УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.05.2024 Справа №607/20757/23 Провадження №1-кп/607/171/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі с/з ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Тернополі, кримінальне провадження №0000286 від 25 листопада 2022 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України (стаття 307 із змінами, внесеними згідно із Законами № 3826-VI від 06.10.2011, № 2617-VIII від 22.11.2018), ч. 1 ст. 209 КК України (стаття 209 в редакції Закону № 430-IV від 16.01.2003; із змінами, внесеними згідно із Законами № 2258-VI від 18.05.2010, № 4025-VI від 15.11.2011, № 1702-VII від 14.10.2014, № 770-VIII від 10.11.2015; в редакції Закону № 361-IX від 06.12.2019), ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України (стаття 307 із змінами, внесеними згідно із Законами № 3826-VI від 06.10.2011, № 2617-VIII від 22.11.2018), ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України (стаття 307 із змінами, внесеними згідно із Законами № 3826-VI від 06.10.2011, № 2617-VIII від 22.11.2018), ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України (стаття 307 із змінами, внесеними згідно із Законами № 3826-VI від 06.10.2011, № 2617-VIII від 22.11.2018),-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження №0000286 від 25 листопада 2022 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України (стаття 307 із змінами, внесеними згідно із Законами № 3826-VI від 06.10.2011, № 2617-VIII від 22.11.2018), ч. 1 ст. 209 КК України (стаття 209 в редакції Закону № 430-IV від 16.01.2003; із змінами, внесеними згідно із Законами № 2258-VI від 18.05.2010, № 4025-VI від 15.11.2011, № 1702-VII від 14.10.2014, № 770-VIII від 10.11.2015; в редакції Закону № 361-IX від 06.12.2019), ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України (стаття 307 із змінами, внесеними згідно із Законами № 3826-VI від 06.10.2011, № 2617-VIII від 22.11.2018), ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України (стаття 307 із змінами, внесеними згідно із Законами № 3826-VI від 06.10.2011, № 2617-VIII від 22.11.2018), ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України (стаття 307 із змінами, внесеними згідно із Законами № 3826-VI від 06.10.2011, № 2617-VIII від 22.11.2018).

Прокурор ОСОБА_5 подав клопотання, яке підтримав у судовому засіданні, про продовження дії запобіжного заходу застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , у виді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених у цьому кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення, що визначені при застосуванні йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а продовжений строк такого заходу забезпечення кримінального провадження закінчується 03 травня 2024 року.

Захисник адвокат ОСОБА_10 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання прокурора вказавши, що ризики, зазначені останнім у клопотанні щодо продовження дії запобіжного заходу не доведені. Просив змінити застосований запобіжний захід на домашній арешт або визначити розмір застави.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечив щодо задоволення клопотання прокурора, просив змінити застосований до нього запобіжний захід на домашній арешт, оскільки заявлені у клопотанні ризики не доведені.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження щодо заявленого клопотання, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та обвинуваченому ОСОБА_6 слід продовжити строк тримання під вартою.

Так, відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 травня 2023 року, під час досудового розслідування відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, продовжений строк якого закінчується 03 травня 2024 року.

Згідно ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якими суд керується в силу ч. 2 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності справжніх ознак того, що цього дійсно вимагає інтерес суспільства, який не зважаючи на існування презумпції невинуватості переважає правило про забезпечення права на свободу, закріплене в статті 5 Конвенції.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд враховує особу обвинуваченого, те, що відносно останнього направлено до суду п`ять обвинувальних актів за ст. ст. 185, 186, 309, 345 КК України, а також був засуджений вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.02.2018 за ч. 2 ст.345, ч. 1 304 КК України, проте в силу статті 89 КК України не судимий, не працює, немає постійного джерела доходу, його стан здоров`я.

Таким чином, на переконання суду, наявні відповідні і достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у виді тримання під вартою, не зникли та з плином часу не змінилися.

Так, ризиком того, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, є те, що обвинувачений раніше вчиняв злочини, на розгляді суду щодо нього знаходиться ще п`ять обвинувальних актів, що свідчить про небажання останнього ставати на шлях виправлення.

Ризиком того, що ОСОБА_6 може переховуватись від суду, є те, що він обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, ч. 1 ст. 209 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі, в тому числі на строк до дванадцяти років, тому усвідомлюючи міру покарання за інкриміновані йому кримінальні правопорушення, за відсутності міцних соціальних зв`язків, може навмисно переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності.

Обвинуваченому відомі свідки та інші обвинувачені у даному кримінальному провадженні, а тому, він може незаконно впливати на них з метою дачі неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань або умисного ухилення ними від явки до суду.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають відповідні і достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_6 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого на строк, що не перевищує 60 днів - до 30 червня 2024 року.

Щодо клопотання захисника ОСОБА_10 про визначення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_6 , суд зазначає.

За змістом ч. 4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Враховуючи обставини вчинення злочину, які інкримінуються ОСОБА_6 , а також те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, суд дійшов висновку про не визначення розміру застави, відповідно до п. 5 ч. 4 ст.183 КПК України. У зв`язку з цим у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника слід відмовити.

Крім цього, прокурор звернувся із клопотанням про продовження дії запобіжного заходу, застосованого щодо обвинуваченої ОСОБА_7 , у виді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених у цьому кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення, що визначені при застосуванні їй запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а продовжений строк такого заходу забезпечення кримінального провадження закінчується 03 травня 2024 року.

Захисник адвокат ОСОБА_11 , думку якого підтримала обвинувачена ОСОБА_7 , в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання прокурора вказавши, що ризики, зазначені останнім у клопотанні щодо продовження дії запобіжного заходу не доведені. Крім цього, захисник просив застосувати до обвинуваченої ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження щодо заявленого клопотання, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та обвинуваченій ОСОБА_7 слід продовжити строк тримання під вартою.

Так, відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 травня 2023 року, під час досудового розслідування відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, продовжений строк якого закінчується 03 травня 2024 року.

Згідно ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якими суд керується в силу ч. 2 ст. 35 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Наявність підстав для тримання обвинуваченої під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності справжніх ознак того, що цього дійсно вимагає інтерес суспільства, який не зважаючи на існування презумпції невинуватості переважає правило про забезпечення права на свободу, закріплене в статті 5 Конвенції.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд враховує особу обвинуваченої, те, що вона була засуджена вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.08.2023 за ч.ч. 1, 2 ст. 303 КК України, не працює, немає постійного джерела доходу, її стан здоров`я та вік.

Таким чином, на переконання суду, наявні відповідні і достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, не зникли та з плином часу не змінилися.

Так, ризиком того, що ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення, є те, що вона обвинувачується у вчиненні багатоепізодних кримінальних правопорушень, не працює, не має постійного джерела доходу, у зв`язку з чим може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Ризиком того, що ОСОБА_7 може переховуватись від суду, є те, що вона обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, в тому числі на строк до дванадцяти років, тому усвідомлюючи міру покарання за інкриміноване їй кримінальне правопорушення, за відсутності міцних соціальних зв`язків, може навмисно переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності.

Обвинуваченій відомі свідки та інші обвинувачені у даному кримінальному провадженні, а тому, вона може незаконно впливати на них з метою дачі неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань або умисного ухилення ними від явки до суду.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи обвинуваченої, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають відповідні і достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_7 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченої на строк, що не перевищує 60 днів - до 30 червня 2024 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 199, 314, 315, КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 30 червня 2024 року до 23 год. 59 хв.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 30 червня 2024 року до 23 год. 59 хв.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження та направити начальнику Чортківської установи виконання покарань (№ 26), для відому та виконання в частині застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3