Провадження № 1-кс/947/6384/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , дослідивши матеріали за клопотанням старшого слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , яке погоджено прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000246 від 16.02.2024 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно поданого клопотання вбачається, що наразі Слідчим відділом Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000246 від 16.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Невстановлені особи спільно з військовослужбовцем ЗСУ займаються збутом вогнепальної зброї на території Київського району у м. Одесі.

Вказані відомості 16.02.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000246 за фактом вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із незаконним поводженням зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами.

09.05.2024 проведено огляд місця події, а саме гаражного приміщення № НОМЕР_1 , що розташоване у кооперативі « АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1 (один) предмет, що ззовні схожий на вогнепальну автоматичну зброю з маркуванням «7094» та маркуванням «91 127094», який поміщено до сейф-пакету НПУ №QYH 0164672; 1предмет, схожий на партон з наявним маркуванням: «3 90», 2предмети, схожі на партони з наявним маркуванням: «REDARMIM 9x18 MAK», 1предмет, схожий на партон з наявним маркуванням: «711 64», 1предмет, схожий на партон з наявним маркуванням: «270 52», 19предметів, схожі на партони з наявним маркуванням: «17 90», 2предмети, схожі на партони з наявним маркуванням: «3 84», 3предмети, схожі на партони з наявним маркуванням: «270 93», 1предмет, схожий на партон з наявним маркуванням: «60 85», 5предметів, схожі на партони з наявним маркуванням: «270 82»,які поміщено до сейф-пакету НПУ №PSP1257198; 1 предмет, що ззовні схожий на магазин (дерев`яний коричневого кольору) з наявним маркуванням: «ОТМ» та вибитим гравіруванням: «47».

Слідчий у клопотанні зазначає, що з метою забезпечення збереження вилученого майна, яке є доказами у кримінальному провадженні та запобігання можливості приховування майна, його пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, сторона обвинувачення звертається із клопотанням про арешт майна.

Дослідивши клопотання та матеріали додані в його обґрунтування, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність повернення даного клопотання прокурору для усунення недоліків з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На переконання слідчого судді клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, з огляду на наступні обставини.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Водночас, слідчий суддя звертає увагу на те, що до клопотання про арешт майна не долучена постанова про визнання речовими доказами майна, вилученого в ході огляду місця події, в порушення вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, що позбавляє слідчого суддю дослідити належним чином викладені в клопотанні обставини.

Таким чином, прокурором не було надано відповідне документальне обґрунтування необхідності накладення арешту на вилучене майно й не було доведено яким чином зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, передбаченим ч. 1 ст. 98 КПК України для речових доказів.

Вказані обставини позбавляють слідчого суддю можливості в повній мірі дослідити обставини, якими обґрунтовані доводи клопотання та прийняти рішення по суті.

Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення вказаних в ухвалі слідчого судді недоліків, надавши для цього прокурору строк 72 години з моменту отримання копії цієї ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-172, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , яке погоджено прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000246 від 16.02.2024 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1