Справа№487/5133/23
Провадження №1-кс/487/61/24
УХВАЛА

Іменем України

09.02.2024 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000473 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, військовослужбовця, раніше не судимого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

У клопотанні зазначено наступне.

У проваджені першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000473 від 11.05.2023, за підозрою ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.01.2023 громадянина ОСОБА_4 відповідно до Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» та наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 20 від 17.01.2023 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час загальної мобілізації» призвано на військову службу під час введення воєнного стану та оголошення загальної мобілізації в Україні та направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 10.03.2023 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду номера обслуги - далекомірника 1 зенітного артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення з 10.03.2023.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, вважається день відправлення у військову частину з відповідного

районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, з 10.03.2022, тобто з моменту відправлення ОСОБА_7 у військову частину НОМЕР_1 з ІНФОРМАЦІЯ_3 , він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

З моменту видання Президентом України Указу «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 на території України почав діяти воєнний стан, який триває дотепер.

Згідно п. п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Про запроваджений в країні воєнний стан та порядок проходження військової служби солдату ОСОБА_4 достеменно було відомо, і до часу самовільного залишення військової частини останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Проходячи військову службу, ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 16, 82-84, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 2, 4, 6, 8, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Будучи військовослужбовцем, ОСОБА_4 був зобов`язаний дотримуватися вимог ст. ст. 9, 11, 16, 82-84, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 2, 4, 6, 8 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Однак, діючи в порушення вимог вищевказаних нормативних актів, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби за наступних обставин.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 07.03.2023 №65 солдата ОСОБА_4 направлено у відрядження до військової частини НОМЕР_2 з 07.03.2023 до 20.04.2023 для проходження фахової підготовки.

Проте, 20.04.2023 солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді номера обслуги - далекомірника 1 зенітного артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, в порушення вимог вищезазначеного законодавства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби в умовах воєнного стану, після завершення строку відрядження, до якого був направлений згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 07.03.2023 № 65, не з`явився вчасно на службу без поважних причин до тимчасового місця дислокації 1 зенітного артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 та незаконно перебуває поза його межами, проводить час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який не з`явився вчасно на службу без поважних причин.

Таким чином, солдат ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється в тому, що він 20.04.2023, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на посаді номера обслуги - далекомірника 1 зенітного артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, в порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби в умовах воєнного стану, не з`явився вчасно на службу без поважних причин до тимчасового місця дислокації підрозділу 1 зенітного артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 та незаконно перебуває поза її межами, проводить час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який не з`явився вчасно на службу без поважних причин.

Тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, вчинені в умовах воєнного стану.

Клопотання обґрунтоване наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий посилається на ч.8 ст. 176 КПК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Дані обставини стороною обвинувачення доведені.

Як видно з матеріалів клопотання, Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, здійснюється досудове розслідування за ч. 5 ст. 407 КК України у кримінальному провадженні

№ 0000473 у відношенні ОСОБА_4 , який повідомлений про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення 11.07.2023 р. у порядку передбаченому ч.2 ст.135 КПК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується доказами, доданими до клопотання, зокрема, матеріалами службового розслідування, протоколами допиту свідків.

Вивченням відомостей про особу ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, є військовослужбовцем, має постійне місце проживання.

Враховуючи обставини кримінального провадження, обґрунтованість підозри, відомості про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України у вигляді можливості підозрюваним: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків.

З урахуванням викладеного, вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що може бути призначено ОСОБА_4 , слідчий суддя приходить до висновку, що зазначеним ризикам неможливо запобігти шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Крім того, відповідно до ч.8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Відповідно до ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи наявні ризики, що передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку не визначати розмір застави.

За такого, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193-197, 309, 392-395, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, запобіжний захід - тримання під вартою до 07.04.2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним з дня отримання її копії. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1