Справа № 128/506/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2024 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, відомості по якому 17.11.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000627, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лаврівка Вінницького району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , маючого вищу освіту, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого диспетчером ТОВ «Нова пошта», раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 26.11.2023 приблизно о 17-20 год., керуючи технічно справним автомобілем марки «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись неподалік будинку АДРЕСА_2 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувала малолітній пішохі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з необережності, що виразилося кримінально протиправною самовпевненістю, в порушення вимог п. 18.1 ПДР України, не надав їй перевагу в русі та не вжив своєчасних заходів для зменшення швидкості руху аж до повної зупинки керованого ним транспортного засобу в момент об`єктивного виникнення небезпеки для руху, хоча повинен був і мав технічну можливість це зробити, у зв`язку із чим допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 ..

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди неповнолітній пішохід ОСОБА_5 0 згідно висновку судово-медичної експертизи №46/54/55 від 30.01.2024, отримала тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми: «закрита черепно-мозкова травма струс головного мозку; множинні садна обличчя та волосистої частини голови. Забій м`яких тканин шийного відділу хребта. Ротаційний підвивих СІ хребця. Закритий перелом правої сідничної кістки, Забій (садна) правого та лівого стегон; забій (синець) лівого колінного суглобу; забій (гематома) м`яких тканин лівої гомілки». Вказані ушкодження у ОСОБА_5 не являлися небезпечними для життя в момент заподіяння і не супроводжувалися загрозливими для життя явищами, належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки закритий перелом правої сідничної кістки, за своїм характером, спричинив тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.

Згідно з висновком автотехнічної експертизи №СЕ-19/102-24/544ІТ від 11.01.2024, в даній дорожній обстановці, водій автомобіля «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , повинен був діяти відповідно до технічних вимог п.п. 12.2, 18.1 ПДР України. В даній дорожній обстановці, водій автомобіля «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода ОСОБА_5 .. В діях водія автомобіля «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п. 18.1 ПДР України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з наслідками ДТП.

За вищевикладених обставин водій ОСОБА_4 порушив вимоги п.п. 1.7, 4.16а, 18.1 ПДР України, де зазначено, що: водії зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як велосипедисти, особи, які рухаються в кріслах колісних, та пішоходи. Усі учасники дорожнього руху повинні бути особливо обережними до дітей, людей похилого віку та осіб з явними ознаками інвалідності (п. 1.7 ПДР України); пішохід має право на перевагу під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами, а також регульованими переходами за наявності на те відповідного сигналу регулювальника чи світлофора (п. 4.16а ПДР України); водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека (п. 18.1 ПДР України).

Порушення вимог п. 18.1 ПДР України водієм ОСОБА_4 знаходяться у причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, в зв`язку із примиренням із потерпілою ОСОБА_5 ..

Законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_6 надала суду письмову заяву, відповідно до якої вони примирився із обвинуваченим ОСОБА_4 , будь яких претензій до нього вони не мають, обвинувачений ОСОБА_4 відшкодував їм моральну та матеріальну шкоду. Суду пояснила, що добровільно пробачили ОСОБА_4 , ніякого тиску на неї не чинилось, проти звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності не заперечила.

Малолітня потерпіла ОСОБА_5 підтвердила позицію свого законного представника матері ОСОБА_6 про те, що вони примирилися із обвинуваченим ОСОБА_4 , матеріальну та моральну шкоду ним відшкодовано, притензій до обвинуваченого не має.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував щодо задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно статті 46 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційний кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в постанові №12 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» вбачається, що умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Враховуючи правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в постанові від 16.01.2019 у справі № 439/397/17, що поняття «потерпілий», яке використано у ст. 46 КК України, вжито у його кримінально-правовому розумінні, а не кримінально-процесуальному, в розумінні якого потерпілий - це особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо заподіюється фізична, моральна та/або матеріальна шкода (або існує безпосередня загроза її заподіяння). Потерпілий в кримінально-правовому розумінні як жертва посягання з`являється вже з моменту вчинення цього посягання, незалежно від того, чи закріплений (юридично легалізований) такий статус процесуально. Поряд з цим ВП ВС звернула увагу, що таке розуміння потерпілого у ст. 46 КК України не виключає застосування норми кримінального процесуального права, яка передбачає можливість визнання потерпілими інших осіб.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, потерпілим від якого є ОСОБА_5 , яка отримав тілесні ушкодження та з якою він примирився.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні наполягав на звільненні його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та закритті кримінального провадження з підстав його примирення з потерпілою, при цьому обвинуваченому зрозумілі роз`яснені судом наслідки звільнення від кримінальної відповідальності, зважаючи на позицію потерпілої ОСОБА_5 та законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 , які підтримали заявлене клопотання та наполягали на його задоволенні, суд оцінивши всі обставини справи, дійшов висновку, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає задоволенню та вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілою, та закрити кримінальне провадження на підставі ч. 3 ст. 288 КПК України.

Відповідно до вимог ст. ст. 124, 126 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 процесуальні витрати у відшкодування вартості проведення судових експертиз, оскільки їх проведення було зумовлено розслідуванням вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення (а.с. 29, 30).

Долю речових доказів в кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України арешт накладений на речові докази в кримінальному провадженні (а.с. 27).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 46, 286 КК України, ст. ст. 100, 124, 126, 128, 174, 284, 285, 286, 288, 314, 370-372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого із потерпілою на підставі ст. 46 КК України.

Кримінальне провадження, відомості по якому 27.11.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000627, відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України - закрити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в загальній сумі 4 543 (чотири тисячі п`ятсот сорок три) гривні 68 копійок у відшкодування вартості проведення криміналістичних досліджень в кримінальному провадженні.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суд Вінницької області №127/36799/23 від 29.11.2023 року арешт на транспортний засіб марки «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , - скасувати.

Речовий доказ: транспортний засіб марки «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , що зберігається на спеціальному арештмайданчику ГУНП у Вінницькій області, після набрання ухвалою законної сили повернути власнику ОСОБА_4 .

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1