Справа № 591/404/22
Провадження № 1-кп/591/324/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2024 року Зарічний районний суд м.Суми в складі головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження 0000021 від 05.01. 2022 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, українка, громадянка України, середня освіта, не одружена, офіційно не працює, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима:

- 24.05.2021 року вироком Зарічного районного суду м. Суми за ч. 1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт;

- 25.11.2021 року вироком Зарічного районного суду м. Суми за ч. 2 ст. 190, КК України із застосуванням ст. 69, 70 КК України до 240 годин громадських робіт

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05.01.2022 року в період часу з 12 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв., ОСОБА_4 перебувала за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_3 та у неї виник умисел на заволодіння мобільним телефоном, який належав ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи їх настання, повторно, з корисливих мотивів та мети, ОСОБА_4 , під приводом здійснення телефонного дзвінка взяла мобільний телефон Т/УОЕ Е 240, який належав ОСОБА_5 , згідно висновку товарознавчої експертизи № СЕ-19/119- 22/180-ТВ від 11.01.2022 року становить 293 грн.

У подальшому ОСОБА_4 здійснивши телефонний дзвінок, не повернула мобільний телефон його законному власнику, а саме ОСОБА_6 , а заклала його до ломбарду «Свіжа копійка», грошовими коштами розпорядилась на власний розсуд.

У судовому засіданні обвинувачена свою вину визнала повністю та під час допиту її покази повністю відповідали фактичним обставинам справи, тому суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України за клопотанням прокурора визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши наслідки такого порядку розгляду та впевнившись у добровільності позицій і правильному розумінні фактичних обставин усіма учасниками процесу.

Суд вважає, що вина обвинуваченої доведена в повному обсязі та її дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.190 КК України, тобто заволодіння шляхом зловживання довірою (шахрайство), повторно, майном ОСОБА_5 на суму 293 грн.

Статтею 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, які є тяжким злочином, особу винного, його поведінку, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

До пом`якшуючих покарання обставин слід віднести повне визнання вини обвинуваченою, активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття.

Характеризуючи особу обвинуваченої слід зазначити, що ОСОБА_7 раніше судима за злочини проти власності, негативно характеризується за місцем мешкання, потерпілому шкода не відшкодована, негативно оцінює вчинене діяння.

Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Із врахуванням всіх обставин справи, враховуючи тяжкість та характер вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих покарання обставин, час, що минув з дня вчинення кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання у межах санкції ч.2 ст.190 КК України, у виді штрафу.

Обраний обвинуваченій такий вид покарання, на переконання суду, відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, але й особі обвинуваченої, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Відповідно до ч.4 ст.53 КК України, з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф з розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Враховуючи розмір мінімального штрафу, клопотання обвинуваченої та її матеріальний стан, приходжу до висновку про можливість розстрочення виплати штрафу на строк 12 місяців зі щомісячним платежем у розмірі 4250 грн.

Вирок Зарічного районного суду м.Суми від 25.11.2021, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді громадських робіт виконувати окремо.

У справі цивільний позов не подавався.

Судові витрати слід стягнути з обвинуваченої на користь держави за проведення експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 118, 124, 368-376, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити їй покарання за цим законом у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень.

На підставі ч.4 ст. 53 КК України розстрочити ОСОБА_4 виплату штрафу в розмірі 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень на строк 12 місяців, зі сплатою штрафу рівними частинами по 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень щомісяця.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в розмірі 514 (п`ятсот чотирнадцять) гривень 86 копійки.

Вирок Зарічного районного суду м.Суми від 25.11.2021, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді громадських робіт виконувати окремо.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м.Суми.

Суддя ОСОБА_1