Справа №760/1776/24 1-кс/760/1420/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання дізнавача відділу дізнання Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , про арешт майна, в межах кримінального провадження № 0000071 від 21 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач відділу дізнання Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 звернулася до Солом`янського районного суду міста Києва з указаним клопотанням.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначила, що у провадженні відділу дізнання Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000071 від 21 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною першою статті 309 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 21 січня 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , працівники поліції зупинили гр. ОСОБА_7 , у якого при поверхневому огляді виявлено 8 поліетиленових пакетиків із пазовим замком із невідомими речовинами, зовні схожими на наркотичні.

21 січня 2024 року о 01-17 годині за адресою: АДРЕСА_1 , у

порядку статті 298-2 КПК України було затримано гр. ОСОБА_7 , в ході особистого обшуку якого було виявлено один зіп-пакетик із кристалоподібною речовиною білого кольору, сім зіп-пакетів з порошкоподібною речовиною білого кольору та один зіп-пакет з речовиною зеленого кольору рослинного походження, мобільний телефон марки «OPPOReno7» моделі «ModelCPH2363» чорного кольору, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , із сім-карткою «Лайф» НОМЕР_3 , НОМЕР_4 у прозорому чохлі, мобільний телефон марки «Cubot» FCCID: НОМЕР_5 у прозорому силіконовому чохлі, із сім-карткою «Vodafone» з ідентифікаційним номером НОМЕР_6 , та з сім-карткою «О2» з ідентифікаційним номером НОМЕР_7 .

Надалі, 21 січня 2024 року дізнавачем було проведено огляд мобільного телефону марки «Cubot» FCCID: НОМЕР_5 у прозорому силіконовому чохлі, із сім-карткою «Vodafone» з ідентифікаційним номером НОМЕР_6 , та з сім-карткою «О2» з ідентифікаційним номером НОМЕР_7 та визано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.

Разом із тим, з метою всебічного, повного і неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, виникла необхідність у накладенні арешту на майно, а саме: мобільний телефон марки «Cubot» FCCID: НОМЕР_5 у прозорому силіконовому чохлі, із сім-карткою «Vodafone» з ідентифікаційним номером НОМЕР_6 , та з сім-карткою « НОМЕР_8 » з ідентифікаційним номером НОМЕР_7 , на якому може зберігатися інформація, яка має значення для кримінального провадження, зокрема фотознімки, на яких зафіксовані місця зберігання «закладки» наркотичних засобів, листування з особами, які збувають наркотичні засоби, психотропні речовини та/або їх аналоги.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що вилучений мобільний телефон може містити на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а також є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, з метою збереження вищевказаної речі як речового доказу, дізнавач звернулася до суду з клопотанням про арешт майна.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання з підстав викладених у ньому та просив його задовольнити.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що органом досудового розслідування клопотання про арешт майна було подано з пропуском строку, визначеного частиною п`ятою статті 171 КПК України, оскільки надіслано засобами поштового зв`язку о 18-38 год. 22 січня 2024 року, тобто після закінчення робочих годин суду.

Крім того, зі змісту клопотання не встановлено обставин, які підтверджують, що незастосування арешту призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі вилученого майна, а накладення арешту забезпечить встановлення істини у розслідуваному кримінальному правопорушенні.

Також, у клопотанні не обґрунтовано відповідність вилученого майна критеріям речових доказів, визначених статтею 98 КПК України.

Окрім того, зазначив, що ОСОБА_7 у межах вказаного кримінального провадження не було повідомлено про підозру, що свідчить про відсутність у органу дізнання доказів його протиправної діяльності.

Враховуючи вищевикладене, просив відмовити в задоволенні клопотання та повернути власнику вилучене майно.

Вислухавши прокурора, представника власника майна, вивчивши клопотання та дослідивши матеріали додані до клопотання суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Положеннями пункту 7 частини другої статті 131 КПК України та частиною першою статті 170 КПК України визначено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який забезпечує тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні відділу дізнання Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000071 від 21 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною першою статті 309 КК України.

21 січня 2024 року о 01-17 годині за адресою: АДРЕСА_1 , у

порядку статті 298-2 КПК України було затримано гр. ОСОБА_7 , в ході особистого обшуку якого було виявлено один зіп-пакет із кристалоподібною речовиною білого кольору, сім зіп-пакетів з порошкоподібною речовиною білого кольору та один зіп-пакет з речовиною зеленого кольору рослинного походження, мобільний телефон марки «OPPOReno7» моделі «ModelCPH2363» чорного кольору, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , із сім-карткою «Лайф» НОМЕР_3 , НОМЕР_4 у прозорому чохлі, мобільний телефон марки «Cubot» FCCID: НОМЕР_5 у прозорому силіконовому чохлі, із сім-карткою «Vodafone» з ідентифікаційним номером НОМЕР_6 , та з сім-карткою «О2» з ідентифікаційним номером НОМЕР_7 .

Згідно з протоколом огляду мобільного телефону від 21 січня 2024 року телефон марки «Cubot» FCCID: НОМЕР_5 у прозорому силіконовому чохлі, із сім-карткою «Vodafone» з ідентифікаційним номером НОМЕР_6 , та з сім-карткою «О2» з ідентифікаційним номером НОМЕР_7 на момент огляду знаходився у вимкненому стані та увімкнути його не вдалося.

Постановою дізнавача відділу дізнання Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 від 21 січня 2024 року мобільний телефон марки «Cubot» FCCID: НОМЕР_5 у прозорому силіконовому чохлі, із сім-карткою «Vodafone» з ідентифікаційним номером НОМЕР_6 , та з сім-карткою «О2» з ідентифікаційним номером НОМЕР_7 визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляд справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку, передбаченому статтями 170-173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно з частиною другою статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, а саме, є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини десятої статті 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

У клопотанні дізнавача зазначено, що арешт необхідно накласти з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки на вилученому мобільному телефоні може зберігатися інформація, яка має значення для кримінального провадження, зокрема фотознімки, на яких зафіксовані місця зберігання «закладки» наркотичних засобів, листування з особами, які збувають наркотичні засоби, психотропні речовини та/або їх аналоги, тобто містити в собі сліди вчинення кримінального правопорушення та бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, слідчим доведено наявність підстав вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого припущення, що зазначений вище мобільний телефон може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже відповідає ознакам, зазначеним в статті 98 КПК України, що не спростовано представником власника майна, що згідно з частиною третьою статті 173 КПК України дає підстави для арешту мобільного телефону як речового доказу з метою його збереження.

Посилання представника власника майна щодо пропуску стороною обвинувачення строку для звернення до суду з клопотанням про арешт майна оцінюються слідчим суддею критично, оскільки положеннями чинного КПК України встановлено, що клопотання подається не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна (частина п`ята статті 171 КПК України), однак не встановлено, що таке клопотання повинно бути подане саме у робочі години суду.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Також, слідчий суддя звертає увагу, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, достатності та взаємозв`язку, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, чи існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, яка може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання.

З огляду на викладене та керуючись статтями 131, 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке виявлено та вилучено 21 січня 2024 року під час проведення особистого обшуку ОСОБА_7 , а саме:

- мобільний телефон марки «Cubot» FCCID: НОМЕР_5 у прозорому силіконовому чохлі із сім карткою «Vodafone» з ідентифікаційним номером НОМЕР_6 , та з сім карткою «О2» з ідентифікаційним номером НОМЕР_7 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії, безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: ОСОБА_1