Справа № 202/1209/24
Провадження № 1-кп/202/1106/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду міста Дніпропетровська клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою у відношенні обвинуваченої ОСОБА_11 , подане в рамках кримінального провадження, внесеного 28.10.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001180, у відношенні:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , -

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Мелітополя Запорізької області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , -

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , -

обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 353 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду міста Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені 28.10.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001180, у відношенні ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 353 КК України.

У відношенні обвинуваченої ОСОБА_11 на досудовому розслідуванні застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого спливає, у зв`язку з чим, під час підготовчого судового засідання прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою у відношенні обвинуваченої.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що ОСОБА_11 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 353 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії нетяжких, особливо тяжких злочинів та кримінальних проступків. Підставою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою були ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченої переховуватися від суду, також незаконно впливати на свідків. На даний час заявлені ризики не зменшились. Враховуючи, що строк тримання під вартою обвинуваченої спливає, просить суд продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_8 заперечував проти задоволення клопотання посилаючись на недоведеність ризиків. Просив застосувати до обвинуваченої більш м`який запобіжний захід - домашній арешт.

Обвинувачена ОСОБА_11 заперечувала проти задоволення клопотання, просила змінити на більш м`який запобіжний захід, або визначити розмір застави.

Вислухавши доводи сторін кримінального провадження, суд вважає клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченої таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою, відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України не може перевищувати шістдесяти днів.

При вирішенні питання доцільності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_11 суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_11 переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків.

Так, про наявність ризику переховуватись від суду, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, свідчить тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, з конфіскацією майна, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість можливого покарання у разі визнання обвинуваченої винною у вчиненні інкримінованого злочину, остання може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

Також, суд вважає доведеним ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості обвинуваченої впливати на свідків у даному кримінальному провадженні. Вказаний ризик підтверджується тим, що обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення базується на показаннях потерпілого та свідків, тому вона може одноосібно або за допомогою інших осіб, незаконно впливати на них, та шляхом погроз або умовлянь із застосуванням фізичного або психологічного впливу примусити останніх, щоб вони змінили свої показання, з метою уникнути кримінальної відповідальності.

При вирішенні питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приймає до уваги, що ОСОБА_11 раніше не судима, однак обвинувачується у вчиненні умисних особливо тяжких злочинів, які вчинені із застосуванням насильства, та ці обставини свідчать про підвищену небезпеку протиправних дій обвинуваченої, що в свою чергу вказує на наявність ризиків передбачених п.п. 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_11 переховуватись від суду та, враховуючи зухвалість дій, які їй інкримінуються, впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Зазначені ризики, на які посилається прокурор дійсно на даний час не зменшилися.

Суд також враховує доводи сторони захисту, викладені на користь обвинуваченої ОСОБА_11 , але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення запобіганню процесуальних ризиків.

З урахуванням існуючих ризиків та оцінюючи сукупність обставин, передбачених ст.178 КПК України, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний щодо обвинуваченої, може забезпечити її належну процесуальну поведінку у майбутньому, та виконання покладених на неї процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги наявність встановлених ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та обвинуваченій ОСОБА_11 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання доведеним під час судового розгляду ризикам та не забезпечать належну процесуальну поведінку обвинуваченої.

Відповідно до п.4, п.5 ч.4 ст. 183 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні злочину проти життя людини суд, користуючись своїм правом, не визначає розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 178, 197, 314, 369, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою у відношенні обвинуваченої ОСОБА_11 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто по 18 травня 2024 включно, без визначення розміру застави.

Ухвала суду діє по 18 травня 2024 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1