Справа № 125/1535/23
Провадження №11-кп/801/565/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційну скаргу прокурора Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Барського районного суду Вінницької області від 05.03.2024 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000072 від 20.07.2023 по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця села Шпирки, Барського району, Вінницької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, працюючого трактористом,

неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України

за участю сторін кримінального провадження

прокурора: ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, просила вирок Барського районного суду Вінницької області від 05.03.2024 відносно ОСОБА_7 за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частини вироку вказівку на призначення ОСОБА_7 остаточного покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України.

Вказати в резолютивній частині вироку, що ОСОБА_7 засуджений за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн. та на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України його звільнено від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

В решті вирок залишити без змін.

Вироком Барського районного суду Вінницької області від 05.03.2024 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України і призначено йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн. (п`ять тисяч сто гривень);

- за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят гривень).

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом повного складання призначених покарань, остаточне покарання ОСОБА_7 визначено у виді штрафу у розмірі 350 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5950 грн (п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят гривень).

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз у сумі 1912,00 грн.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Барського районного суду від 21.07.2023 на посвідчення тракториста-машиніста серії АТ 817502 видане ДІСГ в Хмельницькій області 26.09.2019 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 скасовано.

Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку суду обвинувачений вчинив кримінальні проступки за наступних обставин.

ОСОБА_7 на початку вересня 2019 року, вирішив придбати підроблений офіційний документ, а саме посвідчення тракториста машиніста. Реалізовуючи свій умисел, направлений на пособництво у виготовленні завідомо підробленого посвідчення тракториста машиніста, ОСОБА_7 на території автовокзалу Автовокзал № 2 «Західний», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , домовився з невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, яка повідомила, що для виготовлення підробленого посвідчення водія необхідно надати персональні дані та особисту фотокартку із його зображенням, які в подальшому буде використано для підробки посвідчення тракториста машиніста. Тоді ж, ОСОБА_7 продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, надав даній невстановленій особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, особисті персональні дані та особисту фотокартку, з метою внесення його даних до підробленого посвідчення тракториста машиніста. Після цього, невстановлена особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, перебуваючи у невстановленому місці та в невстановлений час, підробила посвідчення тракториста машиніста серії АТ № 817502 від 26.09.2019, шляхом виготовлення фальшивого документа, схожого на справжній.

У подальшому, у вересні 2019 року, в с. Вовковинці Хмельницького району Хмельницької області, невстановлена досудовим розслідуванням особа передала ОСОБА_7 підроблене посвідчення тракториста машиніста серії НОМЕР_1 від 26.09.2019 на ім`я ОСОБА_7 . За дані послуги ОСОБА_7 здійснив оплату грошових коштів в розмірі 5 000 гривень, які передав вказаній невідомій особі. Після чого, ОСОБА_7 зберігав дане посвідчення при собі з метою подальшого використання. Своїми діями ОСОБА_7 порушив вимоги «Положення про порядок видачі посвідчень тракториста-машиніста», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.05.1994 року № 217. Відповідно до п. 2 «Положенням про порядок видачі посвідчень тракториста-машиніста», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.05.1994 року № 217 (з наступними змінами), до керування машинами допускаються особи, які мають посвідчення тракториста-машиніста (надалі - посвідчення) на право керування машинами відповідних категорій. Пунктом 3 вищевказаного положення передбачено, що видача посвідчень тракториста-машиніста проводиться територіальними органами Держпродспоживслужби тільки тим особам, які постійно або тимчасово проживають чи навчаються на території області, м. Києва. Також встановлено пунктом 7 вищевказаного положення, посвідчення видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також здобула професійну(професійно-технічну) освіту відповідно до освітньої програми за професіями, що передбачають отримання навичок керування машинами тих категорій, які заявлені на отримання посвідчення, та склала теоретичний і практичний іспити екзаменаційній комісії територіального органу Держпродспоживслужби. Відомості про видачу посвідчення протягом трьох днів вносяться до Єдиного реєстру для ведення автоматизованого обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, держателем якого є Держпродспоживслужба. Пунктом 18 вищевказаного положення встановлено, що посвідчення заповнюються з використанням комп`ютерної техніки, підписуються головою екзаменаційної комісії та завіряються печаткою відповідного територіального органу Держпродспоживслужби. Також, пунктом 20 вищевказаного положення визначається, що за одержання посвідчення власник ставить підпис у книзі реєстрації (Пункт 20 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 1259 (1259-2009-п ) від 25.11.2009).

Відповідно до висновку експертизи технічного дослідження документів № СЕ-19/102-23/132399-ДД від 31.07.2023 бланк посвідчення тракториста машиніста серії НОМЕР_1 , яке видане 26.09.2019 ДІСГ в Хмельницькій області на ім`я ОСОБА_7 , не відповідає встановленим зразкам аналогічних бланків посвідчень тракториста машиніста, що перебувають в офіційному обігу на території України. У бланку посвідчення тракториста машиніста серії НОМЕР_1 , яке видане 26.09.2019 ДІСГ в Хмельницькій області на ім`я ОСОБА_7 , всі штрихи фонових зображень з лицьової та зворотної сторін (захисна сітка), штрихи вхідних даних, бланкових текстів, серії, номеру бланку нанесено за допомогою друкуючого пристрою з струменевим способом формуванням зображень.

Крім того, ОСОБА_7 , маючи умисел на використання завідомо підробленого документа, усвідомлюючи протиправність своїх дій, 19.07.2023 близько 19 години 45 хвилин, рухаючись на тракторі колісному марки «ХТЗ - 17221», з реєстраційним номером № НОМЕР_2 синього кольору та причіпом синього кольору, з реєстраційним номером НОМЕР_3 по дорозі сполученням АДРЕСА_3 де на відстані біля 600 метрів від опори електромережі № СВ-9 ППАТ зупинений працівниками поліції на підставі п. 2 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» оскільки він порушив п 31.4.3 Правил дорожнього руху. Під час перевірки працівниками поліції документів у ОСОБА_7 , останній достовірно знаючи про те, що наявне у нього посвідчення тракториста машиніста є підробленим, діючи умисно, пред`явив для перевірки працівнику поліції підроблене посвідчення тракториста машиніста серії АТ № 817502 від 26.09.2019 на ім`я ОСОБА_7 , таким чином використавши завідомо підроблений документ.

Відповідно до висновку експертизи технічного дослідження документів № СЕ-19/102-23/132399-ДД від 31.07.2023 бланк посвідчення тракториста машиніста серії НОМЕР_1 , яке видане 26.09.2019 ДІСГ в Хмельницькій області на ім`я ОСОБА_7 , не відповідає встановленим зразкам аналогічних бланків посвідчень тракториста машиніста, що перебувають в офіційному обігу на території України. У бланку посвідчення тракториста машиніста серії НОМЕР_1 , яке видане 26.09.2019 ДІСГ в Хмельницькій області на ім`я ОСОБА_7 , всі штрихи фонових зображень з лицьової та зворотної сторін (захисна сітка), штрихи вхідних даних, бланкових текстів, серії, номеру бланку нанесено за допомогою друкуючого пристрою з струменевим способом формуванням зображень.

Вимоги апеляційної скарги прокурора мотивовано тим, що вирок Барського районного суду Вінницької області є незаконним та підлягає зміні на підставі ст. 413 КПК України через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, за яке засуджено ОСОБА_7 , мало місце у вересні 2019 року та з моменту його вчинення минуло більше трьох років, ОСОБА_7 не ухилявся від слідства і суду, перебіг строку давності не зупинявся та не переривався, тому Барський районний суд Вінницької області, ухвалюючи вирок стосовно ОСОБА_7 , мав призначити покарання за ч. 5 ст. 74, п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити його від призначеного покарання у зв`язку з закінченням строків давності.

Суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме не застосував закон, який підлягав застосуванню, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409, ст. 413 КПК України є підставою для зміни вироку в суді апеляційної інстанції.

Наведене призвело до того, що Барський районний суд Вінницької області безпідставно призначив ОСОБА_7 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, тобто у даному випадку застосував закон України про кримінальну відповідальність, який не підлягав застосуванню, що також є підставою для зміни вироку суду відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409, ст. 413 КПК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який просив задоволити апеляційну скаргу прокурора, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції обгрунтував та умотивував належним чином висновки щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України

Доводи апеляційної скарги прокурора є обгрунтованими.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

У відповідності до ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Санкцією ч. 1 ст. 358 КК України передбачено покарання у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

Тобто, вказане кримінальне правопорушення є кримінальним проступком.

Як убачається з матеріалів провадження, кримінальний проступок, передбачений ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, за який засуджено ОСОБА_7 вчинено ним у 2019 році.

ОСОБА_7 не ухилявся від слідства і суду, перебіг строку давності не зупинявся та три роки не переривався.

На день розгляду провадження судом першої інстанції сплили строки давності визначені п.2 ч. 1 ст.49 КК України.

Барський районний суд Вiнницької області всупереч ст. 49, ч.5 ст. 74 КК України безпідставно не звільнив ОСОБА_7 від призначеного за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України покарання.

За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до ст. 413 КПК України неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме не застосував закон, який підлягав застосуванню, а саме ст. 49 КК України.

Відповідно Барський районний суд Вінницької області, призначивши ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, застосував закон України про кримінальну відповідальність, який не підлягав застосуванню.

Відповідно до ч.1 ст. 409 КПК України підставою для зміни вироку суду є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407,409, 413,419 КПК України, суд апеляційної інстанції , -

постановив:

Задоволити апеляційну скаргу прокурора.

Вирок Барського районного суду Вінницької області від 05.03.2024 року відносно ОСОБА_7 за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частини вироку вказівку про застосування ч. 1 ст. 70 КК України.

При призначенні остаточного покарання вказати в резолютивній частині вироку про засудження ОСОБА_7 за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

В решті вирок залишити без змін.

Судове рішення апеляційної інстанції може бути оскаржено до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Відповідно ч.4 ст.532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції, набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4