Справа № 392/1113/23
Провадження № 1-кс/392/25/24
УХВАЛА

20 березня 2024 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відео конференції в місті Мала Виска заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід головуючого судді ОСОБА_6 від участі у розгляді кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.03.2023 за № 0000168 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.153, ч.1 ст.156 КК України (справа № 392/1113/23, провадження 1-кп/392/112/24),

встановив:

в провадженні Маловисківського районного суду Кіровоградської області під головуванням судді ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження № 0000168 від 25.03.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.156, ч.3 ст.153 КК України.

23.01.2024 року обвинувачений ОСОБА_4 звернувся із заявою про відвід судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_6 від участі у даному кримінальному провадженні на стадії судового розгляду.

Вказана заява відповідно про протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями розподілена головуючому судді ОСОБА_1 .

На обґрунтування заяви обвинувачений зазначив, що заявляє відвід у зв`язку з тим, що 07.12.2023 року була розглянута його заява про роз`яснення обвинувачення та заперечення щодо нього. За результатами розгляду даної заяви, судом 07.12.2023 року було встановлена його некоректність та неповнота як наслідок неможливість роз`яснення йому (обвинуваченому) його суті. Тобто, суд на даний час фактично не може роз`яснити суті даного обвинувачення начебто через відсутність у суду матеріалів кримінального провадження, «роз`яснивши» що під час судового розгляду будуть допитані свідки, досліджені докази, встановлені певні обставини, які на думку суду усунуть «роз`яснять, виправлять чи усунуть» встановлені недоліки обвинувального акта. Після чого з незрозумілих підстав та мотивів суд зачитав - «роз`яснив» йому зміст ст. ст. 338. 339 КПК України а саме, що прокурор в подальшому може змінити обвинувачення а також відмовитись від його частини, не пояснивши обвинуваченому необхідність цього роз`яснення в контексті роз`яснення та зрозумілості йому суті змісту самого обвинувачення. Надалі, суд свідомо не запитав у нього чи є йому зрозумілим зазначене обвинувачення, та позбавив його можливості заявити суду про його зрозумілість.

Таким чином, 07.12.2023 року суд вочевидь не роз`яснив йому суті обвинувачення, не встановив чи є воно йому зрозуміло, не розглянув питання про повернення даного обвинувального акта органу досудового розслідування в зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України, чим позбавив мене можливості реалізувати своє право, а захист під час судового розгляду по суті, можливість провести об`єктивний та неупереджений судовий розгляд. Тому, вважає, що суд зацікавлений в результаті розгляду даного кримінального провадження, вчинення дій на користь та в інтересах обвинувачення, внесення завідомо неправосудного рішення у справі. Крім того, вищевказані дії призвели до грубого порушення та невиконання головуючим суддею ОСОБА_6 вимог ч.1, 2 ст. 321 КПК України. На підставі вищевикладеного виникли сумніви в неупередженості та об`єктивності суду - судді ОСОБА_6 , можливості подальшого прийнятті судом неупереджених та законних рішень, винесенні законного вироку в якому суд, вочевидь, за межами некоректно пред`явленого обвинувачення буде на власний розсуд описувати незрозумілі та відсутні в обвинуваченому акті обставини, що є підставою для його відводу відповідно до приписів ч. 3, 4 ст. 75 КІІК України. Посилаючись на ч.4 ст.80 КПК України просив задовольнити відвід судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_6 .

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 уточнив заяву про відвід судді подану ОСОБА_4 23.01.2024 року та зареєстровану в канцелярії суду за № 812/24 від 23.01.2024 року, а саме зазначив наступне:

1) заява про повернення обвинувального акта була розглянута, однак розглянута формально;

2) абзацом 4 сторінки 1 заяви про відвід малося на увазі тобто суд збирається усунути недоліки зазначені в обвинувальному акті, шляхом збирання доказів в інтересах прокурора та потерпілого;

3) останній абзац 1 аркушу заяви про відвід судді, малося на увазі , що після роз`яснення судом 338,339 КПК України, суд не запитав обвинуваченого чи зрозуміла йому суть обвинувачення та відразу перейшов до інших питань пов`язаних з початком судового розгляду;

4) 1 абзац 2 аркушу, малося на увазі вчинення дій на користь та в інтересах обвинувачення, що для усунення недоліків в обвинувальному акті суд буде встановлювати обставини, допитувати свідків, збирати докази на стороні обвинувачення.

На думку адвоката, суд фактично не зміг роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення, при цьому суд з незрозумілих причин роз`яснив ст. 338 та 339 КПК України, хоча вимоги заяви про роз`яснення суті обвинувачення того не стосувались. Суд не запитав чи зрозуміла чи ні суть обвинувачення ОСОБА_4 .

Дані дії суду вказують, що суд ігнорує недоліки обвинувального акта та в подальшому хоче виправити їх, що вказує на те, що суд діє в інтересах прокурора та потерпілої, таким чином порушує право на захист обвинуваченому, оскільки йому незрозуміла суть обвинувачення, що перешкоджає у реалізації захисту, оскільки жодної відповіді на питання поставлені ОСОБА_4 у заяві про роз`яснення суті обвинувачення суд не надав, а тому з врахуванням вищезазначеного просив задовольнити заяву ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію захисника ОСОБА_5 , просив заяву про відвід судді задовольнити.

В судовому засіданні, прокурор заперечив проти задоволення заяви ОСОБА_4 про відвід судді, оскільки суддя ОСОБА_6 двічі роз`яснив ОСОБА_4 суть обвинувачення, при цьому суд наголосив, що наразі крім обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування та розписок, не має жодних інших даних, які були зібрані під час досудового розслідування та під час судового розгляду будуть допитані свідки та долучені процесуальні документи надані прокурором та стороною захисту. На його думку, обставин передбачених ст. 75 КПК України, що виключають участь судді в даному кримінальному провадженні він не вбачає. Вказана заява є необґрунтованою

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Приписами статей 75-76 КПК України визначені обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні. За наявності встановлення цих обставин, відповідно до ч. 2 ст. 80 КПК України, особи, які беруть участь у кримінальному провадженні мають право заявити відвід судді.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Тобто, обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів та доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Разом з тим, закріплені статтею 75 КПК України підстави для відводу є вичерпними.

Як вбачається із заяви ОСОБА_4 та уточнень, наданих до даної заяви в судовому засіданні адвокатом ОСОБА_5 , підставою відводу є незгода обвинуваченого та його захисника з процесуальними діями судді ОСОБА_6 та його процесуальними рішенням.

Зокрема, обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_4 стверджують, що головуючим суддею ОСОБА_6 не роз`яснено суть обвинувачення., в якому обвинувачується ОСОБА_4 .

Так, судом за клопотанням захисника ОСОБА_5 в судовому засіданні переглянуто відеозапис судового засідання від 7.12.2023 року під головуванням судді ОСОБА_6 , відповідно до якого встановлено, що головуючим суддею ОСОБА_6 після оголошення прокурором обвинувального акту, встановлено особу обвинуваченого та роз`яснено суть обвинувачення, після того, як обвинувачений ОСОБА_4 відповів, що йому не зрозуміло суть обвинувачення, головуючий суддя знову детально роз`яснив суть обвинувачення, на що обвинувачений зазначив, що вину не визнає, цивільний позов не визнає, суддею з`ясовано щодо бажання обвинуваченим давати показання. Вказані дії головуючого судді ОСОБА_6 повністю узгоджуються із приписами ст.348 КПК України.

Окрім того, захисником зазначено, що головуючим суддею ОСОБА_6 формально розглянуто клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акта прокурору. Вказане ствердження фактично зводиться до незгоди сторони захисту із процесуальними діями та рішенням судді, що не може бути підставою для його відводу, оскільки це не відповідає вимогам ст. 75, 76 Кримінального процесуального кодексу України щодо підстав для відводу судді.

Оскільки в заяві та в судовому засіданні обвинуваченим та його захисником не доведено і судом не встановлено, що суддя ОСОБА_6 є упередженим при розгляді даного кримінального провадження, такі доводи обвинуваченого не ґрунтуються на конкретних доказах, а сформовані лише на суб`єктивній оцінці вчинених суддею процесуальних дій та прийнятих процесуальних рішень в кримінальному провадженні.

Суд зазначає, що сама собою незгода обвинуваченого з конкретними рішеннями або процесуальними діями судді ОСОБА_6 під час розгляду справи не може свідчити про упередженість та необ`єктивність судді та бути підставою для її відводу.

Вказаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою в ухвалі від 18.12.2018 року по справі № 910/2968/18, в якій Верховний Суд вважає відвід завідомо безпідставним, якщо у заяві про відвід відсутні будь-які докази, які свідчили б про необ`єктивність чи упередженість судді щодо заявника, тобто підстави для відводу ґрунтуються на власних припущеннях заявника, або якщо підставою для відводу є непогодження сторони з процесуальним рішенням Верховного Суду після того, як суд мотивував таке рішення.

Окрім того, визначаючись щодо наявності підстав для відводу, суд враховує, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці виділяє наступні критерії оцінки неупередженості: 1) суб`єктивний - беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі; 2) об`єктивний - визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції. У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справах «П`єрсак проти Бельгії», «Кіпріану проти Кіпру», «Грівз проти Сполученого Королівства»).

Суб`єктивний критерій полягає у з`ясуванні особистих переконань конкретного судді у певній справі. Оскільки доказів протилежного не надано, то по суб`єктивному критерію особиста безсторонність головуючого судді презюмується.

Щодо об`єктивного критерію оцінки неупередженості, то необхідно визначити, поза межами особистої поведінки судді, чи немає підтверджених фактів, які могли б спричинити сумніви щодо неупередженості судді. При вирішенні питання про те, чи існують обґрунтовані причини вважати, що цих вимог не було дотримано, точка зору сторони є важливою, але не є вирішальною. Вирішальним є те, чи таке побоювання може бути об`єктивно виправданим (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клейн та інші проти Нідерландів»).

Таким чином, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10.05.2018 року у справі №800/592/17, та від 01.10. 2018 року у справі № 9901/673/18.

Крім цього, згідно з роз`ясненнями, які містяться в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Під час розгляду заяви про відвід не знайшли підтвердження факти та підстави заявленого відводу, оскільки відвід не вмотивований та не обґрунтований, відсутні аргументи, докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

З урахуванням наведеного, суд констатує відсутність визначених кримінальним процесуальним законодавством підстав для відводу судді, чи інших обставин, які б викликали сумнів у його неупередженості, що вказує на необґрунтованість поданої обвинуваченим ОСОБА_4 заяви про відвід судді ОСОБА_6 , відтак заявлений відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 75-76, 80-81, 369-372 КПК України, -

постановив:

заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_6 від участі у розгляді кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.03.2023 за № 0000168 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.153, ч.1 ст.156 КК України (справа № 392/1113/23, провадження 1-кп/392/112/24) залишити без задоволення.

Матеріали справи передати судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_6 для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_8