Дата документу 15.02.2024
Справа № 334/93/24
Провадження № 1-кс/334/515/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні у залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя клопотання начальника СД Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна, винесене в кримінальному провадженні №0000018 від 11.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Начальник СД Бердянського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000018, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, звернулась до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Клопотання обґрунтовано тим, що 11.12.2023 року о 10.00 годині, невстановлена особа, діючи умисно, з корисливих мотивів, через соціальну мережу «Telegram», під приводом обміну грошей, шахрайським шляхом, заволоділа належними ОСОБА_4 , грошовими коштами у сумі 4100 гривні, які останній власноруч, добровільно, однією транзакцією перерахував з належної йому банківської картки НОМЕР_1 на банківську картку НОМЕР_2 , чим завдала ОСОБА_4 , майнову шкоду на вищевказану суму.

Згідно із рапортом старшого дізнавача СД Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 , 11.12.2023р., за допомогою додатку Вайбер здійснено телефонний дзвінок на абонентський номер мобільного телефону « НОМЕР_3 » та проведено спілкування з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ур. м. Бердянськ, Запорізької області, громадянина України, який має середню освіту, інвалід 2 групи, одружений, що мешкає в АДРЕСА_1 .

Під час бесіди, ОСОБА_4 повідомив, що 11.12.2023 року вирішив обміняти грошові кошти, а саме гривні на рублі РФ. У зв`язку з тим, що останній є інвалідом, отримує пенсію на належну йому банківську картку Приватбанку № НОМЕР_1 .

Так в додатку Телеграм в чаті ОСОБА_6 знайшов оголошення щодо обімну грошей та почав спілкування повідомленнями з невідомою особою, яка в телеграм каналі підписана під нікнеймом ОСОБА_7 щодо обміну грошей. Номер телефону вказаної особи прихований. В подальшому під час переписки вони домовились, що заявник зробить переказ грошових коштів у гривневому еквіваленті на банківську картку вказану невідомою особою, а останній в свою чергу здійснить переказ рублів РФ на вказану заявником картку російського банку за курсом 1 до 2,48.

В цей же день близько 10.00 год. заявник зі своєї банківської картки Приватбанку № НОМЕР_1 здійснив переказ грошових коштів в сумі 4100 на банківську картку Приватбанку № НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_8 . Потім він надіслав ОСОБА_9 квитанцію про переказ коштів, однак на його картку російського банку гроші в рублях РФ не надійшли, гроші у гривневому еквіваленті не повернуті. Написавши ОСОБА_9 , останній заявника заблокував. Заявник зайшов з іншого номеру та знову запитав за обмін чи повернення грошових коштів, проте його знову заблокували й заявник зрозумів, що став жертвою шахраїв. Після вказаних подій заявник звернувся до поліції, надавши квитанції та скріншоти спілкування з невідомою особою, які просить долучити до матеріалів провадження.

Збиток складає 4100 гривень.

09.01.2024 слідчим суддею Ленінського районного суду м. Запоріжжя було винесено Ухвалу справа №334/93/24 в якій надано доступ до інформації та оригіналів і копій усіх документів тимчасовий доступ до речей і документів, що перебувають у володінні АТ КБ «ПриватБанк».

24.01.2024 дізнавачем СД Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 було проведено тимчасовий доступ до речей і документів, що знаходяться у володінні АТ КБ «ПриватБанк».

Під час отриманої інформації було встановлено, що банківська картка № НОМЕР_2 відкрита на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, під огляду вилучених документів, сектором дізнання було встановлено, що до банківської картки № НОМЕР_2 відсутній номер рахунку до якого відкрита вказана банківська картка. У зв`язку з чим на адресу АТ КБ «ПриватБанк» було надіслано запит з проханням надати номер рахунку до якого відкрито банківську картку № НОМЕР_2 . У відповідь на що, від представника банку АТ КБ «Приватбанк» було отримано лист, в якому повідомлено, що банківська картка № НОМЕР_2 відкрита до рахунку НОМЕР_4 .

Виходячи з вищевикладеного, грошові кошти у сумі 4100 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_4 , та знаходяться на рахунку НОМЕР_4 банківської картки № НОМЕР_2 , емітованої в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_11 мають доказове значення по кримінальному провадженню.

На підставі викладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів виникла необхідність накладення арешту на банківський рахунок НОМЕР_4 власника картки № НОМЕР_2 , емітованої в АТ КБ «Приватбанк», на ім`я ОСОБА_11 , який було перераховано кошти потерпілого у сумі 4100,00 грн..

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими обґрунтовуються доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу), а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частиною четвертою статті 173 КПК України встановлено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі, предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банківські рахунки - це рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов`язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів.

Як регламентовано із п. 6.1 Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженої постановою правління НБУ № 163 від 29.07.2022, безготівкові розрахунки - це перерахування коштів із рахунків платників на рахунки отримувачів, а також перерахування надавачами платіжних послуг коштів, унесених платниками готівкою, на рахунки отримувачів.

З наведених норм вбачається, що на банківському рахунку не зберігаються індивідуально визначені кошти власника рахунку, відповідна сума грошових коштів обліковуються банком на рахунку під зобов`язання банку за дорученням власника рахунку перерахувати/зарахувати відповідну суму грошових котів у межах такої суми.

Встановлено, що у провадженні СВ Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження №0000018 від 11.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Слідчим доведено наявність достатніх підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, викладені у клопотанні обставини кримінального правопорушення, у зв`язку з розслідуванням якого подається клопотання, підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Так, із матеріалів справи вбачається, що на банківський рахунок НОМЕР_4 власника картки № НОМЕР_2 , емітованої в АТ КБ «Приватбанк», на ім`я ОСОБА_11 , було перераховано грошові кошти потерпілого, у сумі 4100,00 грн..

Оскільки безготівкові гроші не володіють індивідуальними ознаками та їх не можливо ідентифікувати, а також враховуючи встановлену органом досудового розслідування суму грошових коштів, яка була перерахована потерпілим на банківський рахунок НОМЕР_4 власника картки № НОМЕР_2 , емітованої в АТ КБ «Приватбанк», слідчий суддя вважає, що в даному випадку є за можливим накласти арешт на кошти в розмірі 4100,00 грн., що забезпечить правомірну мету арешту та права потерпілої особи.

Відтак, наявні правові підстави для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на грошові кошти у розмірі 4100,00 гривень перераховані на банківський рахунок НОМЕР_4 власника картки № НОМЕР_2 , емітованої в АТ КБ «Приватбанк», на ім`я ОСОБА_11 .

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193-194, 196, 309 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання начальника СД Бердянського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000018, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, - задовольнити частково.

Накласти арешт на грошові кошти у розмірі 4100,00 грн., які було перераховано на банківський рахунок НОМЕР_4 власника картки № НОМЕР_2 , емітованої в АТ КБ «Приватбанк», на ім`я ОСОБА_11 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1