Справа № 754/2449/24
У Х В А Л А

Іменем України

26 лютого 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Деснянського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

20.02.2024, ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність Деснянського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 08.02.2024. За вимогами скарги, заявник просить зобов`язати Деснянське УП ГУНП у м. Києві внести відомості до ЄРДР.

З обґрунтування скарги настає, що 08.02.2024 за вх.№С-473 Деснянським УП ГУНП у м. Києві зареєстрована заява ОСОБА_3 про притягнення до відповідальності осіб винних у поширенні неправдивої інформації та розповсюдженні особистих даних без згоди власника. Вказана заява була зареєстрована в книзі єдиного обліку Деснянського УП ГУНП у м. Києві за №5612, однак відомості про результати її розгляду заявниці не наданні, навіть за запитом № С-525 від 13.02.2024.

При цьому, заявниця звертає увагу на те, що у відповідності до вимог ч.4 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач або прокурор зобов`язані були прийняти та зареєструвати подану нею заяву про кримінальне правопорушення. Відмова у прийнятті і реєстрації заяви про кримінальне правопорушення не допускається.

Таким чином, не внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після спливу 24 годин, з моменту отримання заяви про кримінальне правопорушення, на думку ОСОБА_3 , є порушенням вимог закону і свідчить про протиправну бездіяльність з боку уповноваженої особи, тому посилаючись на вимоги ст.ст. 214, 216, 303-307 КПК України, просила скаргу задовольнити, зобов`язати Деснянське УП ГУНП у м. Києві внести відомості до ЄРДР на підставі заяви від 08.02.2024.

В судове засідання, представник заявниці - адвокат ОСОБА_4 надав заяву за змістом якої підтримав доводи скарги.

Деснянське УП ГУНП у м. Києві свого представника в судове засідання на спрямувало, що відповідно до вимог ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги по суті.

Вирішуючи скаргу, слідчий суддя встановив наступні обставини.

За твердженням скаржниці 08.02.2024 Деснянським УП УГНП у м. Києві отримано її заяву про захист життя та здоров`я родини, через погрози які містяться в соціальних мережах з приводу дотримання правил спільного проживання у багатоквартирному будинку. За обставин правопорушення заявниця наводить події без визначення дати та часу, які відбулись за участі її чоловіка - ОСОБА_5 , який під час прогулянки із собакою був покусаний дворовим псом. Подальша смерть дворової собаки, викликала обурення сусідів, які розповсюджують недостовірну інформацію та погрози.

Згідно з ч.1 ст.24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, зокрема слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Пунктом 1 ч.1 ст.303 КПК передбачено, що на досудовому провадженні, серед іншого може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР (частини 1, 2 ст. 214 КПК).

Згідно з пунктами 4, 5 ч.5 ст.214 КПК до ЄРДР вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.2 КК підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

У постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16 травня 2019 року у справі № 761/20985/18 висловлено правову позицію, згідно з якою «...положеннями ст.3 КПК України визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин...».

Отже, на підставі наведеного вище, слідчий суддя дійшов висновку про те, що внесенню відомостей до ЄРДР має передувати перевірка, здійснювана, зокрема слідчим (дізнавачем) на підставі поданої заяви. За наявності обставин, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення про яке йдеться у заяві, підлягають внесенню відомості до ЄРДР. Адже реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. Внесення до ЄРДР короткого викладу обставин, які вказують на наявні в діянні ознаки складу злочину, з одного боку, підтверджує обґрунтованість початку досудового розслідування, а з іншого - захищає особу від необґрунтованого кримінального переслідування.

Слідчий суддя вважає, що для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявниця у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі їй обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Ці обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Зіставивши наведені вище законодавчі вимоги, зокрема, до заяви про вчинення кримінального правопорушення та судової практики з відомостями, зазначеними у заяві ОСОБА_3 , слідчий суддя дійшов висновку, що обставини, повідомлені заявником є суб`єктивними твердженнями, фабула правопорушення за якими має абстрактний характер, не підкріплена доказовою базою. До того ж, наведенні заявницею події не є кримінально караними, тобто діючий Кримінальний кодекс не містить відповідальності за поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних.

При цьому в силу загальної засади кримінального провадження - законність, що регламентована ст. 9 КПК України, - суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно дотримуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Розгляд справи саме судом, встановленим законом, є складовою права на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 412 КПК України, порушення правил підсудності при розгляді справи є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке у будь-якому разі тягне за собою скасування судового рішення.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні скарги через відсутність ознак кримінального правопорушення, в подіях наведених заявницею.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Деснянського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленням від 08.02.2024 про кримінальне правопорушення, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1