Справа № 308/2519/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.03.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/122/24 за апеляційними скаргами захисника адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 лютого 2024 року,

,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 лютого 2024 року у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 у кримінальному провадженні відомості про яке внесені 05.11.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002261, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч.ч. 1, 2 ст. 361 КК України - відмовлено.

Обрано відносно ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на строк до 29 лютого 2024 року включно.

Зобов`язано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконувати обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: - прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; - повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, навчання та/або місця роботи; - утримуватися від спілкування із потерпілою та свідками у вказаному кримінальному провадженні.

Роз`яснено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання вищезазначених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Строк дії зазначеної ухвали встановлено до 29 лютого 2024 року включно.

З матеріалів клопотання убачається, що 12 лютого 2024 року старший слідчий СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_8 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням погодженим прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 000226, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05 листопада 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 357, ч.ч.1, 2 ст. 361 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання слідчого обґрунтоване тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, а саме в таємному викраденні чужого майна вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, ч. 1 ст. 357 КК України, а саме в незаконному привласненні офіційного документу, вчиненому з корисливих мотивів, та ч. ч. 1, 2 ст. 361 КК України, а саме в несанкціонованому втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, вчиненому повторно. Також слідчий вказав на наявність доказів, які слугували підставою для висунення підозри, та існування передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме те, що ОСОБА_6 знаючи про тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, з метою уникнення відповідальності за вчинені ним злочини може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Також вказав на відсутність міцних соціальних зв`язків у ОСОБА_6 , зокрема те, що останній ніде не працює, а також враховуючи, що підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу у слідства не має, а менш суворі запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання або особиста порука не достатні для запобігання вищевказаних ризиків, тому слідчий просив клопотання задовольнити.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, в ухвалі слідчий суддя вказав, що ризик знищити, сховати або спотворити будь які речі або документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та ризик вчинити інше кримінальне правопорушення - прокурором не наведено жодних реальних доказів на підтвердження вказаних ризиків та відомостей про інші імовірні спроби/дії підозрюваного допустити поза процесуальну поведінку. Таким чином, слідчий суддя прийшов до переконання, що у клопотанні сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 слід відмовити, та вказав, що мета застосування запобіжного заходу буде досягнута шляхом застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, це буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігатиме спробам вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, такою що не відповідає вимогам КПК України та підлягає скасуванню. Зазначає, що прокурором в ході судового розгляду клопотання слідчого, взагалі не доведено перед судом вагомості й достатності доказів про вчинення його підзахисним кримінального правопорушення. Просить суд, оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та не вірно судом застосовано норми кримінального процесуального законодавства, у зв`язку з чим рішення про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу підозрюваному є незаконне, а тому підлягає скасуванню.

Прокурор стверджує, що слідчим суддею при винесенні ухвали не взято до уваги обґрунтування слідчого і прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а саме крадіжка, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі, та встановлено обґрунтовані ризики, які дають достатньо підстав вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні шляхом погрози, вмовляння чи іншим чином, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Просить суд, оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період доби з 23.00 год. до 06.00 год. в межах строку досудового розслідування, задовольнити.

Щодо пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді прокурор зазначає, що 12.02.2024 було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали слідчого судді, а повний текст був проголошений 16.02.2024 та копія повного тексту ухвали прокурором отримана 16.02.2024. Просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності учасників судового процесу, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги те, що вказані сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; судове провадження повинно бути розглянуто з дотриманням приписів щодо розумних строків його розгляду та положень КПК України у межах строку досудового розслідування.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши та обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 395 КПК України, апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді може бути подано протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Приписи ст. 24 цього Кодексу гарантують право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За змістом ч. 1 ст. 117 КПК України, строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду, якщо він пропущений з поважних причин.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 12 лютого 2024 року було оголошено вступну та резолютивну частину оскаржуваної ухвали. Повний текст ухвали був проголошений 16 лютого 2024 та в цей же день отриманий прокурором.

На думку колегії суддів, причини пропуску строку на апеляційне оскарження пов`язані з необізнаністю прокурора з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення та необхідністю отримання повного тексту ухвали слідчого судді, а тому в даному випадку є поважними.

Враховуючи викладене, клопотання прокурора про поновлення строку на апеляційне оскарження є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчого зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримані, а доводи прокурора, та адвоката ОСОБА_5 викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності ухвали слідчого судді, є необґрунтованими.

Так, апеляційним судом встановлено, що органом досудового розслідування СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні відомості про яке внесено 05.11.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002261 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч.ч.1, 2 ст.361 КК України.

29 грудня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 357, ч.ч.1, 2 ст. 361 КК України.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя заслухав доводи сторін кримінального провадження і дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, з покладенням на нього певних обов`язків у відповідності до вимог ст. 194 КПК України, посилаючись на наявність обставин, передбачених ст. 178 КПК України.

Застосовуючи до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, слідчий суддя дійшов висновку, що на даному етапі наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 04.11.2023; протоколом допиту потерпілого від 06.11.2023; протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 15.12.2023; висновком експерта від 19.12.2023 року; повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 29.12.2023; протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 11.01.2024; протоколом огляду документу (диску) від 13.01.2024.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді місцевого суду про те, що прокурор зазначивши про ризики знищити, сховати або спотворити будь які речі або документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчиняти інше кримінальне правопорушення - не навів жодних реальних доказів на підтвердження вказаних ризиків та жодним чином не обґрунтував про інші імовірні спроби/дії підозрюваного допустити поза процесуальну поведінку.

Разом із тим, слідчий суддя погодився з наявністю ризиків - переховування від органу досудового розслідування та суду, який підтверджується тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, найтяжче з яких відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого, санкція за вчинення якого, згідно ч. 4 ст. 185 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, тому існують ризики, що він не буде виконувати покладені на нього обов`язки та зможе переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винним; ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідків які будуть встановлені, шляхом умовляння, підкупу тощо для зміни ними показань на його користь, тобто наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді місцевого суду про те, що слідчим у клопотанні та у судовому засіданні стороною обвинувачення не доведена недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Всупереч доводам апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_5 , колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, а також наявністю ризиків передбачених ч. 1, п.п.1, 3 ст.177 КПК України, та відсутності інших ризиків.

Отже, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, що застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту не виправдовує потреби досудового розслідування.

Разом з тим, прокурором в апеляційній скарзі не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, які у даному випадку, відповідно до ч. 2 ст. 177, ст.179 КПК України, виправдовують застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що судом не взято до уваги, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а саме крадіжка, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження й спростовується наведеним вище, а також в будь-якому разі не свідчать про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу саме у вигляді домашнього арешту в період доби з 23.00 год. до 06.00 год. в межах строку досудового розслідування.

На інші доводи в обґрунтування апеляційних скарг, які б свідчили про незаконність судового рішення, в апеляційних скаргах не вказується.

Отже, з урахуванням даних про особу підозрюваного, відсутності відомостей щодо спроб останнього ухилятися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, суд апеляційної інстанції вважає, що не зважаючи на підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення та передбачене за нього покарання, вірогідність ухилення підозрюваного від процесуальних обов`язків не є надто високою, у зв`язку із чим слідчим суддею обґрунтовано, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на ОСОБА_6 передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки, та визначено строк дії вказаних обов`язків.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисника адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 - задоволенню не підлягають, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 3 ст. 407 КПК України, ухвала слідчого судді як законна та обґрунтована підлягає залишенню без змін.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення слідчий суддя дотримався вимог ст.176, 177, 178, 179, 194 КПК України, з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу як особисте зобов`язання, у зв`язку з чим, не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити прокурору Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Апеляційні скарги захисника адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_10 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 лютого 2024 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та обрано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді