Справа № 304/2648/23
Номер провадження 1-кп/298/3/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000215, внесеного 8 серпня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чорноголова Ужгородського району Закарпатської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, розлученого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.2 ст.345 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в залі суду зазначене кримінальне провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 8 серпня 2023 року близько 1-ої години 50 хвилин, в умовах воєнного стану, діючи умисно, з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, шляхом пошкодження сокирою вхідних дверей проник всередину магазину «Зустріч», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав належних ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 45 пляшок горілки ТМ «Nemiroff» чорний, ємкістю 0,5 л, вартістю 127,00 гривень за 1 пляшку, чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 5 715, 00 гривень.

Окрім того, 13 вересня 2023 року інспектор СРПП ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_7 спільно із поліцейським СРПП ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старшим сержантом поліції ОСОБА_8 , згідно графіку чергувань, затвердженого керівником відділення поліції №1 Ужгородського РУП полковником поліції ОСОБА_9 від 08.09.2023, перебуваючи на добовому чергуванні в складі ГРПП ПР №1, будучи у форменому одязі зі знаками розрізнення працівника «Національної поліції України», прибули службовим автомобільним транспортом марки «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні), на виклик за повідомленням невідомого громадянина, що надійшло на лінію «102» із реєстраційним номером НОМЕР_2 в журналі Єдиного обліку заяв та повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події, з приводу масової бійки в селі з сокирами, за адресою: АДРЕСА_1 , де був виявлений громадянин із ознаками алкогольного сп`яніння, який назвався ОСОБА_10 . Поліцейськими встановлено, що вказаний громадянин повідомив про подію, якої насправді не було. У зв`язку з відсутністю будь-яких документів, що посвідчують особу та інтернет покриття, перевірити точні анкетні дані вказаного громадянина на місці було неможливо, тому поліцейськими було прийнято рішення запросити вказаного громадянина до службового автомобіля та прослідкувати з ним до місця, де буде можливо встановити зв`язок логістичного пристрою з інтернет мережею, за допомогою якого провести всі необхідні дії щодо встановлення особи заявника та винесення постанови. Так, в населеному пункті Дубриничі Ужгородського району поліцейськими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було встановлено зв`язок логістичного пристрою з інтернет мережею та встановлено особу заявника, яким виявився ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Враховуючи той факт, що ОСОБА_3 здійснив за скороченим номером екстреної служби «102» завідомо неправдивий виклик, поліцейськими на нього було винесено електронну постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП. Надалі, оскільки ОСОБА_3 перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння у громадському місці, поліцейськими знову було запрошено останнього до службового автомобіля з метою прослідування з ним до медичного закладу в м.Ужгород для встановлення ступеню алкогольного сп`яніння та притягнення його до адміністративної відповідальності, за появу в громадському місці у стані сп`яніння, відповідно до ч.1 ст.178 КУпАП, а також подальшого доставлення його до РТЦК та СП з метою виявлення та перевірки вказаної особи щодо ухиляння від виконання свого військового обов`язку та такої, що не прибула до РТЦК та СП під час загальної мобілізації.

Під час руху у службовому автомобілі поліцейський ОСОБА_7 був за кермом, а поліцейський ОСОБА_8 разом з ОСОБА_3 знаходилися на задньому сидінні, при цьому останній знаходився позаду водія. По дорозі, близько 23.00 год. по АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи те, що перед ним знаходиться працівник поліції, діючи з прямим умислом щодо спричинення тілесних ушкоджень, у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків, правою рукою тримаючи ніж, наніс ОСОБА_7 один удар ножем в область шиї, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді рани шиї зліва, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та один удар рукою затиснутою в кулак по потилиці, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді саден на шкірних покривах потиличної ділянки справа волосистої частини голови, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Після чого, ОСОБА_7 різко загальмував та разом із ОСОБА_8 вийшли з автомобіля. Продовжуючи свої незаконні дії, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що перед ним знаходяться працівники поліції, які виконують свої службові обов`язки, діючи умисно, з непрямим умислом, лежачи на задньому сидінні та тримаючи розкладний ніж в руках, намагаючись протидіяти своєму затриманні, намагався ногами вдарити ОСОБА_7 та одночасно декілька разів замахувався через ліве плече в сторону ОСОБА_11 , у зв`язку з чим наніс один удар ножем останньому в область грудної клітки зверху зліва, чим спричинив йому різану непроникаючу рану грудної клітки зліва, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Після цього поліцейські ОСОБА_8 та ОСОБА_7 витягнули з автомобіля ОСОБА_3 , застосувавши до нього фізичну силу, а також спеціальні засоби - кайданки.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану, та кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

22 квітня 2024 року між прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000215, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 8 серпня 2023 року, та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості. Згідно змісту вказаної угоди про визнання винуватості ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.2 ст.345 КК України, та сторони погодилися на призначення останньому покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, за ч.2 ст.345 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст.70 КК України за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком. Також в угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди сторонами кримінального провадження, а саме: для прокурора і обвинуваченого обмеження права на оскарження вироку, для обвинуваченого відмова від здійснення прав, передбачених абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, з яким сторони погодилися, а також наслідки її невиконання.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 надали письмові згоди прокурору на укладення угоди про визнання винуватості. У вказаних заявах потерпілі також вказали, що міру покарання залишають на розсуд сторін.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилися. Водночас подали письмові заяви, в яких просять судовий розгляд кримінального провадження №0000215 від 8 серпня 2023 року проводити без їхньої участі, вказуючи, що підтверджують, що ними надано згоди прокурору на укладення угоди про визнання винуватості, просять затвердити таку угоду без їхньої участі. Потерпіла ОСОБА_6 також падала суду заяву, в якій вказує, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю відшкодував їй майнову і моральну шкоду, претензії до нього відсутні, просить призначити йому найменше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримав угоду про визнання винуватості, підтвердив в суді, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав обвинувачення в повному обсязі та погодився на призначення вказаного покарання. Просить угоду про визнання винуватості затвердити, призначити обвинуваченому ОСОБА_3 обумовлене в ній покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні заявив, що розуміє зміст наданих йому законом прав, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості. При цьому, обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.345 КК України, із запропонованим видом та мірою покарання погодився. Просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію обвинуваченого та наполягав на затвердженні вказаної угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд, перевіривши угоду про визнання винуватості вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, приходить висновку про те, що у даному кримінальному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з огляду на таке.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю розуміє свої права, визначені в п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди.

На підставі пояснень обвинуваченого ОСОБА_3 , суд переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

З наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану, та кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, і вказані кримінальні правопорушення відповідно до ст.12 КК України є відповідно тяжким та нетяжким злочинами.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, обставинами, які пом`якшують покарання останнього відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Також судом установлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, міра покарання, узгоджена прокурором та обвинуваченим, визначена у межахсанкцій ч.4 ст. 185, ч.2 ст.345 КК України, у виді позбавлення волі в межах санкцій частин відповідних статей та відповідає загальним засадам призначення покарання, крім того, таке покарання узгоджено з урахуванням ст. 65 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 є розлученим, непрацюючим, особою працездатного віку, має місце реєстрації та місце постійного проживання, за якими виключно позитивно характеризується, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за даними наявної медичної документації на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває з 2022 року на обліку у лікаря нарколога.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З урахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Відповідно до ст.75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Згідно положень п.12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2015 року №13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ч. 3 ст. 75 КК України визначаються виключно судом.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, та призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 19 вересня 2023 року на металевий кишеньковий розкладний ніж загальною довжиною 17 см, довжиною леза 7,5 см, довжиною руків`я 9,5 см, слід скасувати.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Тому з ОСОБА_3 слід стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз, що підтверджуються розрахунком їх вартості, зокрема, витрати на проведення товарознавчої експертизи від 18 серпня 2023 року №СЕ/19/107-23/7842-ТВ в сумі 956,00 грн. і дактилоскопічної експертизи від 18 серпня 2023 року №СЕ/19/107-23/7840-Д в сумі 1673,00 грн.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 13 березня 2024 року застосовано до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк до 23 год. 59 хв. 11.05.2024.

Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

На підставі викладеного, враховуючи покарання, яке призначене ОСОБА_3 , обставини кримінального провадження та дані про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про те, що останньому доцільно змінити до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт в період доби з 22:00 год. по 06:00 год., з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 22 квітня 2024 року, укладену між прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені 8 серпня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000215.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.2 ст.345 КК України.

Призначити ОСОБА_3 у узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання:

- за ч.4 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- за ч.2 ст.345 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 у остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року і 6 (шести) місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок іспитового строку ОСОБА_3 обраховувати з дня ухвалення вироку - з 23 квітня 2024 року, в строк відбування покарання зарахувати час його попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження з 13 вересня 2023 року по 22 січня 2024 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, а з 23 січня 2024 року по 23 квітня 2024 року включно із розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на проведення експертиз в сумі 2629 грн. 00 коп. (дві тисячі шістсот двадцять дев`ять гривень 00 копійок).

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 19 вересня 2023 року на металевий розкладний кишеньковий ніж загальною довжиною 17 см, довжиною леза 7,5 см, довжиною руків`я 9,5 см - скасувати.

Речові докази, які відповідно до постанов слідчого від 8 серпня 2023 року, від 10 серпня 2023 року, від 14 вересня 2023 року, від 14 вересня 2023 року, від 19 вересня 2023 року, визнано речовими доказами, а саме:

- металевий розкладний кишеньковий пірочинний ніж в розкладеному вигляді загальною довжиною 17 см, довжиною леза 7,5 см, довжиною руків`я 9,5 см, предмет, ззовні схожий на навісний замок з ключем - знищити,

- бронежилет кольору хакі - повернути потерпілому ОСОБА_8 ,

- світловідбиваючу жилетку, на задній частині якої наявний напис буквами сірого кольору "Поліція - повернути потерпілому ОСОБА_7 ,

-DVD - диск з відеозаписом, 5 слідів папілярних ліній рук людини, два змиви з тумбочки, залишити в матеріалах кримінального провадження,

- 43 пляшки горілки марки "Nеmіroff чорний" - повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Змінити ОСОБА_3 у до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт в період доби з 22.00 год. по 06.00 год. із забороною залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: з`являтися до прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу прокурора або суду.

Роз`яснити ОСОБА_3 у йогообов`язок виконання умов угоди про визнання винуватості та передбачену ст.389-1 КК України кримінальну відповідальність за невиконання умов угоди про визнання винуватості.

Роз`яснити ОСОБА_3 у те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право на отримання в суді копії вироку.

Суддя ОСОБА_1