ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 626/3573/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження апел.суду №11-кп/818/19/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст. 191 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

представника потерпілого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на ухвалу Красноградського районного суду Харківської області від 18 грудня 2023 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000400 від 01.07.2017 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 191 КК України, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 18 грудня 2023 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000400 від 01.07.2017 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 191 КК України повернуто прокурору.

Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції зазначив, що стороною обвинувачення при оформленні обвинувального акту порушено вимоги пункту 5 частини 2 статті 291 КПК України. Обвинувальний акт не містить чіткого та зрозумілого визначення формулювання обвинувачення, в ньому не зазначено всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єктивну та об`єктивну сторони), а саме: обвинувальний акт не містить відомостей які саме конкретні протиправні дії здійснив ОСОБА_9 для безоплатного привласнення майна; в яких його діях відобразилася розтрата ввіреного йому майна (споживання, продаж, безоплатна передача, обмін, передача в рахунок погашення боргу тощо); не зазначено місце зберігання майна, перелік майна; не вказані особи на користь яких воно витрачено та отримані обвинуваченим грошові кошти, тобто з обвинувального акту неможливо зрозуміти в чому саме полягає корисливий мотив підозрюваного.

Суд першої інстанції вказав, що обвинувачення сформульоване поверхнево, нечітко, загальними фразами, а висновок обвинувального акту не відображає суть описової частини документу, містить не коректну фабулу обвинувачення, яка виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, що в своїй сукупності унеможливлюють зрозуміло роз`яснити ОСОБА_9 суть обвинувачення та в повній мірі здійснювати ним захист, що порушує право особи на захист.

Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Красноградського районного суду Харківської області від 18.12.2023 року скасувати у зв`язку з порушенням вимог кримінального поцесуального закону, а також невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, прокурор вказує на те, що в аспекті думки суду про порушення вимог пункту 5 частини 2 статті 291 КПК України, то відповідно до цієї норми обвинувальний акт має містити відомості про виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення та інші обставини.

Водночас, оцінка обґрунтованості або необґрунтованості обвинувачення відноситься до процесу доказування і, з огляду на цілі та завдання підготовчого провадження, не є предметом розгляду під час підготовчого судового засідання. На стадії підготовчого провадження суд не може оцінювати правильність та обґрунтованість викладених в обвинувальному акті фактичних обставин інкримінованих дій, що кореспондується з правовою позицією Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду( постанова від 03.07.2019, справа № 273/1053/17, провадження № 51-8914км18).

Також прокурор звертає увагу на те, що як визначено в пункті 5 частини 2 статті 291 КПК України, у обвинувальному акті викладаються фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, що передбачає певну лексичну та граматичну особливість такого викладу. В обвинувальному акті стосовно ОСОБА_9 наведені фактичні дані, що в своїй сукупності дають уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, а також можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою, а правильність логіко-граматичного побудування цих даних, не може оцінюватися судом в контексті відповідності обвинувального акту вимогам КПК України.

Апелянт звертає увагу, що конкретність та доведеність обвинувачення досліджуються під час судового розгляду та оцінюються судом у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення і не можуть бути предметом оцінки під час підготовчого судового засідання. Крім цього, відповідно до частини 3 статті 314 КПК України суд має право, але не зобов`язаний, повернути прокурору обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України. Повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну його невідповідність вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які дійсно перешкоджають суду призначити судовий розгляд

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку представника потерпілого, який підтримав подану апеляційну скаргу прокурора, обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до статті 404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

За змістом частини 4 статті 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції погоджується з обґрунтованістю її доводів щодо відповідності обвинувального акту вимогам статті 291 КПК України, в тому числі вимог, передбачених пунктом 5 частини 2 цієї статті.

Зазначені обставини підтверджуються змістом обвинувального акту, який за своєю структурою має три чітко визначені частини, а саме: формулювання обвинувачення, виклад фактичних обставин злочину, що інкримінується обвинуваченому, тобто ті обставини, які вважає встановленими саме сторона обвинувачення, як того вимагає пункт 5 частини 2 статті 291 КПК України, а також правову кваліфікацію цього злочину з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

З мотивувальної частини оскаржуваної ухвали вбачається, що суд фактично аналізує суб`єктивну та об`єктивну сторони кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 , що на даному етапі провадження є передчасним.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що питання щодо доведення винуватості чи невинуватості особи, перевірка наявності умислу, його спрямованості, підтвердження ролі обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину є завданнями судового розгляду та вирішується в ході судового розгляду провадження по суті, а не на стадії підготовчого судового провадження.

Зазначені в ухвалі суду обставини підлягають з`ясуванню безпосередньо під час судового розгляду, оскільки доведення елементів кримінального правопорушення, обґрунтованості обвинувачення зібраними доказами покладається на прокурора під час судового розгляду, а суд, відповідно до норм частини 6 статті 22 КПК України, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо повернення обвинувального акту з наведених підстав, залишив поза увагою положення частини 1 статті 338 КПК України, відповідно до якої, з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Посилання суду на те, що в обвинувальному акті відсутній перелік майна та які саме дії вчиненні ОСОБА_9 для безоплатного привласнення майна, не узгоджується з вимогами статті 291 КПК України, відповідно до якої, надання суду інших документів до початку судового розгляду, забороняється.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а висновки суду щодо суті пред`явленого обвинувачення - є передчасними, оскільки вони висловлені судом без дотримання процедури судового розгляду.

Колегія суддів вважає, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_9 відповідає вимогам статті 291 КПК України та не містить істотних недоліків, що можуть обумовлювати необхідність повернення обвинувального акту прокурору, саме в розумінні положень статті 291 КПК України.

За таких обставин, висновки суду, щодо невідповідності обвинувального акту вимогам статті 291 КПК України є необґрунтованими, а повернення обвинувального акту прокурору може негативно вплинути на розумність строків судового розгляду кримінального провадження, передбачених статтею 7 пунктами 2, 21 та статтями 9, 28 КПК України.

Вирішуючи питання про подальший рух провадження, після скасування ухвали, колегія суддів виходить з наступного.

Порушення судом першої інстанції вимог статті 370 КПК України та загальних засад судочинства не відноситься до передбаченого в частині 1 статті 415 КПК України переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Проте, відповідно до вимог частини 6 статті 9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною 1 статті 7 КПК України.

Такими загальними засадами кримінального провадження у даному випадку є передбачені пунктами 1, 2, 15, 21 частини 1 статті 7 КПК України верховенство права, законність, розумність строків, а також забезпечення змагальності сторін та одночасно обґрунтованості і вмотивованості судового рішення, що передбачено як обов`язкові вимоги у статті 370 КПК України.

Разом з цим належить врахувати те, що необхідність дотримання при судовому розгляді вказаних загальних засад судочинства підтверджується практикою Європейського суду та змістом норм Європейської конвенції з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства.

У зв`язку із наведеним, з метою дотримання вказаних засад кримінального провадження, що гарантуються чинним КПК України, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, ухвала суду скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись частиною 6 статті 9, статтями 404, 405, пуктом 6 частини 1 статті 407, частиною 1 статті 412, статтями 418, 419 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Красноградського районного суду Харківської області від 18 грудня 2023 року скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку відповідно до частини 4 статті 424 КПК України не підлягає.

Головуючий:

Судді: