Дата документу 07.05.2024Справа № 554/4769/24
Провадження № 1-кс/554/5208/2024
У Х В А Л А

07 травня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання слідчого СВ ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000443 від 02 травня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до суду із вищезазначеним клопотанням, в якому просить накласти арешт на мотоцикл моделі ММВ3-5.1121, д. н. з. НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 26 березня 1986 року належить ОСОБА_5 з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування.

В обґрунтування поданого клопотання зазначив, що СВ ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000443 від 02 травня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, за фактом того, що 02 травня 2024 року до ВП № 2 Полтавського РУП надійшло повідомлення від ОСОБА_6 про те, що в ніч з 01 на 02 травня 2024 року невстановлена особа заволоділа мотоциклом марки «Мінськ», д. н. з. НОМЕР_1 .

02 травня 2024 року на підставі добровільної видачі від ОСОБА_7 в АДРЕСА_1 було проведено огляд транспортного засобу, а саме мотоциклу моделі ММВ3-5.1121, д. н. з. НОМЕР_1 . В результаті огляду транспортний засіб був наданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 26 березня 1986 року мотоцикл, моделі ММВ3-5.1121, д. н. з. НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , належить ОСОБА_5 .

Постановою слідчого від 02 травня 2024 року названий транспортний засіб визнаний речовим доказом в кримінальному провадженні.

З метою проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, зважаючи на те, що зазначений мотоцикл являється речовим доказом в кримінальному провадженні, у зв`язку з необхідністю його подальшого використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій, для унеможливити втрати слідів злочину, а також забігання спробам можливої втрати майна та його відчуження третім особам, слідчий просить накласти на нього арешт з метою забезпечення збереження речового доказу.

В судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій клопотання підтримав.

Зважаючи на неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Дослідивши клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовим доказом у розумінні положень ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п. п. 1, 2, 5 і 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як слідує зі змісту клопотання, метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів.

Слідчим доведено, що мотоцикл моделі ММВ3-5.1121, д. н. з. НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема являється предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення та містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Вказане майно підлягає арешту, так як не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий довела необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

На підставі викладеного, зважаючи на принципи розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170 173, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на мотоцикл моделі ММВ3-5.1121, д. н. з. НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 26 березня 1986 року належить ОСОБА_5 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування до скасування арешту майна у визначеному нормами КПК України порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_8