Справа № 953/4932/24
н/п 1-кс/953/4016/24
ТОВ ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ" в особі Харківської філії звернулося з заявою від 30.04.2024 №ХФ/100/1.5.2-3791-24 щодо залучення Товариства як потерпілого у зазначеному кримінальному провадженні.
20 травня 2024 року слідчим СБ України у цьому кримінальному провадженні було винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим. Зазначену постанову було отримано Харківською філією Товариства 27.05.2024, що підтверджується супровідним листом №70/6- 6194.
З мотивувальної частини постанови слідчого, зокрема, вбачається, що підставою для відмови у залученні Товариства у якості потерпілого виступає та обставина, що право власності на пошкоджені адміністративні та господарські будівлі належить Акціонерному товариству «Оператор газорозподільні системи «Харківгаз», а НОМЕР_1 , в свою чергу, тільки володіє та користується цими адміністративними та господарськими будівлями на підставі Договору на господарське відання складовими газорозподільної системи №50-РД/23 від 01.06.2023.
Натомість, така позиція не узгоджується з фактичними обставинами справи та вимогами чинного законодавства.
В заяві від 30.04.2024 Товариство прямо зазначило, що воно є оператором газорозподільної системи (Оператором ГРМ). Цей статус на території Харківської області Товариство отримало на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - НКРЕКП) від 26.12.2022 №1839 «Про видачу ліцензії з розподілу природного газу ТОВ «Газорозподільні мережі України», зі змінами, внесеними постановою НКРЕКП від 28.06.2023 №1131. Відповідно до пункту 2 глави 1 розділу III Кодексу газорозподільних систем (Кодекс ГРМ) власники газової мережі, яка згідно з розділом II цього Кодексу кваліфікується як газорозподільна система (крім газорозподільної системи, що відноситься до державного майна), що не є Операторами ГРМ, та Оператор ГРМ, до мереж якого підключені належні власникам газорозподільні системи (або на території ліцензованої діяльності якого знаходяться споживачі, підключені до цих газорозподільних систем), зобов`язані укласти договір про експлуатацію таких газорозподільних систем, або договір господарського відання чи користування з передачею газорозподільних систем на баланс Оператору ГРМ, або оформити передачу належних власникам газорозподільних систем у власність зазначеному Оператору ГРМ (у тому числі шляхом купівлі-продажу).
Договори експлуатації, господарського відання та користування укладаються за формами, визначеними у додатках 3-5 цього Кодексу ГРМ (крім газових мереж, що є державним майном).
Отже, власник газорозподільної системи, який не є Оператором ГРМ, позбавлений права здійснювати самостійно експлуатацію та технічне обслуговування належних йому газорозподільних систем, в тому числі й їх ремонт, у разі пошкодження.
На виконання зазначених вимог Кодексу ГРМ між Товариством та власником пошкоджених адміністративних та господарських будівель було укладено Договір на господарське відання складовими газорозподільної системи №50-РД/23 від 01.06.2023. Відповідно до п. 7 розділу II Договору відповідальність за втрату (пошкодження, знищення) майна несе Підприємство з дати набуття чинності цього Договору до дати повернення майна Власнику.
Відповідно до підпункту 4 пункту 4 розділу III Договору Підприємство зобов`язане здійснювати технічне обслуговування майна за власний рахунок.
Отже, вимогами законодавства та умовами Договору тягар утримання газорозподільних систем покладено виключно на Товариство як Оператора ГРМ. Отже, витрати на відновлення пошкоджених адміністративних та господарських будівель є збитками Товариства та свідчать про наявність майнової шкоди.
В судове засідання заявник не прибув повторно, про дату, час та місце розгляду даної скарги повідомлений належним чином.
Слідчий на адресу суду надав письмові пояснення з приводу вказаної скарги, зазначив, що заперечує проти її задоволення і просить розглянути справу за його відсутності.
Зважаючи на строк розгляду даної категорії справ, враховуючи, що розгляд даної скарги відкладався для забезпечення явки учасників в судове засідання, з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи та з урахуванням наданих сторонами доказів у письмовому вигляді, слідча суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників, що не прибули в судове засідання.
Дослідивши матеріали по скарзі, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.
Відповідно до ст.303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження.
Серед даного переліку є рішення слідчого, прокурора, яка полягає у відмові визнанні потерпілим.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим, може бути оскаржено особою якій відмовлено у визнанні потерпілою.
У даному кримінальному провадженні представником ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» до слідчого подано 30.04.2024 клопотання про визнання потерпілим ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», з посиланням на спричинення шкоди внаслідок злочину, що розслідується.
Постановою слідчого 1-го відділення СВ УСБУ в Харківській області ОСОБА_3 від 20.05.2024 було відмовлено в задоволенні клопотання про визнання потерпілим.
В письмових поясненнях слідчий посилається на те, що відмовлено було з тих підстав, що відповідно до змісту договору на господарське відання складовими газорозподільної системи ТОВ «Газорозподільні мережі України» не несе відповідальність у разі виникнення форс-мажорних обставин, проте таких мотивів у постанові, що оскаржується не наведено. Єдиним мотивом оскаржуваної постанови від 20.05.2024 є те, що пошкоджене майно не належить ТОВ «Газорозподільні мережі України», а його власником є АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз».
Частиною 2 ст.55 КПК України передбачено, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення або заяви про залучення його до провадження як потерпілого.
Як зазначено у ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Також, таке процесуальне рішення слідчий, прокурор приймає з урахуванням норм ст. 94 КПК України, у якій зазначається, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Статтею 8 КПК України гарантовано, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Дослідивши постанову про відмову у задоволенні клопотання від 20.05.2024 року, слідчий суддя встановив, що зміст вказаної постанови не відповідає вимогам ст. 110 КПК України щодо мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови з мотивами прийняття даної постанови, їх обґрунтування та посиланнями на положення КПК України.
Єдине посилання слідчого на те що пошкоджене майно не належить заявнику на праві власності в даному кримінальному провадженні без правового його обґрунтування та мотивів прийнятого рішення не може бути підставою для постановлення законного рішення відповідно до КПК України.
Із зазначених підстав слідчий суддя вважає за необхідне скасувати постанову слідчого від 20.05.2024 року, з зобов`язанням повторно розглянути дане клопотання та прийняти законне та обґрунтоване рішення відповідно до вимог КПК України.
Керуючись ст.ст.220, 303, 307 КПК України, слідчий суддя,-
Скаргу ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя - ОСОБА_1