КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0002264 стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

- 15.05.2023 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України на 1 рік обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком 1 рік,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 21 вересня 2023 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 21 вересня 2023 року ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, та їй призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України приєднано ОСОБА_7 до покарання призначеного за цим вироком частково невідбуте нею покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 15.05.2023 року, та остаточно призначено покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

_________________________________________________________________

Справа №11-кп/824/5677/2023 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8

Категорія: ч. 3 ст. 309 КК України Доповідач ОСОБА_1

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів та витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Суд визнав доведеним, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, ОСОБА_7 , знаходячись поблизу озера «Вербне» за адресою: м. Київ, просп. В. Івасюка, 1, помітила на землі поліетиленовий зіп-пакет, в середині котрого знаходилась кристалічна речовина білого кольору та відразу усвідомила, що вмістом поліетиленового пакету є особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Після чого, у ОСОБА_7 виник умисел, спрямований на незаконне зберігання особливо небезпечної психотропної речовини в особливо великих розмірах для власного вживання без мети збуту, реалізуючи який, підняла вказаний поліетиленовий пакет, в середині якого знаходилась кристалічна речовина білого кольору та поклала його до правої задньої кишені джинсів, в котрі була одягнена, після чого в той день та в тому ж місці, тим самим незаконно придбала та почала зберігати при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2піролідин-1-іл-пентан-1-он).

Після чого, 26.06.2023 року о 15 год. 10 хв. за адресою: м. Київ, просп. В. Івасюка, 1, ОСОБА_7 була зупинена працівниками поліції. На запитання останніх щодо наявності у неї заборонених предметів чи речовин, остання повідомила, що у кишені джинсів, в які остання була одягнута, знаходиться поліетиленовий пакет, в середині якого кристалічна речовина білого кольору, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) (далі - PVP), яку вона незаконно придбала та зберігала для власного вживання без мети збуту.

В подальшому, того ж дня о 17 год. 28 хв. ОСОБА_7 було затримано у порядку ст. 208 КПК України та під час особистого обшуку у кишені джинсів, в які остання була одягнута, в присутності понятих виявлено та в подальшому вилучено поліетиленовий пакет, в середині якого знаходилась кристалічна речовина білого кольору, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) (далі - PVP), маса PVP становить 16,635 г, що остання незаконно придбала та зберігала для власного вживання без мети збуту.

Далі, в ході проведення вказаної слідчої дії, з сумки сірого кольору з особистими речами ОСОБА_7 було виявлено та вилучено: поліетиленовий пакет, в середині якого знаходилась кристалічна речовина білого кольору, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) (далі - PVP), маса PVP становить 16,635 г; нашарування речовини світло-бежевого кольору, які містяться на внутрішній поверхні пошкодженого пакета з прозорого безбарвного полімерного матеріалу з пазовим замком; та бежевого кольору, які містяться на внутрішній поверхні пакета з прозорого безбарвного полімерного матеріалу з пазовим замком, містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, загальна маса PVP в нашаруваннях речовин складає 0,0368 г; нашарування речовин білого кольору, які містяться на внутрішніх поверхнях: ємності з прозорого полімерного матеріалу світло-зеленого кольору з кришкою; ємності з прозорого безбарвного полімерного матеріалу з кришкою та пакета з прозорого безбарвного полімерного матеріалу з пазовим замком, містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, загальна маса PVP в нашаруваннях речовин складає 0,0029 г; нашарування речовини чорно-коричневого кольору, які містяться на внутрішній поверхні трубки з прозорого безбарвного полімерного матеріалу з наскрізним отвором, містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, маса PVP в нашаруваннях речовини становить 0,0177 г; нашарування речовини чорно-коричневого кольору, які містяться на внутрішній поверхні скляної прозорої безбарвної трубки з наскрізним отвором, яка знаходиться в кейсі червоного кольору із застібкою, містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, маса PVP в нашаруваннях речовини становить 0,0850 г, що ОСОБА_7 незаконно придбала у невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, після чого незаконного зберігала особливо небезпечну психотропну речовину для власного вживання без мети збуту.

Загальна маса виявленої та вилученої у ОСОБА_7 особливої небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) складає 16,7774 г, що, відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць, невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що знаходяться в незаконному обігу», становить особливо великий розмір.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 просить застосувати до її покарання Закон України № 9185 «Про пробаційний нагляд» та ст. 75 КК України та призначити їй покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком 5 років.

В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що свою провину у скоєнні правопорушення визнає повністю ще з моменту затримання, і з самого початку йшла на зустріч слідству.

Також зазначає, що дуже шкодує про свій вчинок та визнає, що була залежною від речовини - PVP, яку зберігала з метою вживання, але, перебуваючи в ДУ «Київський слідчий ізолятор» вже як чотири місяці, залежність від психотропної речовини відійшла, від наркотичної речовини фізично незалежна, і на сьогодні уявляє свою безглузду діяльність у житті та усвідомлює, що за п`ять років перебування у неволі, її життя вкрай віддалиться від її сім`ї, з якою вона дуже хоче наладити та відновити міцні стосунки.

Вважає, що в її силах стати повноцінним членом суспільства, влаштуватися на роботу, одружитися, мати сім`ю, друзів та жити нормальним життям, тому дуже шкодує, що стала на шлях вживання психоактивної речовини та хоче це змінити.

Інші учасники судового провадження даний вирок не оскаржують.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 на підтримку доводів апеляційної скарги, а також заперечення прокурора проти її задоволення, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченої ОСОБА_7 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

За приписами ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, а тому висновки судупершої інстанції, за встановлених у вироку обставин, про доведеність винуватості ОСОБА_7 у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини, обіг якої заборонено, у особливо великих розмірах без мети збуту, вчиненому протягом року після засудження за цією статтею, що відповідає юридичній кваліфікації діянняч. 3 ст. 309 КК України,колегія суддів не переглядає, оскільки вони ніким із учасників судового провадження не оспорюються.

При цьому колегія суддів не встановила істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду першої інстанції дійти правильних висновків в цій частині.

Що стосується покарання, то, всупереч тверджень апелянта, міра покарання призначена ОСОБА_7 з дотриманням вимог ст.ст. 50, 65 КК України.

Згідно з вимогами ст.ст. 50, 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, включаючироль, яку виконувала особа, визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, її поведінку під час його вчинення та інші фактори, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку кримінального правопорушення та/або небезпечність винуватця. При виборі заходу примусу мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Так, при призначенні обвинуваченій ОСОБА_7 покарання, як це слідує з мотивувальної частини вироку, суд першої інстанції, відповідно до ст. 65 КК України, врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, відношення обвинуваченої до вчиненого, а також дані про особу обвинуваченої ОСОБА_7 , яка раніше судима, характеризується за місцем проживання посередньо, перебуває на обліку у лікаря нарколога та не перебуває на обліку у лікаря психіатра, вчинила кримінальне правопорушення в період іспитового строку.

Належним чином при цьому враховано судом і обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченій - щире каяття, та відсутність таких обставин, які його обтяжують.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність призначити ОСОБА_7 покарання саме у виді позбавлення волі, яке вона має відбувати реально, так як її виправлення, перевиховання та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень неможливе без ізоляції від суспільства, при цьому визначивши їй таке покарання у розмірі 5 років позбавлення волі, тобто у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 3 ст. 309 КК України, а з урахуванням того, що ОСОБА_7 не відбула покарання, призначене вироком Оболонського районного суду м. Києва від 15.05.2023 року, остаточне покарання визначив ОСОБА_7 на підставі ст. 71 КК України, частково приєднавши невідбуту частину покарання за попереднім вироком, у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі, що за своїм видом і розміром не лише відповідає вимогам закону України про кримінальну відповідальність, але і є необхідним і достатнім для її виправлення та перевиховання.

Призначене ОСОБА_7 покарання за своїм видом та розміром є справедливим, відповідає тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення та її особі, та в повній мірі відповідає вимогам ст. 65 КК України, а тому з доводами обвинуваченої про суворість призначеного їй вироком суду першої інстанції покарання колегія суддів погодитись не може.

Вимоги обвинуваченої ОСОБА_7 щодо урахування того, що вона свою провину у скоєнні правопорушення визнає повністю ще з моменту затримання і активно сприяла кримінального правопорушення, дуже шкодує про свій вчинок та визнає, що була залежною від речовини - PVP, але за час перебування в ДУ «Київський слідчий ізолятор» залежність від психотропної речовини відійшла, і на сьогодні уявляє свою безглузду діяльність у житті та хоче наладити та відновити міцні стосунки у сім`ї, та вважає, що в її силах стати повноцінним членом суспільства, влаштуватися на роботу, одружитися, мати сім`ю, друзів та жити нормальним життям, як підстав для застосування до її покарання Закону України № 9185 «Про пробаційний нагляд» та ст. 75 КК України та призначити їй покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком 5 років, не можуть бути задоволені, оскільки ряд з цих обставин було враховано судом першої інстанції при призначенні їй покарання у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 3 ст. 309 КК України, а що стосується того, що за час перебування в ДУ «Київський слідчий ізолятор» вона вже як чотири місяці від наркотичної речовини фізично незалежна та має намір влаштуватися на роботу, одружитися, мати сім`ю, друзів та жити нормальним життям, то це не є тією обставиною, яка в даному випадку істотно знижувала б ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення та давала б підстави для висновку про можливість її виправлення без ізоляції від суспільства чи пом`якшення призначеного їй судом покарання, зважаючи на те, що ОСОБА_7 нове кримінальне правопорушення вчинила, не відбувши покарання за попереднім вироком та в період іспитового строку, що, відповідно до ст. 78 КК України, вимагає призначення їй покарання і за правилами, передбаченими ст. 71 КК України, які визначають, що, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком, і остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

До того ж колегія суддів вважає за необхідне вказати й про те, що Закон України "Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань" від 23 серпня 2023 року №3342-ІХ, яким вводиться новий вид покарання - пробаційний нагляд, на даний час чинності не набрав.

Інших доводів на обґрунтування необхідності пом`якшення призначеного судом покарання в апеляційній скарзі обвинуваченої не наведено, як не було наведено таких доводів і стороною захисту під час апеляційного розгляду.

За викладеним вище, не маючи інших приводів та підстав для скасування чи зміни вироку, визнаючи його законним та обґрунтованим, колегія суддів вважає за необхідне залишити вирок суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 - без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Оболонського районного суду м. Києва від 21 вересня 2023 року стосовно ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

___________________ ____________________ ___________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3