Справа №333/1548/24
Провадження №1-кс/333/1035/24
УХВАЛА

Іменем України

01 квітня 2024 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0001294 від 17.08.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.3 ст.369, ч.1 ст.368, ч.4 ст.358, ч.2 ст.369-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

25 березня 2024 року слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна, шляхом направлення його засобами поштового зв`язку 22.03.2024 року.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з єдиним умислом направленим на одержання від ОСОБА_10 неправомірної вигоди, одержали від останнього неправомірну вигоду у сумі 3500 доларів США, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме невстановленими службовими особами лікарсько-консультативної комісії КНП «Міська лікарня №7» та Дніпровської медико-соціальної експертизи, внаслідок чого ОСОБА_10 видано довідку до акту огляду медико-соціальною експертною комісією №459224, згідно якої останньому призначено 2 групу інвалідності строком на 2 роки. Крім того, ОСОБА_7 , діючи з єдиним умислом, одержала неправомірну вигоду у сумі 300 доларів США, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме невстановленою службовою особою лікарсько-консультативної комісії КНП «Міська лікарня №7» щодо видачі направлення на МСЕК ОСОБА_11 .

20.03.2024, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.369-2 КК України.

20.03.2024, в період часу з 16 год. 56 хв. до 20 год. 08 хв. старшим слідчим СУ ГУНП в Запорізькій області майором поліції ОСОБА_12 проведено обшук за місцем мешкання сина підозрюваної ОСОБА_7 ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено грошові кошти в валюті «Євро» у загальній кількості 81 700 євро, наступними номіналами: 10 євро - 1 купюра; 20 євро - 2 купюри; 50 євро - 419 купюр; 100 євро - 476 купюр; 200 євро 63 купюр; 500 євро 1 купюра.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_7 декларацію подано не було, хоча вона і є суб`єктом декларування.

Відповідно до відомостей ГУ ДПС в Запорізькій області сумарний дохід ОСОБА_4 за період з 2021 по 2023 складає 224 660 гривень, а дохід його дружини ОСОБА_13 231 225 гривень.

При цьому, ОСОБА_13 09.04.2021 придбано автомобіль Nissan Rogue 2018 року випуску, а ОСОБА_4 , автомобіль Volkswagen polo 2013 року випуску.

Разом із тим, в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 виявлено та вилучено грошові кошти у вигляді 81 700 євро.

Враховуючи викладене, а також відомості про майно, яке придбано ОСОБА_4 та його дружиною ОСОБА_13 , суми грошових коштів вилучених в ході проведення обшуку за місцем його мешкання, орган досудового розслідування приходить до висновку що наявне у ОСОБА_4 майно та грошові кошти ймовірно є неправомірною вигодою отриманою ОСОБА_7 в силу посади, яку вона обіймає, за надання громадянам України інвалідності, без наявних на те показань за станом здоров`я.

Разом із тим, вказаний факт підтверджується і тим, що, при відсутності офіційних доходів у ОСОБА_4 його мати ОСОБА_7 , усвідомлюючи факт здійснення своєї незаконної діяльності та наявність надлишкового (протиправного) доходу, свідомо не подає декларацію особи уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021, 2022, 2023 роки, при цьому, з метою відвернення можливого вилучення реальної наявності коштів, отриманих від протиправної діяльності, ОСОБА_7 передала зазначені кошти своєму сину ОСОБА_4 .

Слідчий ОСОБА_6 в судовому засіданні 28.03.2024 року вимоги клопотання підтримав в повному обсязі та наполягав на його задоволенні.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання слідчого та наполягала на його задоволенні оскільки наявні підстави, вважати що вилучені грошові кошти такому великому обсязі можуть бути отримані в результаті вчинення кримінальних правопорушень. На запитання суду повідомила, що підозра ОСОБА_4 не вручена, доказів на причетність ОСОБА_4 до злочинних дій не навела.

Власник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні 28.03.2024 року повідомив, що він є співдослідником впливу медичних препаратів на пацієнтів. Ним укладено договір про надання допоміжних послуг по проведенню клінічних досліджень із компанією, яка знаходиться у США. На підставі укладених договорів за період з 01.09.2023 по 27.03.2024 року йому було переведено 157386,58 евро. На підтвердження надав оригінали договорів на проведення клінічних досліджень і виписку за особовим рахунком.

Представник власниці майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання в повному обсязі. Надав до суду документи на спростування висновків висловлених в клопотання слідчого щодо законності набуття ОСОБА_4 грошових коштів. Крім цього, перелік майна, дозвіл на вилучення якого надано слідчим суддею, не містить грошових коштів. Також зазначив, що предметом правопорушень, визначених у фабулі кримінального провадження, є долари США. Натомість у ОСОБА_4 було вилучено грошові кошти у євро.

Вивчивши клопотання, дослідивши додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що до ЄРДР були внесені відомості про скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.3 ст.369, ч.1 ст.368, ч.4 ст.358, ч.2 ст.369-2 КК України (кримінальне провадження №0001294). До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження і долучені документи, що підтверджують обставини, викладені у клопотанні.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Перша та найголовніша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання з боку органу влади у мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого абзацу надає право позбавляти власності лише «на умовах, передбачених законом», при цьому у другому абзаці визнається право держав здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції (рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" пункт 58).

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатись в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий в клопотанні та доданих до нього матеріалах, вважає, що відшукані та вилучені грошові кошти в сина підозрюваної ОСОБА_7 ОСОБА_4 є грошовими коштами отриманими злочинним шляхом.

Разом з тим, на момент розгляду клопотання про арешт майна вилученого за місцем мешкання ОСОБА_4 , останньому не повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, не визначено інший процесуальний статус особи, що б могло свідчити про наявність доказів на доведення вини та причетність ОСОБА_4 до кримінальних проваджень, які перебувають у провадженні слідчого.

Долучені до клопотання матеріали кримінального провадження жодним чином не доводять причетність до кримінальних правопорушень в рамках кримінального провадження №0001294. Доводи сторони обвинувачення щодо можливого переховування коштів, які належать ОСОБА_7 , є лише припущеннями.

Крім того, посилання тільки на офіційні джерела отримання грошових коштів за місцем офіційного працевлаштування, не може бути беззаперечним доказом, що наявність інших грошей за місцем проживання ОСОБА_4 є результатом вчинення будь-яких дій на отримання неправомірної вигоди або в результаті кримінального правопорушення.

Також в судовому засіданні досліджено договір про надання допоміжних послуг від 22 вересня 2020 року, укладений між компанією «Айк`ювіа» та співдослідником ОСОБА_4 , та Звіт розрахунку за період з 01.09.2023 року по 27.03.2024 року отриманих на підставі договору про надання допоміжних послуг, з яких встановлено, що за вище вказаний період на рахунок ОСОБА_4 надійшли грошові кошти в іноземній валюті 157 386,58 «Євро» та списано (знято) 138 478,99 «Євро».

Таким чином, стороною обвинувачення не доведено та не зафіксовано матеріалами негласних слідчий дій факту передання підозрюваною ОСОБА_7 грошових коштів або іншого майна ОСОБА_4 .

Слідчий суддя, перевіривши обставини визначені в клопотанні слідчим, встановивши відсутність підстав для накладення арешту на майно, інші наслідки, які суттєво можуть позначитися на інтересах інших осіб, в тому числі і тих, які мають право власності на зазначене майно, вбачає клопотання слідчого необґрунтованим.

Оскільки клопотання слідчого, не містить правових підстав, передбачених ч.2 ст. 170 КПК України, для арешту на майно належне ОСОБА_4 , слідчий суддя прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання та поверненні вилученого його власнику.

Керуючись ст.ст.16, 98, 170-175 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0001294 від 17.08.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.3 ст.369, ч.1 ст.368, ч.4 ст.358, ч.2 ст.369-2 КК України, відмовити.

Вилучене майно в ході проведеного обшуку 20.03.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , повернути ОСОБА_4 .

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту проголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1