Справа № 182/829/24
Провадження № 1-кс/0182/189/2024
У Х В А Л А

Іменем України

14.02.2024 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Нікопольського міськрайонного суду клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 яке погоджено прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 лютого 2024 року за №0000239 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Корніївка, Веселівського району, Запорізької області, українця, гр. України, зі спеціальною технічною освітою, пенсіонера, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , механік-радіотелефонист відділення зв`язку взводу зв`язку, вдівця, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, п. 5 ч.2 ст. 115 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, п.5 ч.2 ст. 115 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що в провадженні СВ Нікопольського РУП ГУНП знаходиться кримінальне провадження №0000239 за фактом закінченого замаху на вбивство гр. ОСОБА_7 , вчиненого способом, небезпечним для життя багатьох осіб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.02.2024 року о 12.20 год. ОСОБА_5 , та ОСОБА_7 знаходились в магазині «Продукти» по вул. Отаманська буд. 4 в м. Нікополь, де вживали спиртні напої. В ході вживання спиртного, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виникла словесна сварка, під час якої у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_7 .. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 дістав з кишені гранату, привів її у дію та кинув під ноги ОСОБА_7 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: МВТ, множинні осколкові поранення лівого стегна, лівого колінного суглобу та лівої гомілки.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.2 ст. 15 п.5 ч.2 ст. 115 КК України закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинений способом, небезпечним для життя багатьох людей.

12.02.2024 року о 15.30 год. на підставі ч.1 п.2 ст.208 КПК України ОСОБА_5 затримано.

13 лютого 2024 року ОСОБА_5 в присутності захисника оголошено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 п.5 ч.2 ст. 115 КК України закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинений способом, небезпечним для життя багатьох людей.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання і просив обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою. При цьому прокурор посилався на те, що вина ОСОБА_5 повністю підтверджується, показами потерпілого ОСОБА_7 , показами свідка ОСОБА_8 , протоколом впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_8 , іншими матеріалами кримінального провадження. Прокурор вважає, що існує ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки у разі доведеності його вини йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, він є військовослужбовцем і під час проходження військової служби він постійно змінює місце дислокації, що може призвести до неявки підозрюваного до слідчого та суду. Крім того, він може незаконно впливати на свідків та потерпілого, з метою зміни раніше наданих ними показів, оскільки перебуває з ними у дружніх стосунках. Також, він може вчинити інше кримінальне правопорушення, а саме з метою уникнення покарання за вчинення вищевказаного злочину він може самовільного залишити місце несення служби, що утворює склад іншого кримінального правопорушення. Він не має в своєму оточенні осіб, які можуть забезпечити його процесуальну поведінку, що виключає можливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу - у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував обставини. викладені в оголошеній йому підозрі, але вважає неправильною кваліфікацію його дій. оскільки він не мав наміру спричинити взагалі будь-які тілесні ушкодження своєму знайомому ОСОБА_9 і не може взагалі пояснити причину своїх дій. Стверджував, що між ним і потерпілим, який також є військовослужбовцем і перебуває у відпустці , як і він, виник не конфлікт, а спір про те, хто з них чим займається і чия робота є кориснішою і потрібнішою на даний момент. Вони разом розпили алкоголь у порожній залі кафетерію. А потім він вийшов палити і випадково знайшов гранату, як йому здалося Ф1. Він зайшов, витяг кільце і лише тоді зрозумів, що вона бойова, тому перекинув стіл і повалив потерпілого а сам впав на нього. У нього також осколкові поранення спини і ніг. А в потерпілого, окрім осколкових поранень, ще і струс мозку, який він отримав під час падіння. Заперечував проти обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив обрати будь-який інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник підозрюваного - ОСОБА_6 також просив обрати стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою і врахувати клопотання командира військової частини, де проходить службу підозрюваний, щодо обрання особистої поруки. При цьому захисник просив врахувати позицію потерпілого. який відповідно до протоколу допиту повідомив, що не бажає суворо карати ОСОБА_10 та не наполягає на його утриманні під вартою. До того ж, захисником надано медичні документи, які вказують на наявність у ОСОБА_11 супутніх хронічних захворювань. Він є вдівцем, пенсіонером оскільки працював на ПАТ «НЗФ» і отримав право на пільгову пенсію. Однак, з 27.02.2022 року добровільно пішов служити у лави ЗСУ. За місцем проходження служби та за місцем постійного проживання позитивно характеризується, має лише одні заохочення та вперше притягається до кримінальної відповідальності. На думку захисника стосовно ОСОБА_11 неможливо обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, бо він потребує подальшого медичного лікування, оскільки до судового засідання перебував у стаціонарі міської лікарні.

Допитана, за клопотанням захисника, свідок ОСОБА_12 , яка є донькою підозрюваного, повідомила, що в 2022 році померла її мати і дружина підозрюваного. В той час, коли батько був мобілізованим і він дуже важко психологічно це переживає до тепер. Вона проживала разом з батьками і вони допомагали їй виховувати сина 2016 р.н. їх онука, бо вона розлучена. ЇЇ батько не зловживає алкоголем, постійно працював і з 10 лютого прийшов додому у відпустку. Вона готова поручитися за його належну процесуальну поведінку.

Командир ВЧ НОМЕР_1 полковник ОСОБА_13 надіслав на адресу суду клопотання про бажання взяти на поруки ОСОБА_5 , який проходить службу за мобілізацією та займає посаду механіка-радіотелефоніста відділення зв`язку взводу зв`язку 2 батальйону охорони. При цьому командир ВЧ готовий поручитися за його процесуальну поведінку і йому відомо, що у разі невиконання взятих на себе зобов`язань, він буде нести грошове стягнення. Він особисто готовий забезпечити явку підозрюваного на першу вимогу органів слідства чи суду.

Вислухавши прокурора, підозрюваного, його захисника, свідка дослідивши матеріали, долучені сторонами до клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При обранні запобіжного заходу, слідчий суддя, суд, як це зазначено у ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;

3) вік та стан здоров`я;

4) міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію;

7) майновий стан;

8) наявність судимостей;

9) дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Як вбачається з наданих слідчому судді копій матеріалів кримінального провадження, 12.02.2024 року о 15.00 год. на підставі ч.1 п.2 ст.208 КПК України ОСОБА_5 затриманий безпосередньо на місці вчинення злочину.

13 лютого 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у зазначеному кримінальному провадженні за ч.2 ст. 15 п.5 ч.2 ст. 115 КК України. Обставини, викладені в оголошеній підозрі ОСОБА_5 фактично визнав, але не погодився з кваліфікацією його дій органом досудового розслідування. Оголошена підозра обґрунтована наступними доказами.

Відповідно до електронного рапорту від 12.02.2024, о 12.30 від гр.. ОСОБА_8 , яка працює продавчинею в магазині, надійшло повідомлення до служби 102, про те, що в магазині по АДРЕСА_3 пролунав вибух, вибито скло у вікнах. Необхідна ШМД чоловіку у якого нога в крові (а.п.13). Відповідно до заяви від 12.02.2024 року, ОСОБА_7 звернувся до поліції за фактом того, що 12.02.2024 року о 12.00 год. чоловік на ім`я ОСОБА_14 , знаходячись в магазині «Продукти» по вул. Отаманська 4 застосував гранату, чим завдав йому тілесних ушкоджень (а.п.14). 12.02.2024 року оглянуто місце вчинення злочину за адресою: АДРЕСА_3 , під час якого в приміщенні магазину було виявлено та оглянуто пошкодження вікон, стелі, стін характерні для вибуху, під столом виявлено та оглянуто дві плями рідини бурого кольору та вилучено 13 металевих предметів (а.п.18-20). Свідок ОСОБА_8 , повідомила, що вона працює на посаді продавця в магазині «Продукти» по вул. Отаманська 4. 12.02.2024 р. об 11.50 год. до магазину прийшли місцеві жителі ОСОБА_15 і ОСОБА_14 . Через деякий час вона почула словесну сварку між ними та попросила не сваритися. Після цього, ОСОБА_14 вийшов з магазину, а ОСОБА_15 залишився всередині. Через 10-15 хвилин ОСОБА_14 повернувся, попросив її вийти з магазину та закрив за собою двері, а через декілька секунд пролунав вибух. ОСОБА_14 вийшов і сказав їй викликати поліцію (а.п.21,22). Протоколом впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_8 , згідно якого вона вказала на особу під №3, яким є ОСОБА_5 , який наказав їй вийти з приміщення магазину, а потім пролунав вибух (а.п.23-26).

За таких обставин, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, висловленої в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, слідчий суддя вважає, що оголошена підозра є обґрунтованою.

Перевіряючи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України слідчий суддя вважає, що заявлений стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України /переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду/, об`єктивно існує, бо підозрюваний, усвідомлює тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, і може переховуватися від органів досудового розслідування або суду і дійсно може навіть самовільно залишити розташування військової частини в якій проходить службу.

Щодо ризику впливу на свідка та потерпілого, то цей ризик також об`єктивно існує, оскільки він вчинив злочин стосовно свого знайомого, який також є військовослужбовцем. Крім того, злочин вчинений в приміщенні кафетерію магазину «Продукти», який розміщений на першому поверсі багатоповерхового житлового будинку, де неподалік постійно проживає і підозрюваний і потерпілий, оскільки свідок ОСОБА_8 знає їх обох як мешканців мікрорайону.

Щодо наявності ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, то він є не доведеним, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 до цього часу мав бездоганну репутацію, позитивно характеризувався як за місцем проходження служби так і за місцем постійного проживання і вперше притягається до кримінальної відповідальності.

З огляду на викладене, з урахуванням віку підозрюваного, який не є особою похилого віку, задовільного стану його здоров`я, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення і його обставини вчинення, а саме під час незначного конфлікту , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння ( 1,78% алкоголю) відповідно до медичної довідки та враховуючи спосіб і знаряддя вчинення злочину, наявність військового стану у країні, слідчий суддя дійшов висновку про те, що на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 і саме такий запобіжний захід зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України на які послався прокурор і які найшли своє підтвердження в судовому засіданні.

При цьому обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.

Вирішуючи клопотання сторони захисту щодо обрання більш м`якого запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 , слідчий суддя бере до уваги ту обставину, що підозрюваний вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння з використанням небезпечного предмету гранати, наслідки застосування якої, для нього як для військовослужбовця, було свідомими, що вказує на підвищену суспільну небезпеку вчиненого злочину.

Клопотання командира ВЧ НОМЕР_1 полковника ОСОБА_13 про бажання взяти на поруки підозрюваного не може бути задоволене, оскільки по перше, він особисто не зміг підтримати таку заяву,а по-друге, відповідно до тексту надісланої заяви, загалом Військова частина не може бути поручителем відповідно до вимог ст. 180 КПК України. Поручителем може виступати конкретна особа, що заслуговує на довіру.

Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини передбачені ст. 177, 178 КПК України має дискреційне право щодо визначення розміру застави у кримінальному провадженні. Використовуючи свої дискреційні повноваження, з урахуванням вимог ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, його тяжкості та наслідків, майнового та сімейного стану підозрюваного, відомостей про його репутацію з урахуванням наявних ризиків. Враховуючи викладене, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, вважаю, що застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 176-178, 182, 183, 194,196 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_16 , яке погоджене з прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 задовольнити.

Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк не більше шести десяти днів, тобто до 11 квітня 2024 року.

Визначити розмір застави для підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вигляді вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

У разі внесення застави у розмірі визначеному ухвалою слідчого судді, ОСОБА_5 , з дня внесення застави вважати особою стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді застави і відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України на нього покладаються наступні обов`язки:

прибувати до слідчого, прокурора та суду у визначений час,

Клопотання сторони захисту і заяву командира ВЧ НОМЕР_1 залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1