Житомирський апеляційний суд
Справа №296/1046/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 08 лютого 2024 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_9 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Миропіль, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово строком до 07.04.2024 року, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України,-

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого, погоджене прокурором, та продовжити підозрюваному ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів без визначення розміру застави. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.189, ч.2 ст.28, ч.3 ст.342, ч.2 ст.28, ч.2 ст.345 КК України, які він вчинив в умовах воєного стану та у складі групи осіб, а також про наявність ризиків передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України. Вказує, що постановляючи ухвалу слідчий суддя належним чином не врахував, що підозрюваний ОСОБА_8 міцних соціальних зв`язків не має, офіційно не працевлаштований, а також те, що 15.08.2023 року він чинив опір працівникам правоохоронних органів при виконанні ними службових обов`язків. Посилається на те, що застосування щодо ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області майор поліції ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді із клопотанням, погодженим прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів без визначення розміру застави відносно підозрюваного ОСОБА_8 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що СУ ГУНП в Житомирській області проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000247 від 29.04.2016 року (до об`єднання №0000373 від 14.07.2023 року) за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 4 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 342, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 345, ст. 386 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_10 , не пізніше листопада 2017 року, створив злочинну організацію, яка характеризувалась внутрішньою та зовнішньою стійкістю, ієрархічністю структури та керівництва, відданістю учасників злочинної організації його керівнику.

Так, діючи на виконання спільного умислу, спрямованого на створення і діяльності злочинної організації, а також вчинення у її складі в якості керівника злочинів, ОСОБА_10 досяг домовленості з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про спільне залучення до участі у злочинній організації інших осіб, на яких буде покладено виконання конкретних ролей, спрямованих в цілому на досягнення злочинних цілей, щодо незаконного заволодіння грошовими коштами шляхом вимагання, а також на забезпечення ієрархічних взаємовідносин між учасниками злочинної організації, та на доведення всім учасникам - плану злочинної діяльності злочинної організації.

Створена ОСОБА_10 злочинна організація налічувала дев`ять постійних учасників, які безпосередньо брали участь у плануванні та вчиненні кожного злочину; мала складну структуру злочинної діяльності, яка виразилась у функціонуванні паралельно, під єдиним загальним керівництвом двох структурних частин (груп осіб), метою яких було вчинення конкретних злочинних діянь, а саме група під керівництвом ОСОБА_13 , до складу якої входив, зокрема ОСОБА_8 та інші особи, та група під керівництвом ОСОБА_11 .

На виконання розробленого заздалегідь та узгодженого ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 плану створення злочинної організації та її подальшої злочинної діяльності, спрямованої на вчинення корисливих злочинів проти власності, інші учасники угруповання, під їх керівництвом, повинні були знаходили громадян із соціально вразливих верств населення, які фізично не розвинені та не можуть дати відсіч у разі вчинення відносно них протиправних дій, після чого шляхом застосування насильства та погроз його застосування, здійснювали вимагання грошових коштів, при цьому вимагали суми, які фактично потерпілі не мають змоги сплатити, з метою подальшого утримання потерпілих у «борговому» становищі, вимагаючи при цьому в них надумані «відсотки» за прострочені платежі при неіснуючих заборгованостях.

Таким чином, у точно невстановлений досудовим розслідуванням день та час, однак не пізніше листопада 2017 року після того, як ОСОБА_10 досяг домовленості з ОСОБА_11 та ОСОБА_13 про їх безпосередню участь у діяльності злочинного об`єднання, а також функціонування під їх керівництвом структурних частин (груп осіб) у злочинній організації, про що останні розробили вищевказаний план злочинної діяльності та приступили до його реалізації.

В подальшому, у точно невстановлений досудовим розслідуванням день та час, проте не пізніше листопада 2017 року, ОСОБА_13 , з метою реалізації спільного з ОСОБА_10 злочинного умислу, щодо створення злочинної організації та участі у вчинюваних нею злочинів, виконуючи свої обов`язки керівника її структурної частини, згідно плану протиправної діяльності злочинної організації, розробленого ОСОБА_10 , з метою реалізації цілей та мети діяльності вказаної організації - вимагання чужого майна, переважно грошових коштів від громадян за неіснуючі борги, запропонував ОСОБА_8 та ОСОБА_14 здійснювати безпосереднє підшукування громадян, які можуть стати потенційними жертвами злочинів; безпосередньо вчиняти вимагання грошових коштів та майна громадян під надуманими приводами, у тому числі за неіснуючими та вигаданими борговими зобов`язаннями; вчиняти залякування потерпілих та їх родичів з метою приховування діяльності злочинної організації та недопущення викриття її членів правоохоронними органами; здійснювати психологічний тиск на потерпілих; здійснювати розшукові заходи у випадку ухилення потерпілими від виплат за неіснуючими борговими зобов`язаннями; здійснювати їх доставку до спеціально підготовлених приміщень з метою примушування до сплати неіснуючих боргів шляхом висловлення погроз застосування насильства, нанесення тілесних ушкоджень потерпілим, катувань та принижень потерпілих; передавати грошові кошти та майно отримане внаслідок вимагань за неіснуючими борговими зобов`язаннями ОСОБА_13 для їх подальшого передання очільнику злочинної організації ОСОБА_10 , з метою раціонального розподілу між учасниками контрольованої ОСОБА_13 структурної частини злочинної організації.

У свою чергу ОСОБА_8 та ОСОБА_14 , діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи всі деталі розробленого ОСОБА_10 плану протиправної діяльності злочинної організації, а також що внаслідок майбутніх активних дій членів злочинної організації у громадян будуть неправомірно відібрані шляхом вимагання їхнє майно (грошові кошти) під надуманим приводом, у тому числі за неіснуючі боргові зобов`язання, погодились на пропозицію ОСОБА_13 , і таким чином стали учасниками структурної частини злочинної організації, створеної та очолюваної ОСОБА_10 ..

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ч.2 ст.255 КК України.

Також, 23.12.2022 року у вечірній час, ОСОБА_13 та ОСОБА_8 , діючи у складі контрольованої ОСОБА_13 структурної частини злочинної організації очолюваної ОСОБА_10 , у період дії військового стану, з метою реалізації спільного злочинного умислу, переслідуючи корисливий мотив та керуючись єдиним злочинним умислом направленим на вимагання грошових коштів у ОСОБА_15 , приїхали на невстановленому автомобілі до підприємства по обробці граніту, яке орендує потерпілий ОСОБА_15 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де зустрілись із потерпілим.

В ході спілкування з потерпілим, ОСОБА_13 та ОСОБА_8 в усній формі висловили вимогу передачі їм грошових коштів в сумі 3000 доларів США, що за курсом НБУ на день вчинення злочину складало 109 500 гривень та повідомили про негативні наслідки для здоров`я потерпілого у разі невиконання ним цієї вимоги. Після отримання відмови потерпілого ОСОБА_15 надавати грошові кошти, ОСОБА_13 наніс потерпілому два удари кулаками рук по голові, а саме в ліве вухо та ніс, від чого потерпілий відчув сильний фізичний біль, після цього ОСОБА_13 встановив потерпілому термін до 24.03.2023 року на отримання від нього грошових коштів в сумі 3000 доларів США, що за курсом НБУ складало 109 500 гривень, а також наголосив на негативних наслідках у разі невиконання зазначеної вимоги у вигляді повторного застосування фізичного насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілого.

У подальшому, ОСОБА_13 , неодноразово телефонував ОСОБА_15 та в усній формі повторно висловлював вимогу передачі грошових коштів в сумі 3000 доларів США, погрожуючи застосуванням насильства небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого у разі невиконання ним цієї вимоги.

Надалі, ОСОБА_15 , дізнавшись про затримання працівниками правоохоронних органів, в середині серпня 2023 року, ОСОБА_16 , ОСОБА_11 та інших осіб, які діяли в складі групи, звернувся з відповідною заявою про вчинення щодо нього злочину, а саме вимагання його майна.

Таким чином, ОСОБА_17 підозрюється у вчиненні умисних дій, які виразились у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, поєднаного з насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, вчинене злочинною організацією, в умовах воєнного стану.

Крім цього, 15 серпня 2023 року близько 15 год 00 хв. ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , з метою вчинення опору та умисного заподіяння тілесних побоїв працівникам правоохороного органу, прибули до місця проживання ОСОБА_13 за адресою АДРЕСА_4 , де на той момент виконували свої службові обов`язки як учасники проведення обшуку старший оперуповноважений Управління стратегічних розслідувань в Житомирській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України капітан поліції ОСОБА_18 та оперуповноважений УСБУ в Житомирській області капітан ОСОБА_19 , та достовірно знаючи, що останні являються працівниками правоохоронних органів, почали вчиняти опір та заподіяли побої вказаним працівникам, при цьому примушуючи їх шляхом застосування насильства, спрямованого до виконання явно незаконних дій, а саме відпуску з місця слідчої дії учасника обшуку ОСОБА_13 , який був затриманий у порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні умисних дій, які виразились у вчиненні опору працівникам правоохоронних органів під час виконання ними службових обов`язків, поєднаному з примушенням цих осіб шляхом застосування насильства спрямованого до виконання явно незаконних дій, вчиненому за попередньою змовою групою осіб; в умисному заподіянні працівникам правоохоронних органів побоїв у зв`язку з виконанням ними службових обов`язків, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

15.08.2023 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст.208 КПК України та 16.08.2023 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України.

17.08.2023 року у відповідності до вимог ст.ст. 276-279 КПК України ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України.

18.08.2023 року слідчім суддею Корольовського районного суду м. Житомира до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

У подальшому, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 неодноразово продовжувався, востаннє 10.01.2024 року строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою було продовжено останньому до 15.02.2024 року включно, без визначення розміру застави.

08.12.2023 року ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.2 ст. 255, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.189, ч.2 ст.28, ч.3 ст.342, ч.2 ст.28, ч.2 ст.345 КК України.

26.01.2024 року досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено, матеріали кримінального провадження відкриті стороні захисту для ознайомлення.

Клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 обгрунтовано тим, що кримінальне провадження є об`ємним, що потребує часу для виконання вимог ст.290 КПК України, до того ж необхідно скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, вручити вказані процесуальні документи стороні захисту та направити до суду, що не можливо зробити до закінчення строку дії попередньої ухвали, якою застосовано до ОСОБА_8 тримання під вартою. Проте, ризики, передбачені п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, які слугували підставою для застосування та продовження вказаного запобіжного заходу не зменшилися та існують на даний час, а тому більш м`чкий запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам.

Враховуючи тяжкість злочинів, у вчиненні яких обгрунтовано підозрюється ОСОБА_8 та дані про особу підозрюваного, наявність ризиків, передбачених п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя вважав, що прокурором не доведено та слідчим суддею у судовому засіданні не встановлено об`єктивних даних, які б свідчили про те, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного можливе виключно в умовах його тримання під вартою, а тому застосував відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, задовольнивши клопотання сторони захисту.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, пояснення підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 в заперечення апеляційної скарги прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Положеннями ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 зазначеного закону, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявних ризиків, зазначених в ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; його репутацію та майновий стан, наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.189, ч.2 ст.28, ч.3 ст.342, ч.2 ст.28, ч.2 ст.345 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 16.08.2023; протоколом допиту потерпілого від 16.08.2023; протоколом додаткового допиту потерпілого від 26.09.2023; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.08.2023; протоколами проведення слідчого експерименту від 16.08.2023, від 29.09.2023; рапортами; протоколами (додаткового) допиту потерпілого від 16.08.2023, від 23.11.2023; протоколами допиту свідка від 17.08.2023, від 18.08.2023 року, від 23.08.2023, від 30.08.2023, від 31.08.2023; протоколом додаткового допиту свідка від 24.08.2023, копії яких містяться в матеріалах клопотання.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Отже, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.189, ч.2 ст.28, ч.3 ст.342, ч.2 ст.28, ч.2 ст.345 КК України.

При цьому слідчим суддею недостатньо враховано, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених ч.2 ст.255 та ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.189 КК України, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, а також доведеність ризиків, передбачених п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК, які на переконання колегії суддів, продовжують існувати та не зменшилися, що свідчить про неможливість запобігання вказаним ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Наявність ризику щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду обґрунтована тяжкістю можливого покарання, а також відсутністю у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, оскільки він не одружений, дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Ризик незаконного впливу на свідків, потерпілих, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні обґрунтований тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, вчинених групою осіб. Повне коло співучасників органом досудового розслідування не встановлено. Враховуючи вказаний факт, не виключається можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного ОСОБА_8 на свідків, потерпілих, інших підозрюваних, з метою побудови власної версії захисту і виправдання своїх дій.

Вказані ризики слідчий суддя вважав доведеними, чого не оспорювала сторона захисту.

Разом з цим, слідчий суддя безпідставно дійшов висновку про недоведеність прокурором ризиків, передбачених п.4,5 ч.1 ст.177 КПК України, та недостатньо врахував наступні обставини.

Так, ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином обґрунтований тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень в групі осіб, та ознайомившись з матеріалами досудового розслідування в певному обсязі, може вчиняти спроби спілкуватися зі співучасниками, у тому числі, дистанційно, та попереджати останніх про докази, які перебувають у розпорядженні органів слідства, про необхідність знищити та приховати інші докази, про існування яких стороні обвинувачення наразі не відомо.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на той факт, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні опору працівникам правоохоронних органів, при виконанні ними службових обов`язків, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.28, ч.3 ст.342 КК України та в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу побоїв у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.28 ч.2 ст.345 КК України.

Ризик вчинення нових кримінальних правопорушень зумовлений тим, що ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходів не має, а також, характером вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, що може свідчити про те, що вчинення кримінальних правопорушень корисливого характеру є способом отримання джерел доходів для прожиття.

Зазначене свідчить про підвищену суспільну небезпечність особи підозрюваного.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя в порушення вимог кримінального процесуального закону дійшов висновку про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки враховуючи положення ч.4 ст.199 КПК України, такий запобіжний захід не зможе запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо буде доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри, встановлених ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, та особу підозрюваного ОСОБА_8 , апеляційний суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання слідчого та вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, враховуючи що на підставі оскаржуваної ухвали слідчого судді останнього було звільнено з-під варти.

На думку колегії суддів, висновки слідчого судді про те, що до підозрюваного ОСОБА_8 достатньо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є необґрунтованими з урахуванням стадії кримінального провадження та обставин інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень.

Крім того, в ухвалі слідчого судді не наведено наявності достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді, яка не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення клопотання слідчого та застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 07.04.2024 включно, без визначення розміру застави, відповідно до положень п.п.1, 4 ч.4 ст.183 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 08 лютого 2024 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_9 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_20 на домашній арешт - скасувати та постановити нову ухвалу.

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_9 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_20 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07 квітня 2024 включно без визначення розміру застави.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: