жовтня 2011 року Народицьким районним судом Житомирської області за частиною 2 статті 185, статтею 71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі; 07 травня 2015 року Народицьким районним судом Житомирської області за частиною 3 статті 185 КК України, із застосуванням статті 69 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, в силу статті 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку на 1 рік; 27 лютого 2018 року Народицьким районним судом Житомирської області за частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 309 КК України, із застосуванням частини 1 статті 70 КК України до 3 років позбавлення волі, 30 березня 2018 року Народицьким районним судом Житомирської області за частиною 3 статті 185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі,

за частиною 1 статті115 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

05 грудня 2022 року близько 23 години ОСОБА_6 разом із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 перебував у житловому будинку, що належить останньому, та розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Під час спільного вживання в одній з кімнат будинку алкогольних напоїв, між ОСОБА_6 та ОСОБА_13 виник конфлікт, для владнання якого вони вийшли в іншу кімнату, що використовувалась власником, як кухня, де продовжили словесну суперечку. Потім ОСОБА_13 взяв з поверхні столу кухонного ножа та продемонстрував його Можару, у якого на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник умисел на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_13 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх можливі наслідки, з поверхні столу взяв скляну порожню банку, ємністю 3 л, та наніс нею один удар у верхню частину голови ОСОБА_13 , від чого останній впав на підлогу, де знаходились інші скляні банки, та випустив на підлогу кухонний ніж, що до того тримав у руці.

В продовження своїх протиправних дій ОСОБА_6 рукою підібрав з підлоги кухонний ніж, наблизився до ОСОБА_13 , що лежав на підлозі і не вчиняв активних дій, та, діючи умисно, клинком ножа наніс потерпілому численні удари зі значною силою прикладання в праву руку і в місця розташування життєво-важливих органів, а саме: верхньої частини голови, задньої поверхні грудної клітини та заднього краю лівої трапецевидної ділянки лівої половини грудної клітини.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 заподіяв ОСОБА_13 тілесні ушкодження, що спричинили настання смерті останнього, у вигляді проникаючої колото-різаної рани заднього краю лівої трапецевидної ділянки лівої половини грудної клітки, з ушкодженням верхньої долі лівої легені, стінки верхньодольового бронха й стінки гілки легеневої артерії, яка ускладнилась внутрішньою кровотечею в ліву плевральну порожнину.

Також ОСОБА_6 своїми умисними діями заподіяв ОСОБА_13 тілесні ушкодження у вигляді садна в правій скроневій ділянці волосяної частини голови, садна в правій надбрівній ділянці, садна в лобній ділянці справа на рівні лобного горба, садна в лівій надбрівній ділянці, садна в лівій скронево-виличній ділянці, садна по нижньому краю зовнішньої третини лівої брови, садна на нижній повіці лівого ока в ділянці зовнішньої частини повіки, садна в ділянці лівої половини спинки носа за межі середньої і нижньої третини, дрібного садна в ділянці внутрішнього кута повік лівого ока, садна на правій половині спинки носа на ріні верхньої третини, синця в лівій виличній ділянці, крововиливу на слизовій оболонці нижньої губи зліва на рівні 1-2-3-4 лівих нижніх зубів, непроникаючої колото-різаної рани волосяної частини голови на рівні тім`яно-потиличної ділянки зліва, непроникаючої колото-різаної рани задньої поверхні лівої половини грудної клітки (розташована по лівій біляхребетній лінії на рівні остистого відростку 3-го грудного хребця), двох непроникаючих колото-різаних ран по задній поверхні правої половини грудної клітки (розташовані на задній поверхні правої трапецевидної ділянки), двох наскрізних ран середньої третини лівої вушної раковини, поверхневої різаної рани на задній поверхні правого передпліччя, поверхневої різаної рани на задній поверхні правого променево-зап`ястного суглоба, трьох саден на тильній поверхні правої кисті на рівні 3-4-5 п`ясних кісток, поверхневої різаної рани на тильній поверхні основної фаланги 5-го пальця правої кисті, поверхневої різаної рани тильної поверхні лівої кисті в ділянці проекції основи 2-ї п`ясної кістки, та двох поверхневих різаних ран натильній поверхні міжфалангового суглоба 1-го пальця лівої кисті, які відносяться до категорії легких та не перебувають у причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину не визнав та показав, що вечором 05 грудня 2022 року, коли він вживав алкогольні напої разом з ОСОБА_15 , ОСОБА_13 та ОСОБА_16 в будинку останнього, ОСОБА_13 ображав його та провокував на бійку, на ґрунті чого у них виникали словесні суперечки, через що вони виходили на якийсь час на вулицю, де розмовляли, та повертались до будинку, щоб знову продовжувати вживати спиртні напої. Під час чергової словесної суперечки, яка відбулась близько 23 години, ОСОБА_16 запропонував їм з ОСОБА_13 вийти з кімнати на вулицю, що вони і мали зробити, однак, коли проходили крізь кімнату, яку власник будинку використовував, як кухню, ОСОБА_13 , який йшов позаду, взяв правою рукою зі столу кухонного ножа та намагався вдарити його в шию. Вчасно відреагувавши, він ухилився від удару, але відчув, що лезо ножа поранило його ліву щоку. Потім він кинув в бік нападаючого скляну банку, яка стояла на столі, влучивши нею в голову останнього, від чого ОСОБА_13 впав на підлогу, розбив власним тілом декілька банок, що там знаходились, та випустив ножа з руки. Скориставшись нагодою, він швидко підібрав ніж і в цей же момент помітив, що ОСОБА_13 , який сидів на підлозі, перезарядив та направив в його бік пістолет. З метою усунення загрози власному життю, він лезом ножа почав наносити ОСОБА_13 удари в праву лопатку до тих пір, поки з руки останнього не випав пістолет. Після цього разом з ОСОБА_15 він допоміг ще притомному ОСОБА_13 дістатись жилої кімнати будинку і сісти в крісло, та мобільним телефоном викликав медичну допомогу і поліцію. Крім цього, обвинувачений зазначив, що не заперечує того факту, що смерть ОСОБА_13 настала внаслідок завданих ним ножових поранень, але вважає, що його дії були зумовлені необхідною обороною й наміру вбивати потерпілого він не мав.

Винуватість обвинуваченого підтверджується показаннями потерпілої, свідків та дослідженими судом письмовими доказами.

Так, ОСОБА_8 , яка є матір`ю потерпілого, показала, що 06 грудня 2022 року близько 1 години 30 хвилин вона дізналась від своєї невістки ОСОБА_13 про смерть свого сина ОСОБА_11 . В послідуючому від працівників поліції вона довідалась, що у вбивстві її сина, яке мало місце в будинку ОСОБА_16 , звинуватили ОСОБА_6. Конкретні обставини події їй не відомі. У разі визнання ОСОБА_6 винуватим у вбивстві її сина, просила його покарати суворо Шкода , заподіяна даним злочином їй не відшкодована, тому звернулась до суду з цивільним позовом про стягнення з винуватої особи матеріальної та моральної шкоди.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що увечері 05 грудня 2022 року у будинку ОСОБА_20 він разом з останнім, обвинуваченим та ОСОБА_13 вживав спиртні напої. В якийсь момент між ОСОБА_13 та ОСОБА_6 почався словесний конфлікт, який тривав протягом всього вечора, через що вони декілька разів виходили на вулицю та повертались до будинку. Потім ОСОБА_6 дістав з холодильника предмет, схожий на пістолет, і почав направляти його на ОСОБА_13 . Далі вони вийшли в кухню, де конфлікт продовжувався. Він бачив, сидячи за столом в іншій кімнаті, як у кухні ОСОБА_6 предметом, схожим на пістолет, вдарив ОСОБА_13 по голові. Далі він почув глухий удар, після чого підвівся і пішов до кухні, де побачив, як ОСОБА_6 , сидячи на потерпілому, що лежав на підлозі, наносив по тілу останнього удари лезом ножа. Поки він підійшов ближче, ОСОБА_6 вже припинив наносити удари ножем та підвівся на ноги, а ОСОБА_13 з блідим обличчям нерухомо лежав на спині. Після цього ОСОБА_6 перетягнув тіло ОСОБА_13 з кухні в іншу кімнату та переодягнувся, знявши свої джинсові штани, на яких були сліди крові, одягнувши спортивні брюки синього кольору, які знайшов в будинку. Надалі вони з ОСОБА_6 по мобільному телефону викликали медичну допомогу та поліцію.

Свідок ОСОБА_12 показав, що увечері 05 грудня 2022 року у власному будинку разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11 вживав алкогольні напої. Протягом вечора між ОСОБА_13 та ОСОБА_6 виникали словесні конфлікти, але він, як господар будинку, їх заспокоював. При черговій словесній перепалці на його прохання ОСОБА_13 та ОСОБА_6 вийшли в кухню, а він тим часом пішов в іншу кімнату, ліг на ліжко та заснув. Його розбудили працівники поліції, від яких він довідався про смерть ОСОБА_13 . Коли виходив з будинку в супроводі поліцейських, бачив тіло ОСОБА_13 , яке лежало на підлозі у вітальні . Про обставини, за яких було вбито ОСОБА_13 , йому нічого не відомо. Також пояснив, що в його будинку у той вечір був пневматичний пістолет, який він знайшов раніше, та який був у несправному стані, що не дозволяв здійснювати з нього постріли.

Допитані судом свідки свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , які відповідно є дружиною та рідними сестрами потерпілого, не були безпосередніми свідками події та не надали суду показань, які б підтверджували або спростовували встановлені судом обставини.

Також, винуватість обвинуваченого підтверджується дослідженими судом матеріалами кримінального провадження.

Рапортом поліцейського відділу поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області (а.с.2 том 4), в якому зазначено, що 06 грудня 2022 року о 00:26 надійшло повідомлення від ОСОБА_6 про те, що він заподіяв тілесні ушкодження знайомому, який перебуває без свідомості. Виїздом слідчо-оперативної групи ВП №1 встановлено, що цієї ж ночі в АДРЕСА_2 , в будинку ОСОБА_16 , під час розпиття спиртних напоїв, в ході конфлікту, ОСОБА_6 кухонним ножем заподіяв тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран верхньої частини спини ОСОБА_13 , внаслідок чого останній помер на місці події.

З протоколів огляду місця події від 06 грудня 2022 року з фототаблицями до них (а.с. 4-39,87-95 том 4) вбачається, що місцем події є домогосподарство, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , належне Кондратюку, у якому було виявлено труп ОСОБА_13 та звідки було вилучено чоловічий одяг (брюки, куртка), в які зі слів ОСОБА_16 був одягнений ОСОБА_6.

З протоколу огляду місця події від 06 грудня 2022 року з фототаблицею до нього (а.с. 49-59, том 4), слідує, що в приміщенні моргу КНП «Овруцька міська лікарня» за адресою: АДРЕСА_3 , оглянуто труп ОСОБА_13 .

Протоколом слідчого експерименту від 06 грудня 2022 року (а.с.68-69 том 4), проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_6, під час якого останній показав, як він лезом ножа заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_13 .

Протоколом слідчого експерименту від 08 грудня 2022 року (а.с.77-80 том 4), проведеного за участю свідка ОСОБА_15 , в ході якого останній повідомив та продемонстрував механізм нанесення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень ОСОБА_13 .

Протоколом слідчого експерименту від 08 грудня 2022 року (а.с.82-85 том 4), проведеного за участю свідка ОСОБА_16 , під час проведення якого останній повідомив про обставини виникнення в його житловому будинку 05 грудня 2022 року конфліктної ситуації між ОСОБА_6 та ОСОБА_13 .

Згідно висновку судово-медичної експертизи №87 від 24 січня 2023 (а.с.98-104 том 4) на тілі трупа ОСОБА_11 виявлено такі тілесні ушкодження: 1). Садно в правій скроневій ділянці волосяної частини голови; садно в правій надбрівній ділянці; садно в лобній ділянці справа на рівні лобного горба; садно в лівій надбрівній ділянці; садно в лівій скронево-виличній ділянці; садно по нижньому краю зовнішньої третини лівої брови; садно на нижній повіці лівого ока в ділянці зовнішньої частини повіки; садно в ділянці лівої половини спинки носа на межі середньої і нижньої третин; дрібне садно в ділянці внутрішнього кута повік лівого ока; садно на правій половині спинки носа на рівні верхньої третини. 2). Синець в лівій виличній ділянці. 3) Крововилив на слизовій оболонці нижньої губи зліва на рівні 1-2-3-4 лівих нижніх зубів. 4). Непроникаюча колото-різана рана волосяної частини голови, на рівні тім`яно-потиличної ділянки зліва; непроникаюча колото-різана рана задньої поверхні лівої половини грудної клітки (розташована по лівій біляхребетній лінії на рівні остистого відростку 3-го грудного хребця); дві непроникаючих колото-різаних рани по задній поверхні правої половини грудної клітки (розташовані на задній поверхні правої трапецевидної ділянки). 5). Проникаюча колото-різана рана лівої половини грудної клітки (розташована по задньому краю лівої трапецевидної ділянки) ушкодженням верхньої долі лівої легені, стінки верхньодольового бронха та стінки гілки легеневої артерії. 6) Дві наскрізних рани середньої третини лівої вушної раковини. 7). Поверхнева різана рана на задній поверхні правого передпліччя; поверхнева різана рана на задній поверхні правого променево-зап`ястного суглоба. 8). Три садна на тильній поверхні правої кисті на рівні 3-4-5 п`ясних кісток. 9). Поверхнева різана рана на тильній поверхні основної фаланги 5-го пальця правої кисті; поверхнева різана рана тильній поверхні лівої кисті в ділянці проекції основи 2-ї п`ясної кістки; дві поверхневі різані рани на тильній поверхні міжфалангового суглоба 1-го пальця лівої кисті. Ушкодження пп.1, 2, 3, 8 утворились від прямої дії (удар під кутом, ковзна дія, удар) тупих твердих предметів (ребер тупих предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею. Ушкодження пп.4, 5, 6 утворились не менш ніж від 7 (семи) ударів односторонньо гострого клинка колючо-ріжучого знаряддя по типу ножа, що підтверджується веретеноподібною формою ран з рівними краями, а також переважанням глибини рани над її довжиною та шириною (при проведенні експертизи трупа встановлено, що максимальна довжина ранового каналу становить близько 13,5 см., максимальна ширина клинка на рівні занурення в тіло складала 24 мм(±2 мм)), а саме ушкодження п.5 (проникаюча колото-різана рана грудної клітки) утворилось від одного удару, який було нанесено у напрямку, згори донизу, ззаду наперед та дещо справа наліво. Ушкодження пп.7, 9 утворились від ріжучої дії гострого предмета (гострого ребра тупого предмета). Всі вказані вище ушкодження з ознаками прижиттєвості, утворились в швидкій послідовності одне за одним і могли утворитись в час та при обставинах вказаних у постанові - 05.12.2022 заподіяли удари ножем. За ступенем тяжкості, тілесне ушкодження п.5 відноситься до категорії тяжких по критерію небезпеки для життя в момент спричинення та перебуває в прямому причинному зв`язку з причиною настання смерті. Тілесні ушкодження пп.1,2,3,4,6,7,8,9 мають ознаки легких та не перебувають в причинному зв`язку з причиною настання смерті. Причиною смерті ОСОБА_11 стала проникаюча колото-різана рана грудної клітки з ушкодженнями верхньої долі лівої легені, верхньодольового бронха та стінки гілки легеневої артемії яка ускладнилась внутрішньою кровотечею в ліву плевральну порожнину (в лівій плевральній порожнині біля 1500 мл крові), яка і стала безпосередньою причиною смерті, що підтверджується наявністю колото-різаної рани задньої поверхні лівої половини грудної клітки, даними судово-гістологічної експертизи (ушкодження стінки легеневої артерії з периваскулярним крововиливом, наявність крові у просвіті верхньодольового бронху). Смерть ОСОБА_11 настала за 12-18 годин до моменту проведення розтину трупа (06.12.2022, 10:40): трупні плями відновлюють своє первісне забарвлення через 10-15 хвилин, на дотик тіло рівномірно охолоджене, трупне заклякання добре та рівномірно виражене. В момент заподіяння тілесних ушкоджень у вигляді колото-різаних ран ОСОБА_11 був у вертикальному або близькому до такого положенні тіла при цьому обернений задніми поверхнями голови та тулуба до особи, яка заподіяла такі ушкодження, про що свідчить локалізація ушкоджень та напрямок ранових каналів (рани розташовані на рівні тім`яно-потиличної ділянки волосяної частини голови, вхідні рани на задній поверхні лівої вушної раковини, задньої поверхні тулуба, переважний напрямок ранових каналів згори донизу, ззаду наперед). При судово-токсикологічній експертизі крові трупа ОСОБА_11 виявлено етиловий спирт - у крові у концентрації 2,05%о, у сечі - 4,13%о. Вказана концентрація етилового спирту відповідає важкому ступеню алкогольної інтоксикації.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №6 від 24 січня 2023 року (а.с.133-136 том 4) тілесні ушкодження, виявлені на трупі ОСОБА_13 , зазначені в пп.1, 2, 3, 8 висновку судово-медичної експертизи №87 від 16.01.2024 року утворились від прямої дії (удар під кутом, ковзна дія, удар) тупих твердих предметів (ребер тупих предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею. Ушкодження, які зазначені в пп.4, 5, 6 висновку судово-медичної експертизи №87 від 16.01.2024 року утворились не менш ніж від 7 (семи) ударів односторонньо гострого клинка колючо-ріжучого знаряддя по типу ножа, що підтверджується веретеноподібною формою ран з рівними краями, а також переважанням глибини рани над її довжиною та шириною (при проведенні експертизи трупа встановлено, що максимальна довжина ранового каналу становить близько 13,5 см., максимальна ширина клинка на рівні занурення в тіло складала 24 мм(±2 мм)), а саме ушкодження п.5 (проникаюча колото-різана рана грудної клітки) утворилось від одного удару, який було нанесено у напрямку, згори донизу, ззаду наперед та дещо справа наліво. Ушкодження пп.7, 9 (висновок судово-медичної експертизи №87 від 16.01.2024 року) утворились від ріжучої дії гострого предмета (гострого ребра тупого предмета). Тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран могли утворитись при обставинах відтворених під час слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_10 - останній розповів та показав як саме були заподіяні удари в напрямку згори донизу при цьому вказав, що удари наносились у верхню частину тулуба.

З висновку судово-медичної експертизи №7 від 24 січня 2023 року (а.с.137-140 том 4) вбачається, що тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран могли утворитись при обставинах відтворених при проведенні слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_6 - останній розповів та показав як саме були заподіянні удари ножем по голові та тулубу потерпілого.

У відповідності до висновку судово-медичної експертизи №8 від 24 січня 2023 року (а.с.141-145 том 4) встановлені при проведенні експертизи ушкодження у вигляді колото-різаних ран голови, тулуба, лівої вушної раковини та різаних ран верхніх кінцівок на тілі трупу ОСОБА_13 могли бути заподіяні представленим на експертизу ножем - ширина клинка в середній частині становить 2,5 см. в ділянці основи клинка 2,7 см., що не суперечить даним, отриманим при проведенні експертизи (при проведенні медико-криміналістичного дослідження клаптика шкіри з задньої поверхні лівої половини грудної клітки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2. На клаптику шкіри виявлено наскрізне ушкодження шкіри, яке своїм характером та механізмом утворення є колото-різаним та утворилося від одноразової проникаючої дії колючо-ріжучого предмету, який мав лезо та обух. Максимальна ширина клинка даного предмета на рівні занурення в тіло складала 24 мм (±2 мм). Локалізація встановлених при проведенні експертизи ушкоджень у вигляді колото-різаних ран голови та тулуба співпадають з пошкодженнями, виявленими на одязі, який було надано на експертизу (пошкодження тканини куртки та кофти розташовані на задніх поверхнях).

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №438-2022 від 13 грудня 2022 року (а.с.146-148 том 4) ОСОБА_6 під час вчинення інкримінованого йому діяння виявляв змішаний розлад особистості за істеро-збудливим типом, стан компенсації. Перебував в стані простого алкогольного сп`яніння. ОСОБА_6 під час вчинення інкримінованого йому діяння тимчасовим розладом психічної діяльності (алкогольним психозом, реактивним станом - патологічне сп`яніння, патологічний афект), недоумством або іншим хворобливим станом психіки, які б позбавляли його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними - не страждав. На даний час виявляє змішаний розлад особистості за істеро-збудливим типом, стан компенсації. Вищезазначений розлад сформувався з дитячого віку, як наслідок впливу конституційних особливостей та його соціального досвіду. ОСОБА_6 міг та може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

З листа КНП «Овруцька міська лікарня» №1868 від 26 грудня 2022 року (а.с.175 том 4) слідує, що у крові ОСОБА_6, взятої 06 грудня 2022 року в приміщенні лікарні на токсологічне дослідження методом ГХ на вміст алкоголю, виявлено 2,45 проміле етилового алкоголю.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (частина 2 статті 121 КК), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю. Якщо винний діяв з умислом на вбивство, тривалість часу, що минув з моменту заподіяння ушкоджень до настання смерті потерпілого, для кваліфікації злочину як умисного вбивства значення не має.

Водночас, згідно пункту 20 вказаної постанови Пленуму ВСУ умисне вбивство без кваліфікуючих ознак, передбачених частиною 2 статті 115 КК, а також без ознак, передбачених статтями 116-118 КК, зокрема в обопільній сварці чи бійці або з помсти, ревнощів, інших мотивів, викликаних особистими стосунками винного з потерпілим, підлягає кваліфікації за частиною 1 статті 115 КК.

Згідно правового висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду, викладеного у постанові від 14 вересня 2021 року по справі №381/1869/18 (провадження №51-2987км21) для розмежування умисного вбивства із умисним тяжким тілесним ушкодженням, що спричинило смерть необхідно встановити ставлення винного до наслідку у вигляді смерті. При цьому потрібно враховувати те, що винний може вчинити умисне вбивство як з прямим, так і з непрямим умислом. Якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання, то йдеться про вчинення нею відповідних діянь із прямим умислом. Якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання, то має місце вчинення відповідних діянь з непрямим умислом. У разі вчинення діяння із непрямим умислом, особа хоч і не бажає настання суспільно небезпечних наслідків, однак припускає їх настання.

Розглядаючи кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні умисного протиправного заподіяння смерті, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо було досліджено докази у справі та перевірено усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_6 умислу саме на умисне вбивство ОСОБА_13 , суд виходить з сукупності всіх обставин вчиненого діяння: способу, знаряддя злочину, кількості, характеру і локалізації поранень. Зокрема, після словесного конфлікту обвинуваченим було нанесено потерпілому більше десяти ударів по голові та тулубу клинком ножа, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи №87 від 16 січня 2023 року. Механізм нанесення потерпілому тілесних ушкоджень в район волосистої частини голови, грудної клітки потерпілого лезом ножа беззаперечно свідчить про те, що дії обвинуваченого були направлені виключно на позбавлення життя ОСОБА_13 й обвинувачений безумовно мав розуміти негативні наслідки своїх дій, а саме, що завдання численних ударів лезом ножа у життєво-важливі органи потерпілого призведе до його смерті.

Причинний зв`язок між діянням обвинуваченого та смертю потерпілого в цьому провадженні має місце, оскільки вищезазначені діяння ОСОБА_6 за своїм характером є головною умовою, без якої неможливе настання наслідку, воно передує в часі й породжує його, отже, є необхідною і визначальною щодо заподіяння смерті ОСОБА_13 .

Суд критично ставиться до показань обвинуваченого в частині заперечення ним факту умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_13 та тверджень про те, що заподіяв тілесні ушкодження останньому в той момент, коли потерпілий погрожував йому застосуванням зброї, з огляду на таке.

Так, обвинувачений зазначив, що в той момент, коли потерпілий направив в його сторону пістолет та привів його в бойову готовність, він був вимушений схопити ніж, і бити його лезом в різні частини тіла ОСОБА_13 , допоки той не випустив з руки зброю. Однак, показання ОСОБА_6 спростовуються показаннями свідка ОСОБА_15 , який пояснив суду, що під час заподіяння ударів ножем ОСОБА_13 , обвинувачений лежав на підлозі, будь-яких активних дій не здійснював та пістолета в руці не тримав.

Показання свідка ОСОБА_15 узгоджуються з висновком експерта №87 від 24 січня 2023 року (а.с.98-104, т.4), згідно якого ОСОБА_13 був обернений задніми поверхнями голови та тулуба до особи, яка заподіяла тілесні ушкодження.

Також згідно зазначеного висновку експертизи на тілі ОСОБА_13 , крім інших маються тілесні ушкодження у вигляді поверхневої різаної рани на задній поверхні правого передпліччя; поверхневої різаної рани на задній поверхні правого променево-зап`ястного суглоба, поверхневої різаної рани на тильній поверхні основної фаланги 5-го пальця правої кисті; поверхневої різаної рани тильної поверхні лівої кисті в ділянці проекції основи 2-ї п`ясної кістки; двох поверхневих різаних ран на тильній поверхні міжфалангового суглоба 1-го пальця лівої кисті, які, як пояснив у судовому засіданні експерт ОСОБА_26 характерні для тілесних ушкоджень, які можуть бути заподіяні під час самозахисту, а тому суд вважає, що потерпілий ОСОБА_13 під час заподіяння йому тілесних ушкоджень ОСОБА_6 захищався, прикриваючись від ударів ножем обома руками, що спростовує показання обвинуваченого про утримання потерпілим в руці направленого в його бік пістолета під час заподіяння йому ножових поранень.

А тому, такі показання, на переконання суду, є захисною позицією обвинуваченого з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєння умисного вбивства та є такими, що направлені на приховування реальної картини події.

Крім того, суд зважає на показання, як самого обвинуваченого, так і свідків ОСОБА_15 і ОСОБА_16 про те, що потерпілий на момент заподіяння йому тілесних ушкоджень, перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, що робило його рухи повільними та не скоординованими.

Зазначені показання узгоджуються також зі змістом пункту 6 висновку експерта №87 від 24 січня 2023 року (а.с.98-104, т.4).

З приводу тверджень сторони захисту про наявність тілесних ушкоджень на тілі обвинуваченого ОСОБА_6, зокрема, на обличчі, про які вказує і сам обвинувачений, суд зазначає, що дійсно останній міг отримати тілесні ушкодження, виявлені на його тілі та які за ступенем тяжкості є легкими в обопільній сварці та бійці з потерпілим.

Крім того, суд зважає на той факт, що обвинувачений, з огляду на конфліктну ситуацію, яка склалась між ним та ОСОБА_13 в будинку, не міг не усвідомлювати всю її небезпечність і мав можливість залишити будинок, зокрема, в той момент, коли потерпілий після удару ОСОБА_6 банкою по голові, впав на підлогу, і таким чином уникнути продовження конфлікту, який в послідуючому завершився вбивством ОСОБА_13 .

Суд зважає і на той факт, що під час заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень інших осіб, окрім обвинуваченого, у кімнаті житлового будинку, де відбувалась подія, не було, що також підтвердив останній у судовому засіданні, що виключає факт заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_13 іншою особою.

У судовому засіданні не встановлено, що обвинувачений під час вчинення злочину перебував в стані сильного душевного хвилювання чи необхідної оборони, так як докази щодо можливого перебування в такому стані внаслідок протизаконного насильства, систематичного знущання, тяжкої образи з боку потерпілого у суду відсутні. До того ж, з висновку судово-психіатричної експертизи від 17 січня 2023 року ОСОБА_6 в момент вчинення інкримінованого йому діяння перебував в стані простого алкогольного сп`яніння. Показання обвинуваченого щодо загрози в його сторону застосування вогнепальної зброї потерпілим, належними та допустимими доказами не підтверджені.

Присутній під час додаткового допиту обвинуваченого експерт ОСОБА_26 підтвердив можливість заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень ОСОБА_13 при обставинах, зазначених обвинуваченим у судовому засіданні, який пояснив, що наніс удар ножем в область лівої лопатки потерпілого, при цьому знаходячись обличчям до останнього, котрий перебував в напівсидячому положенні.

Щодо клопотання захисника обвинуваченого про визнання протоколів слідчих експериментів за участю свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 не належними доказами в кримінальному провадженні, з огляду на протиріччя показів зазначених свідків під час досудового розслідування та в суді, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів частини 1 статті 240 КПК метою слідчого експерименту є перевірка й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 14 вересня 2020 року (справа № 740/3597/17) дійшла висновку, що приписи частини 4 статті 95 КПК про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або які отримано в порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу, мають застосовуватися лише до відомостей, що відповідають ознакам показань як самостійного процесуального джерела доказів згідно зі статтею 95 КПК. Показання необхідно розмежовувати з іншим самостійним процесуальним джерелом доказів - протоколом слідчого експерименту.

У цьому провадженні зазначені слідчі дії було проведено 08 лютого 2023 року з метою перевірки й уточнення відомостей, зокрема показів свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , яким було роз`яснено їхні права та обов`язки, при їх проведенні брали участь поняті, яким, відповідно до вимог статей 11, 13, 15 та 223 КПК, було роз`яснено їхні права та обов`язки. Фіксування процесуальної дії здійснювалося за допомогою цифрової відеокамери, про що зазначено у протоколі слідчого експерименту, до протоколу долучений диск з відеозаписом проведення слідчого експерименту. Протокол слідчого експерименту підписали учасники процесуальної дії та поняті, зазначивши про відсутність зауважень і доповнень.

Тобто, під час проведення слідчих експериментів за участю зазначених свідків перевірялись їх показання, які підтверджували існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та мають значення для кримінального провадження, і відповідно до статті 85 КПК України ці докази є належними.

А тому твердження захисника щодо протирічь у показаннях свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 під час досудового розслідування та у судовому засіданні, не може автоматично свідчити про неналежність як доказу протоколів слідчих експериментів, які містять ознаки відтворення дій, обстановки та обставин події.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі статтею 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Європейський Суд з прав людини наголошує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. вищенаведене рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Отже, з огляду на зазначене вище, суд, дослідивши та оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю є доведеною поза розумним сумнівом.

Аналізуючи досліджені докази, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_6 доведеною і кваліфікує його дії за частиною 1 статті 115 КК України, як заподіяння вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого, є рецедив злочинів та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Суд вважає, що така обставина, яка обтяжує покарання обвинуваченого як вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів не знайшла свого підтвердження у суді, оскільки лист КНП «Овруцька міська лікарня» №102 від 17 січня 2023 року, який міститься в матеріалах справи лише свідчить про наявність у сечі ОСОБА_6 метадону, в той час як висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з інформацією про перебування ОСОБА_6 в стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів у справі відсутній. Жодних інших доказів, які б беззаперечно свідчили про перебування обвинуваченого під час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення в стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів суду надано не було.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, зокрема, що злочин, передбачений частиною 1 статті 115 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, обтяжуючі обставини, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, негативно характеризується по місцю проживання, думку потерпілої, яка наполягає на суворому покаранні, й також приймає до уваги особисте ставлення обвинуваченого до вчиненого ним діяння, а саме: не визнання своєї провини, відсутність каяття у вчиненому, а тому, суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 не можливе без ізоляції від суспільства.

Разом з тим, суд, враховуючи факт проживання обвинуваченого на території радіактивного забруднення та з огляду на всі обставини справи, зокрема на поведінку потерпілого, яка передувала вчиненню злочину, вважає за можливе не визначати обвинуваченому максимальний строк покарання у виді позбавлення волі, визначений санкцією частини 1 статті 115 КК України, що буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім цього, у кримінальному провадженню потерпілою ОСОБА_13 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 23 080 гривень та моральної шкоди на її користь в сумі 500 000 гривень.

Обвинувачений цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди визнав в повному обсязі, а щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення з нього моральної шкоди заперечував.

Відповідно до частини 5 статті 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Статтею 1177 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. Допомога на поховання, одержана фізичною особою, яка зробила ці витрати, до суми відшкодування шкоди не зараховується.

Потерпіла, обґрунтовуючи матеріальну шкоду, яка складається з видатків на поховання сина, надала копії накладних від 05 грудня 2022 на суму 11280 грн та від 06 грудня 2022 на суму 11800 грн (а.с.32-33 т.1).

З урахуванням викладеного та приймаючи до уваги, що обвинувачений позовні вимоги щодо стягнення з нього матеріальної шкоди визнав в повному обсязі, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Ухвалюючи рішення за цивільним позовом потерпілої про відшкодування моральної шкоди, суд зважає на таке.

Відповідно до статті 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Згідно з частиною 2 статті 23 ЦК України моральна шкода, зокрема, може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я, в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї.

На обґрунтування позовних вимог щодо моральної шкоди ОСОБА_8 зазначила, що в результаті злочинних дій обвинуваченого їй завдано моральну шкоду, яка виразилась у фізичних та душевних стражданнях, переживаннях, хвилюваннях у зв`язку з втратою рідного сина, порушенні спокою та звичного способу життя.

За змістом пункту 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березхня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної немайнової шкоди", обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Визначаючи розмір моральної шкоди, який підлягає до стягнення на користь потерпілої, суд враховує незворотність наслідків, що настали для неї - непоправна втрата сина, в результаті чого вона зазнала душевних страждань, які їй довелось пережити, у зв`язку зі смертю близької особи.

Судом також враховується, що моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь потерпілої, суд керується засадами розумності, виваженості та справедливості, як того вимагає положення національного законодавства, про що зазначалось вище, а також статті 41 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, враховує глибину та ступінь моральних і фізичних страждань потерпілої, тому суд приходить до висновку, про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої моральної шкоди у розмірі 500 000 гривень.

Процесуальні витрати відсутні.

Арешти, накладені ухвалами Овруцького районного суду Житомирської області від 07 грудня та 08 грудня 2022 року на чоловічу куртку чорного кольору, чоловічу футболку жовтого кольору в білу смужку, змиви з рук ОСОБА_6, п`ять кухонних ножів, виріз з полімерної скатертини зі слідами бурого кольору, змив зі стільця, дві скляні банки зі слідами бурого кольору, залишки битого скла зі слідами бурого кольору, змив з підлоги, кухонний ніж зі слідами бурого кольору, три скляні чарки, порожню пусту пляшку, ємністю 0,5 л, чотири кухонні ножі та змив з ковдри, слід скасувати.

На підставі частини 5 статті 72 КК України строк перебування ОСОБА_6 під вартою підлягає зарахуванню до строку відбування покарання з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Відповідно до частини 7 статті 72 КК України раніше застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту в період з 07 грудня 2022 року по 18 грудня 2022 року підлягає зарахуванню до строку відбування покарання, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368,370, 373, 374, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України, і призначити йому покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 19 грудня 2022 року.

Відповідно до частини 5 статті 72 КК України зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення 06 грудня 2022 року за 1 день позбавлення волі.

Згідно частини 7 статті 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк його утримання під цілодобовим домашнім арештом тривалістю 12 діб у період з 07 грудня 2022 року до 18 грудня 2022 року включно, із розрахунку, що три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі, тобто 4 дні позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 залишити попередній - тримання під вартою, але не довше строку дії ухвали суду від 01 липня 2024, тобто до 13 години 30 серпня 2024 року.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 23080 (двадцять три тисячі вісімдесят) гривень матеріальної шкоди та 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень моральної шкоди.

Арешт, накладений згідно ухвал слідчого судді 07 грудня 2022 року та 08 грудня 2022 року, на чоловічу куртку чорного кольору, чоловічу футболку жовтого кольору в білу смужку, змиви з рук ОСОБА_6 , п`ять кухонних ножів, виріз з полімерної скатертини зі слідами бурого кольору, змив зі стільця, дві скляні банки зі слідами бурого кольору, залишки битого скла зі слідами бурого кольору, змив з підлоги, кухонний ніж зі слідами бурого кольору, три скляні чарки, порожню пусту пляшку, ємністю 0,5 л, чотири кухонні ножі та змив з ковдри - скасувати.

Речові докази: чоловічу куртку чорного кольору, чоловічу футболку жовтого кольору в білу смужку, змиви з рук ОСОБА_6 , п`ять кухонних ножів, виріз з полімерної скатертини зі слідами бурого кольору, змив зі стільця, дві скляні банки зі слідами бурого кольору, залишки битого скла зі слідами бурого кольору, змив з підлоги, кухонний ніж зі слідами бурого кольору, три скляні чарки, порожню пусту пляшку, ємністю 0,5 л, чотири кухонні ножі, змив з ковдри, куртку, кофту, штани, труси, пару шкарпеток, пару взуття, змиви з рук ОСОБА_11 , джинси, куртку та ремінь - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок до Житомирського апеляційного суду через Народицький районний суд може бути подана апеляція протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3