Справа № 524/874/24
Провадження № 1-кп/524/292/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року Автозаводський районний суд м.Кременчука в складі:

Головуючої судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчук Полтавської області кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000068, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Глобино, Глобинського району, Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

08.01.2024 близько 00:50 години, обвинувачений ОСОБА_5 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи у дворі біля буд. АДРЕСА_3 , побачив легковий автомобіль Renault Duster, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, який на праві власності належить ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , фактичним користувачем являється ОСОБА_7 , після чого у обвинуваченого виник прямий злочинний умисел на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, вартістю 324800 грн., згідно висновку № СЕ19/117-24/513-АВ судової транспортно-товарознавчої експертизи.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з корисливих мотивів та метою, непомітно для оточуючих шляхом відчинення незамкненої водійської двері, проник в салон вище вказаного автомобілю. Перебуваючи в салоні вказаного автомобілю на водійському місці обвинувачений ОСОБА_5 розламав пластмасову частину під кермом, розірвав дроти живлення та за допомогою їх з`єднання намагався завести автомобіль, але останньому так і не вдалось завести двигун, оскільки він був затриманий на місці вчинення злочину користувачем даного автомобіля ОСОБА_7 .

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 , виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 , своїми умисними протиправними діями, які виразились у закінченому замаху на незаконне заволодіння транспортним засобом, вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 289 КК України.

22 січня 2024 року між прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за письмової згоди ОСОБА_7 , за участю захисника ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 289 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 289 КК України - у вигляді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України, обвинуваченого ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків відповідно до ст.. 76 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просить її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Захисник також підтвердив добровільність угоди та просив її затвердити.

Прокурор в судовому засіданні просить затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. Прокурор підтвердив, що угода укладена добровільно.

Потерпілий ОСОБА_7 до суду надав заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності.

Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали обвинувального акту з угодою про визнання винуватості, приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 289 КК України, які виразились у закінченому замаху на незаконне заволодіння транспортним засобом, вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення шкоду завдано правам та інтересам окремих осіб, однак наявна письмова згода потерпілому ОСОБА_7 щодо укладення угоди про визнання винуватості обвинуваченого з прокурором.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.. 472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473,474 КПК України.

Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.

Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на їх основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Суд також бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості та характеру кримінального правопорушення, а також особі обвинуваченого.

Виходячи з викладеного суд дійшов висноку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_5 .

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що обраний відносно ОСОБА_5 залишити попереднім до вступу вироку в законну силу.

Арешти, що накладені на майно ухвалами слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука від 10 січня 2024 року(провадження № 1-кс/5244/217/24 та № 1-кс/524/218/24) необхідно скасувати.

По кримінальному провадженні маються процесуальні витрати на проведення експертизи в сумі 4543,68 грн., які відповідно до положень ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_5 в повному обсязі.

Долю речових доказів, приєднаних до матеріалів кримінального провадження, необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 474,475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 22.01.2024 року, укладену між прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати винним ОСОБА_5 за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 189 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 22.01.2024 року покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового строку на 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити ОСОБА_5 наслідки невиконання угоди, передбачені ч.1, ч.5 ст.476 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що обраний відносно ОСОБА_5 залишити попереднім до вступу вироку в законну силу.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 4543,68 грн.

Арешти, що накладені на майно ухвалами слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука від 10 січня 2024 року(провадження № 1-кс/5244/217/24 та № 1-кс/524/218/24) - скасувати.

Речові докази - пластикову рульову обшивку (захист рульової колонки), чорну балонову куртку на замку з надписом на спині DALTONAIRPORT SERVICES розмір L, кросівки з тканини сірого кольору 43 розміру з надписом Adidas, джинси синього кольору з надписом Resala, пачка з під сигарет з надписом Parlament Agva Blue, в якій наявні 9 сигарет - повернути власникам за належністю.

Речові докази - недопалок білого кольору, два мікро об`єкти на двох відрізках липкої стрічки із переднього сидіння, змиви з керма автомобіля, змиви р ручки КПП (куліси), змив із зовнішньої ручки водійських дверей, два відрізки липкої стрічки зі слідами рук - знищити.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, предбачених ст. 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м.Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Суддя ОСОБА_1