Справа 522/8802/19
Провадження 1-кп/522/307/24
УХВАЛА

21 березня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження за ЄРДР № 0008345 від 27.12.2018, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Семенівка, Лебединського району, Сумської області, громадянин України, з вищою освітою, одружений, місце проживання: АДРЕСА_1 , судимостейне має,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У зв`язку з виходом у відставку судді у провадженні якого перебувало кримінальне провадження, в порядку повторного автоматизованого розподілузгідно зі ст. 35 КПК України 16.11.2023 на розгляд надійшло кримінальне провадження з обвинувальним актом стосовно ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України.

Захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника, просив його задовольнити, та пояснив, що 23.03.2022, за день до початку повномасштабного військового вторгнення РФ на територію України, відбулось судове засідання у зазначеному кримінальному провадженні за його участі у іншому складі суду. Наступне судове засідання у справі не відбулось у зв`язку з із військовим вторгненням. В подальшому він весь час знаходився за місцем свого проживання та жодного разу не відлучався з міста.Жодних викликів, повідомлень чи будь-яких інших відомостей або процесуальних документів від суду він не отримував. Разом з цим, через деякий час від працівників поліції він дізнався, що суд оголосив його у розшук. Ця обставина здивувала його і, зважаючи на ситуацію, що склалася, він самостійно з`являвся до суду.При цьому секретар судового засідання повідомляла йому, щоб він очікував повідомлень від суду, що він і робив. В подальшому секретар почала телефоном викликати його до суду, проте в цей час він захворів і перебував на стаціонарному лікуванні, про, що письмово повідомляв суд з наданням підтверджуючих документів. Вважав, що не вчиняв дій з ухилення від суду. Проти звільнення його від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження не заперечував. Наслідки зазначених процесуальних дій йому зрозумілі.

Прокурор не заперечував проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження. При цьому повідомив, що оперативнорозшукова справу відносно ОСОБА_4 на підставі ухвали суду від 05.05.2022 не заводилась, у зв`язку із встановленням місцезнаходження останнього, що підтверджується листом за підписом заступника начальника ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області від 04.03.2024. Крім того, повідомив, що ОСОБА_4 не вчиняв нових злочинів, на підтвердження чого надав довідку УІАП ГУНП України в Одеській області станом на 23.02.2024.

Потерпілі: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у встановленому законом порядку повідомлялися про дату, час і місце судового розгляду, проте до суду не з`явилися. Разом з цим, у матеріалах справи містяться заяви від імені останніх з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності.

За даних обставин, за відсутності заперечень інших учасників судового провадження, з урахуванням положень ст. 325 КПК України, справу розглянуто без потерпілих.

Вислухавши думки учасників судового провадження, які з`явились у судове засідання, дослідивши матеріали провадження, суд встановив наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з обвинувальним актом 28.11.2018 приблизно о 14:00, ОСОБА_4 , завчасно підготувавшись до реалізації свого злочинного умислу, направленого на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, встановивши номер телефону головного лікаря КУ «Міська дитяча лікарня ім. Б.Я. Резніка» ОСОБА_7 , здійснив телефонний дзвінок зі свого номеру мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна»« НОМЕР_1 », завідомо надав неправдиві відомості, а саме те, що він являється замісником голови Міжнародної федерації «Миру та Згоди», ким ніколи не являвся та ніякого відношення до зазначеної організації не мав, представився іншими даними як ОСОБА_12 та що на 05.12.2018 року планується поїздка до Польщі по обміну досвідом у сфері медицини та що для здійснення даної поїздки необхідно перерахувати грошові кошти у розмірі 8200 грн., на білети та витрати на поїздку.

Реалізуючи свій замисел спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом обману, ОСОБА_4 повідомив потерпілій ОСОБА_7 номер банківської карти «ПриватБанк» № « НОМЕР_2 », пояснюючи, що карта належить його бухгалтеру ОСОБА_13 , картою якої на даний періодрозпоряджався сам.

В результаті чого потерпіла ОСОБА_14 , отримавши від ОСОБА_4 неправдиві відомості, добровільно перерахувала грошові кошти у розмірі 8200 грн. на вищезазначений номер банківської карти, яку здійснила 28.11.2018, через мобільний додаток «Приват 24», з картки «ПриватБанк» чоловіка ОСОБА_15 , поставивши помітку «Для ОСОБА_16 ».

Таким чином, ОСОБА_4 шляхом обману заволодів грошовими коштами ОСОБА_17 у розмірі 8200 грн., які в подальшому з метою особистого збагачення 29.11.2018 зняв з вищевказаної карти в універсамі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_2 та вподальшому розпорядився на власний розсуд.

Вказаним кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_17 було спричинено матеріальний збиток у розмірі 8200 гривень.

Крім того, 28.11.2018 приблизно о 14:10, ОСОБА_4 , завчасно підготувавшись до реалізації свого злочинного умислу, направленого на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, встановивши номер телефону головного лікаря КУ «Дитяча міська клінічна лікарня №3» ОСОБА_8 , здійснив телефонний дзвінок зі свого номеру мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» « НОМЕР_1 », завідомо надав неправдиві відомості, а саме те, що він являється замісником голови Міжнародної федерації «Миру та Згоди», ким ніколи не являвся та ніякого відношення до зазначеної організації не мав, представився іншими даними як ОСОБА_12 та що на 05.12.2018 року планується поїздка до Польщі по обміну досвідом у сфері медицини та що для здійснення даної поїздки необхідно перерахувати грошові кошти у розмірі 8200 грн., на білети та витрати на поїздку.

Реалізуючи свій замисел спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом обману, ОСОБА_4 повідомив потерпілій ОСОБА_8 номер банківської карти «ПриватБанк» № « НОМЕР_2 », пояснюючи, що карта належить його бухгалтеру ОСОБА_13 , картою якої на даний період розпоряджався сам.

В результаті чого, потерпіла ОСОБА_8 , отримавши від ОСОБА_4 неправдиві відомості, добровільно перерахувала грошові кошти у розмірі 8200 грн. на вищезазначений номер банківської карти, яку здійснила 28.11.2018, через термінал самообслуговування в ТЦ «KadorrCityMall», за адресою: м.Одеса, вул. Генуезська, б.24, корп. Б.

Таким чином, ОСОБА_4 шляхом обману заволодів грошовими коштами ОСОБА_8 у розмірі 8200 грн., які в подальшому з метою особистого збагачення 29.11.2018 зняв з вищевказаної карти в універсамі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_2 та вподальшому розпорядився на власний розсуд.

Вказаним кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_8 було спричинено матеріальний збиток у розмірі 8200 гривень.

Крім того, 28.11.2018 приблизно о 14:20, ОСОБА_4 ,завчасно підготувавшись до реалізації свого злочинного умислу, направленого на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, встановивши номер телефону замісника головного лікаря з медичної частини КУ «Дитяча міська клінічна лікарня №3» ОСОБА_9 , здійснив телефонний дзвінок зі свого номеру мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» « НОМЕР_1 », завідомо надав неправдиві відомості, а саме те, що він являється замісником голови Міжнародної федерації «Миру та 3годи», ким ніколи не являвся та ніякого відношення до зазначеної організації не мав, представився іншими даними як ОСОБА_12 та що на 05.12.2018 року планується поїздка до Польщі по обміну досвідом у сфері медицини та що для здійснення даної поїздки необхідно перерахувати грошові кошти у розмірі 8200 грн., на білети та витрати на поїздку.

Реалізуючи свій замисел спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом обману, ОСОБА_4 повідомив потерпілій ОСОБА_18 номер банківської карти «ПриватБанк» № « НОМЕР_2 », пояснюючи, що карта належить його бухгалтеру ОСОБА_13 , картою якої на даний період розпоряджався сам.

В результаті чого потерпіла ОСОБА_9 , отримавши від ОСОБА_4 неправдиві відомості, добровільно перерахувала грошові кошти у розмірі 8200 грн. на вищезазначений номер банківської карти, яку здійснила 28.11.2018 через термінал самообслуговування в ТЦ «KadorrCityMall», за адресою: АДРЕСА_3 .

Таким чином, ОСОБА_4 шляхом обману заволодів грошовими коштами ОСОБА_9 у розмірі 8200 грн., які в подальшому з метою особистого збагачення 29.11.2018 зняв з вищевказаної карти в універсамі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_2 та вподальшому розпорядився на власний розсуд.

Вказаним кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_9 було спричинено матеріальний збиток у розмірі 8200 гривень.

Крім того, 24.12.2018 приблизно о 13:00, ОСОБА_4 , завчасно підготувавшись до реалізації свого злочинного умислу, направленого на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, встановивши номер телефону невропатолога клінічного санаторію «Чкалово» ОСОБА_10 , здійснив телефонний дзвінок зі свого номеру мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» « НОМЕР_1 », завідомо надав неправдиві відомості, а саме те, що він являється замісником голови Міжнародної федерації «Миру та Згоди», ким ніколи не являвся та ніякого відношення до зазначеної організації не мав, представився іншими даними як ОСОБА_12 та що на 15.01.2019 планується поїздка до Польщі по обміну досвідом у сфері медицини та що для здійснення даної поїздкинеобхідно перерахувати грошові кошти у розмірі 9200 грн., на білети та витрати 10 на поїздку.

Реалізуючи свій замисел спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом обману, ОСОБА_4 повідомив потерпілій ОСОБА_10 номер банківської карти «ПриватБанк» № « НОМЕР_3 », пояснюючи, що карта належить його бухгалтеру ОСОБА_13 , картою якої на даний період розпоряджався сам та номер якої з « НОМЕР_2 », 17.12.2018 було змінено ОСОБА_13 у зв`язку з втратою карти.

В подальшому, перестрахувавшись аби потерпіла ОСОБА_10 повірила в неправдиві відомості, якіїй надав ОСОБА_4 , для досягнення злочинного результату, направленого на заволодіння грошовими коштами 28.12.2018 ОСОБА_4 особисто прийшов до потерпілої на робоче місце та підтвердив раніше сказану неправдиву інформацію.

В результаті чого потерпіла ОСОБА_10 , отримавши від ОСОБА_4 неправдиві відомості, добровільно перерахувала грошові кошти у розмірі 9200 грн. на вищезазначений номер банківської карти, яку здійснила за дві транзакції: першу 24.12.2018 через додаток «Приват 24» з карти «ПриватБанк» на ім?я сестри ОСОБА_19 у розмірі 2500 грн., другу - 25.12.2018, через термінал самообслуговування відділення банку «ПриватБанк» за адресою: м. Одеса, просп. Добровольського б. 123 у розмірі 6700 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 шляхом обману заволодів грошовими коштами ОСОБА_10 у розмірі 9200 грн., які в подальшому з метою особистого збагачення 25.12.2018 зняв з вищевказаної карти в універсамі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », заадресою: АДРЕСА_2 та в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Вказаним кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_10 було спричинено матеріальний збиток у розмірі 9200 гривень.

Крім того, продовжуючи реалізовувати свій злочиннийзамиселнаправлений на заволодіння грошовими коштами шляхом обману ОСОБА_20 , 03.01.2019 зателефонував потерпілій ОСОБА_10 та повідомив, що необхідно перерахувати ще грошові кошти у розмірі 300 дол.США, як аванс для поїздки по обміну досвідом, який повернуть після закінчення поїздки, завідомо усвідомлюючи, що дані відомості не відповідають дійсності.

В результаті чого потерпіла ОСОБА_10 , отримавши від ОСОБА_4 неправдиві відомості, 09.01.2019 добровільно перерахувала грошові кошти у розмірі 7710 грн. на номер банківської карти, який ОСОБА_4 , повідомив їй раніше, через термінал самообслуговування за адресою: АДРЕСА_4 .

Таким чином, ОСОБА_4 шляхом обману заволодів грошовими коштами ОСОБА_10 у розмірі 7710 грн., які в подальшому з метою особистого збагачення 09.01.2019 зняв з вищевказаної карти в універсамі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », заадресою: АДРЕСА_2 та в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Вказаним кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_10 було спричинено загальний матеріальний збиток у розмірі 16 910 гривень.

Крім того, 28.12.2018 приблизно о 13:00, ОСОБА_4 ,завчасно підготувавшись до реалізації свого злочинного умислу, направленого на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, встановивши номер телефону директора «ФОП ОСОБА_11 » ОСОБА_11 , здійснив телефонний дзвінок зі свого номеру мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» « НОМЕР_1 », завідомо надав неправдиві відомості, а саме те, що він являється замісником голови Міжнародної федерації «Миру та Згоди», ким ніколи не являвся та ніякого відношення до зазначеної організації не мав, представився іншими даними як ОСОБА_12 та що на 15.01.2019 планується поїздка до Польщі по обміну досвідом у сфері медицини, та що для здійснення даної поїздки необхідно перерахувати грошові кошти у розмірі 9200 грн., на білети та витрати на поїздку.

Реалізуючи свій замисел спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом обману, ОСОБА_4 повідомив потерпілій ОСОБА_11 номер банківської карти «ПриватБанк» № « НОМЕР_3 », пояснюючи, що карта належить його бухгалтеру ОСОБА_13 , картою якої на даний період розпоряджавсясам та номер якої - « НОМЕР_2 »17.12.2018 було змінено ОСОБА_13 в зв`язку з втратою карти.

В результаті чого потерпіла ОСОБА_11 , отримавши від ОСОБА_4 неправдиві відомості, добровільно перерахувала грошові кошти у розмірі 9200 грн. на вищезазначений номер банківської карти 28.12.2018, через додаток «Приват 24» з власної карти «ПриватБанк».

Таким чином, ОСОБА_4 шляхом обману заволодів грошовими коштами ОСОБА_11 у розмірі 9200 грн., які в подальшому з метою особистого збагачення 28.12.2018, зняв з вищевказаної карти в банкоматі «ПриватБанк», який розташований в ТЦ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за адресою: м. Одеса вул.Семена палія, буд. 125 Б та в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Вказаним кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_11 було спричинено матеріальний збиток у розмірі 9200 гривень.

Крім того,продовжуючиреалізовуватисвій злочиннийзамиселнаправлений на заволодіння грошовими коштами шляхом обману ОСОБА_4 , 03.01.2019 зателефонував потерпілій ОСОБА_11 та повідомив, що необхідно перерахувати ще грошові кошти у розмірі 300 дол.США, як аванс для поїздки по обміну досвідом, який повернуть після закінчення поїздки, завідомо усвідомлюючи, що дані відомості не відповідають дійсності.

В результаті чого потерпіла ОСОБА_11 , отримавши від ОСОБА_4 неправдиві відомості, 04.01.2019 добровільно перерахувала грошові кошти у розмірі 7710 грн. на номер банківської карти, який ОСОБА_4 , повідомив їй раніше, через термінал самообслуговування за адресою: АДРЕСА_5 .

Таким чином, ОСОБА_4 шляхом обману заволодів грошовими коштами ОСОБА_11 у розмірі 7710 грн., які в подальшому з метою особистого збагачення 05.01.2019, зняв з вищевказаної карти в універсамі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_2 та вподальшому розпорядився на власний розсуд.

Вказаним кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_11 було спричинено загальний матеріальний збиток у розмірі 16 910 гривень.

Дії ОСОБА_4 за кожним діянням тасукупністю діянь кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України, як:заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Згідно вимог ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 12 КК України (в редакції, що діяла на час вчинення зазначених діянь) залежно від ступеня тяжкості, злочини поділяються на злочини невеликої тяжкості, середньої тяжкості, тяжкі та особливо тяжкі.Злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Злочини, передбачені ч. 2 ст. 190 КК України (у редакціях закону, що діяв на час вчинення кримінальних правопорушень) карались штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Згідно з п. 3 ч.1, ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України (в редакції, що діяла на час вчинення зазначених діянь)особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості. Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Відповідно до п.1 ч.2, ч.8 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 190 КК України, які ставляться у вину ОСОБА_4 вчиненні 28.11.2018, 24.12.2018, 28.12.2018, 04.01.2019, 09.01.2019.

Під час судового розгляду, ухвалою суду від 05.05.2022 обвинуваченого ОСОБА_4 оголошено у розшук, кримінальне провадження зупинено до встановлення місцезнаходження обвинуваченого.

Разом з цим, у матеріалах провадження мітиться клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 від 20.07.2023 про відкладення судового засідання, у зв`язку із хворобою, з наданням підтверджуючих документів;

У матеріалах провадження мітиться довідка секретаря судового засідання про відкладення судового засідання призначеного 26.07.2023, у зв`язку з неявкою обвинуваченого, до 31.08.2023.

28.08.2023 від обвинуваченого ОСОБА_4 надійшло клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку із хворобою та госпіталізацією до закладу охорони здоров`я, з доданням підтверджуючих документів.

31.08.2023 судове засідання у справі відкладено, у зв`язку з неявкою обвинуваченого, до 19.10.2023. 17.10.2023 обвинувачений подав клопотання про відкладення судового розгляду, у зв`язку з лікуванням, пов`язаним із проведенням операції.

19.10.2023 судовий розгляд відкладено у зв`язку з неявкою обвинуваченого.

16.11.2023 здійснено повторний автоматизований розподілу кримінального провадження у відповідності до положень ст. 35 КПК України.

Розгляд кримінального провадження призначено 09.01.2024, у судове засідання викликано учасників судового провадження.

У зазначену дату у судове засідання з`явились обвинувачений ОСОБА_4 і його захисник, судове провадження - поновлено.

Також встановлено, що згідно з листомза підписом заступника начальника ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області від 04.03.2024, в ході проведення оперативно розшукових заходів 05.10.2022 було встановлено місцезнаходження обвинуваченого ОСОБА_4 , за місцем його проживання, у зв`язку з чим останній в державний розшук не оголошувався та ОРС «Розшук» відносно нього - не заводилась.

Вирішуючи питання щодо наявності факту ухилення ОСОБА_4 від суду та зупинення перебігу строків давності, суд враховує висновки колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладені у постанові № 183/3452/19 від 26 січня 2023 року, згідно з якими, зупинення досудового розслідування чи судового провадження у зв`язку з розшуком підозрюваного/обвинуваченого саме собою не свідчить про ухилення від слідства чи суду. Для застосування положень ч. 2 ст. 49 КК України в такому випадку обов`язково має бути підтверджено факт ухилення від органів досудового розслідування чи суду. Тобто мають бути наявні дві обставини, доведений факт ухилення від слідства чи суду, та наявність процесуального рішення (у якому цей факт зафіксовано) про зупинення провадження і вжиття відповідних заходів.

Разом з цим, на підставі досліджених доказів суд приходить до висновку про відсутність підтвердження того, що обвинувачений вчиняв дії умисного характеру з метою ухилення від суду та уникнення кримінальної відповідальності за вчиненні кримінальні правопорушення, а отже,не зважаючи на зупинення судового провадження, перебіг строків давності укримінальному провадженні не зупинявся.

Згідно з даними довідки УІАП ГУНП України в Одеській області наданої станом на 23.02.2024, у період з 28.11.2018 до 09.01.2024 ОСОБА_4 нових злочинів не вчиняв, а отже перебіг строків давності у кримінальному проваджені не переривався.

З урахуванням викладеного, згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції, що діяла на час вчинення зазначених діянь) строк давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вказані кримінальні правопорушення минув 28.11.2023, 24.12.2023, 28.12.2023, 04.01.2024, 09.01.2024, останній проти звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження- не заперечував.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Частиною 3 ст. 288 КПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження тa звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За даних обставин, суд приходить до висновку, про наявність законних підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

Строк дії ухвали про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходуу виді домашнього арешту минув 23.04.2022, у зв`язку з чим він вважається скасованим відповідно до приписів ч. 6 ст. 181 КПК України.

Цивільні позовиу кримінальному провадженні - не пред`являлися.

Накладений у кримінальному провадженні згідно з ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 11.04.2019 (справа №522/5983/19) арешт на майно підлягає скасуванню, відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України.

Питання про речові докази вирішується судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України, зокрема мобільний телефон марки Nokia105 ТА-1010 Black, в корпусі чорного кольору CODE 059Z174 IMEI НОМЕР_4 з сім-картою мобільного оператора ПрАТ ВФ Україна з номером на карті НОМЕР_5 , за якою закріплений номер НОМЕР_1 підлягає поверненню власнику (законному володільцю).

На підставі викладеного, керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 100,110, 284-286, 370-372, 376, 392, 395, 532 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника ОСОБА_5 задовольнити, ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності; кримінальне провадження закрити, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Арешт накладений на майно згідно з ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 11.04.2019 (справа №522/5983/19) скасувати.

Речові докази:

- мобільний телефон марки Nokia105 ТА-1010 Black, в корпусі чорного кольору CODE 059Z174 IMEI НОМЕР_4 з сім-картою мобільного оператора ПрАТ ВФ Україна з номером на карті НОМЕР_5 , за якою закріплений номер НОМЕР_1 повернути власнику (законному володільцю) ОСОБА_4 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя ОСОБА_1