ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 613/1010/17 Номер провадження 11-кп/814/163/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурора захисника обвинуваченоїОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000327 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Богодухівського районного суду Харківської області від 11 травня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Харків, мешканка АДРЕСА_1 , громадянка України, з середньою освітою, вдова, непрацююча, маюча двох неповнолітніх дітей, судима:

04 березня 2015 року Богодухівським районним судом Харківської області за ч.1 ст.121, ст.75 КК України на 5 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки,

визнана винуватою та засуджена за ч.3 ст.297 КК України на 4 роки позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 04 березня 2015 року та остаточно засуджена на 6 років позбавлення волі.

Постановлено стягнути з обвинуваченої ОСОБА_8 на користь держави 5442, 80 грн за проведення судових експертиз.

Вирішене питання про речові докази.

Згідно з вироком, ОСОБА_8 визнана винуватою у нарузі над могилами та незаконному заволодінні предметами, що знаходяться в могилі, за таких обставин.

13 травня 2017 року близько 09 год. обвинувачена за попередньою змовою з особою, щодо якої провадження закрито на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на цвинтарі, який розташований на АДРЕСА_1 , викопали з землі та викрали дві металеві труби загальною вартістю 282,76 грн, які належать потерпілому ОСОБА_9 , що знаходилися в могилі на місці поховання померлої ОСОБА_10 .

Цього ж дня, близько 09 год. 30 хв. ОСОБА_8 повторно, за попередньою змовою з особою, щодо якої провадження закрито на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на вказаному цвинтарі, викопали з землі та викрали належний потерпілому ОСОБА_11 металевий кутник вартістю 164 грн, що знаходився в могилі на місці поховання померлого ОСОБА_12 .

В цей же день біля 09 год. 40 хв. обвинувачена, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, повторно, за попередньою змовою з особою, щодо якої провадження закрито на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України, на зазначеному цвинтарі, таким же способом викопали з землі та викрали дві металеві труби загальною вартістю 114 грн, що знаходилися в могилі на місці поховання померлої ОСОБА_13 та належать потерпілому ОСОБА_14 .

Також цього дня близько 10 год. ОСОБА_8 повторно, за попередньою змовою з особою, щодо якої провадження закрито на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на цвинтарі, таким же способом, викрали металеву трубу вартістю 141,38 грн, що знаходилась в могилі на місці поховання померлої ОСОБА_15 та належить потерпілій ОСОБА_16 .

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вирок суду та закрити кримінальне провадження стосовно ОСОБА_8 на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України.

При цьому зазначає, що допитані в судовому засіданні свідки і потерпілі не підтвердили причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину.

Звертає увагу, що дані протоколу огляду місця події від 17 червня 2017 року підтверджують лише факт пошкоджень поховань на кладовищі, проте не свідчать про причетність до цього підзахисної.

Вважає неналежними доказами протоколи слідчих експериментів від 08 серпня 2017 року з участю свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , оскільки вони фактично є протоколами допиту вказаних осіб. При цьому, свідок ОСОБА_17 відмовився від дачі показань.

Стверджує про недопустимість як доказу протоколу слідчого експерименту з ОСОБА_8 , оскільки слідча дія проведена без захисника.

Вказує, що судом залишено поза увагою показання свідків ОСОБА_20 і ОСОБА_21 щодо непричетності обвинуваченої до вчинення злочину.

Наголошує про наявність постанови про виділення матеріалів кримінального провадження за фактами наруги над іншими могилами на цьому цвинтарі, що свідчить про причетність до злочину інших, не встановлених досудовим розслідуванням осіб.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої та її захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість вироку суду, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за наведених у вироку обставин підтверджується сукупністю достатніх, допустимих та належних доказів, зібраних у встановленому законом порядку і досліджених судом.

При цьому суд першої інстанції, виконуючи приписи ст.94 КПК України, перевірив зібрані під час досудового розслідування та надані прокурором докази, на підставі яких ОСОБА_8 пред`явлено обвинувачення, навів детальний аналіз усіх досліджених доказів і дав належну оцінку кожному з них та їх сукупності у взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення.

Факт перебування ОСОБА_8 вранці 13 травня 2017 року разом з особою, провадження стосовно якої закрито на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України, на цвинтарі в смт. Гути Богодухівського району Харківської області ніким із учасників провадження не оспорюється.

При цьому ОСОБА_8 під час слідчого експерименту, що був проведений з нею 24 серпня 2017 року, детально та в подробицях, які можуть бути відомі лише учаснику події, показувала та розповідала про обставини незаконного заволодіння металевими предметами, що знаходились в могилах ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 та ОСОБА_13 .

Доводи апеляційної скарги про недопустимість протоколу цієї слідчої дії з огляду на порушення права ОСОБА_8 на захист є непереконливими, оскільки слідчий експеримент проведений у відповідності з вимогами ст.240 КПК України, з участю понятих та із застосуванням технічних засобів фотофіксації, а за його результатами складено відповідний протокол.

Жодних зауважень щодо проведення слідчої дії від учасників не надходило.

Всупереч доводам адвоката, згідно з вимогами ч.3 ст.240 КПК України передбачено право, а не обов`язок залучення захисника при проведенні слідчого експерименту (за винятком випадків, коли участь захисника є обов`язковою). Підстав обов`язкової участі захисника у даному кримінальному провадженні не було.

З наявної в матеріалах провадження заяви ОСОБА_8 від 24 серпня 2017 року видно, що обвинувачена прохала проводити слідчий експеримент без участі захисника, оскільки на момент проведення слідчої дії не потребувала його допомоги.

Матеріали провадження також не містять даних про застосування органом досудового розслідування до обвинуваченої заходів фізичного чи психологічного тиску під час проведення слідчого експерименту з її участю.

Так, зі змісту наведеного протоколу вбачається, що ОСОБА_8 було роз`яснено про добровільний характер слідчої дії, після чого вона заявила, що фізичного або психологічного тиску ніхто на неї не чинить, а вона бажає розповісти і показати обставини вчиненого нею кримінального правопорушення.

Відсутність даних про застосування до ОСОБА_8 будь-якого тиску підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , які були понятими під час проведення слідчого експерименту з обвинуваченою та зауважили, що вона добровільно показувала обставини незаконного заволодіння металевими предметами з могил.

За результатами службового розслідування за фактом можливих порушень службової дисципліни поліцейськими Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області від 22 березня 2021 року, факт вчинення дисциплінарного проступку поліцейськими не знайшов свого підтвердження.

Більше того, вказані ОСОБА_8 обставини вчинення злочину підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_18 , які бачили обвинувачену та особу, провадження стосовно якої закрито на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України, біля однієї з могил на цвинтарі в той час.

Водночас, свідок ОСОБА_24 підтвердив, що проїжджаючи повз цвинтар на мотоциклі, зупинився та побачив як ОСОБА_8 з особою, провадження стосовно якої закрито на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України, несли у мішку металобрухт, схожий на труби.

В свою чергу свідок ОСОБА_25 повідомив, що перед тим, як на могилах ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 побачив вирвані труби та пошкоджені пам`ятники, він на цвинтарі чув голоси ОСОБА_8 та особи, провадження стосовно якої закрито на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України.

При цьому, показання вказаних свідків є стабільними, логічними, послідовними і узгоджуються як між собою, так і з даними протоколів проведених з ними слідчих експериментів.

Жодних об`єктивних даних, які б ставили під сумнів вказані докази, матеріали провадження не містять.

Твердження захисника про те, що протоколи слідчих експериментів від 08 серпня 2017 року з участю свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , які показували на місці події про відомі їм обставини вчинення злочину обвинуваченою, фактично є протоколами допиту вказаних осіб є необґрунтованими.

За змістом ч.1 ст.240 КПК України метою слідчого експерименту є перевірка і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. При цьому, слідчий експеримент проводиться шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Отже, вказана слідча дія включає в себе не лише фіксування показань учасника кримінального провадження, а й відображення їх шляхом відтворення обстановки та обставин події кримінального правопорушення на місці його вчинення, детального поетапного фіксування дій всіх учасників події (підозрюваного, потерпілого, свідків) як версії особи, з участю якої проводиться дана слідча дія.

На виконання вказаних приписів закону слідчим, з метою перевірки та уточнення обставин вчинення злочину, 08 серпня 2017 року проведено слідчі експерименти з участю свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , під час яких вони детально показали обставини та механізм вчинення кримінального правопорушення обвинуваченою та особою, провадження стосовно якої закрито на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України, а також характер дій кожного з них.

При цьому, зміст вказаних протоколів та долучених до них фототаблиць свідчить, що слідчі експерименти проведено у формі відтворення вказаними свідками обстановки та обставин подій і не посвідчують виключно проголошення ними показань. Тому підстав розцінювати проведені слідчі експерименти як допит свідків колегія суддів не вбачає.

Наведені протоколи слідчих експериментів є самостійним джерелом доказів і, за встановлених обставин, не можуть бути визнані недопустимими в розумінні положень ст.95 КПК України, а навпаки вони є доказами в силу ст.84 та п.3 ч.2 ст.99 цього Кодексу.

Доводи апеляційної скарги, що дані протоколу огляду місця події не свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, в даному випадку не спростовують встановлених судом першої інстанції обставин.

Адже, огляд місця події - це слідча дія, яка має на меті безпосереднє сприйняття, дослідження обстановки на місці події, виявлення, фіксацію речових доказів, з`ясування характеру події та інших обставин, що підлягають доказуванню. Підставою для проведення огляду місця події слугує інформація про вчинення кримінального правопорушення, зафіксована у певній процесуальній формі.

З матеріалів провадження вбачається, що підставою для проведення огляду місця події стали відповідні звернення потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 та ОСОБА_14 про незаконне заволодіння металевими виробами з могил на цвинтарі смт. Гути Богодухівського району Харківської області.

У зв`язку з наведеним, з метою перевірки вказаної інформації та з`ясування події, що відбулася, 6 та 17 травня, а також 03 червня 2017 року слідчим Богодухівського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_29 в присутності двох понятих та із застосуванням технічних засобів фотофіксації проведено огляд місць поховань ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з пошкодженнями у виді розломів, тріщинами, а також слідами вдавлення.

Крім того, 16 травня 2017 року слідчим під час огляду чагарників поблизу кладовища виявлено викрадені з місць поховання та впізнані потерпілими три металеві труби з наявними на них відбитками пальців рук, які згідно з висновком дактилоскопічної експертизи №856 від 21 червня 2017 року залишені вказівним, середнім та середнім пальцями правої руки, а також ділянкою долоні правої руки ОСОБА_8 , що стороною захисту не заперечується.

Більше того, під час слідчого експерименту обвинувачена показувала, що саме в цьому місці вона залишала частину викрадених з могил труб.

Всупереч доводам захисника, показання свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_20 в судовому засіданні не свідчать про невинуватість ОСОБА_8 і обґрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки є суперечливими, непослідовними та спростовуються сукупність наведених належних і допустимих доказів.

При цьому суд належним чином мотивував свої висновки щодо врахування даних, що містяться у протоколі слідчого експерименту від 08 серпня 2017 року з участю ОСОБА_20 , відповідно до якого він на цвинтарі показав та розповів, як зустрів ОСОБА_8 та особу, провадження стосовно якої закрито на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України, а попереду них ОСОБА_17 в руках вів велосипед, на якому лежав металевий кутник.

В свою чергу ОСОБА_17 під час проведеного з ним слідчого експерименту підтвердив, що на велосипеді проїжджав біля цвинтаря та побачив ОСОБА_8 з особою, провадження стосовно якої закрито на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України, які з трави витягли металевий кутник та попросили перевезти його до домоволодіння ОСОБА_21 .

Також суд належним чином мотивував свої висновки про належність та допустимість протоколу огляду двох металевих труб від 18 травня 2017 року, які свідок ОСОБА_21 добровільно видав слідчому, пояснивши, що він придбав їх у ОСОБА_8 та особи, провадження стосовно якої закрито на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України.

Вказані докази місцевий суд безпосередньо сприймав під час судового засідання і оцінив не лише кожний з них з точки зору належності, допустимості, достовірності, а і їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Доводи захисника про можливу причетність інших осіб до незаконного заволодіння предметами, що знаходились в могилах, в даному випадку є неприйнятними, оскільки не узгоджуються з положеннями ч.1 ст.337 КПК України, за змістом якої судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, правильно кваліфікував її дії за ч.3 ст.297 КК України та належним чином мотивував своє рішення.

Покарання обвинуваченій призначене у відповідності до вимог ч.2 ст.65, ст.50 та ч.1 ст.71 КК України, відповідає ступеню тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, даним про її особу, враховує обставини, що обтяжують покарання та відсутність обставин, які його пом`якшують, є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і є справедливим.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування оскаржуваного вироку колегією суддів не встановлено.

Отже, апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Вирок Богодухівського районного суду Харківської області від 11 травня 2021 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу її захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції безпосередньо до суду касаційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4