Справа № 594/340/24
Провадження №1-кп/594/68/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві кримінальне провадження №0000713 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 грудня 2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Степанівка Перша Приазовського району Запорізької області, зареєстрованого АДРЕСА_1 (тимчасово окупована територія України), жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта вища, одруженого, на утриманні малолітня дитина, працюючого на посаді менеджера в ФОП « ОСОБА_4 », м. Запоріжжя, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої-адвоката ОСОБА_7 обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

18.12.2023 близько 17 години водій ОСОБА_3 керував технічно справним автомобілем «Шкода Фабія», р.н. НОМЕР_1 , та рухався ним проїзною частиною автомобільної дороги Р-24 «Татарів-Кам`янець-Подільський» між м. Борщів та с. Мушкатівка Чортківського району Тернопільської області зі сторони м. Борщів у бік с. Мушкатівка.

У цей час ділянкою вказаної автодороги, що в частині 224 км + 700 м, попереду автомобіля «Шкода Фабія», р.н. НОМЕР_1 , у попутному напрямку тією ж смугою руху, в порушення вимог п.п. 4.1 та 4.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, зі змінами та доповненнями (далі - ПДР), у темпі повільної ходи, ведучи з правого боку від себе велосипед, який був завантажений особистими речами, що були поміщені у поліетиленовий мішок білого кольору та сумку жовтого кольору, рухалася пішохід ОСОБА_9 .

Під час руху водій автомобіля «Шкода Фабія» ОСОБА_3 не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб своєчасно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, чим порушив вимоги п.п. 2.3 (б, д) ПДР.

Внаслідок цього та в порушення вимог п.п. 1.10 (в частині визначення поняття «перешкода для руху» та виконання його вимог) та 12.3 ПДР, а також вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-ХІІ від 30.06.1993, із змінами та доповненнями (надалі - ЗУ «Про дорожній рух»), водій ОСОБА_3 , маючи об`єктивну можливість виявити пішохода ОСОБА_9 , яка рухалася попутно в межах його смуги, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, хоча мав для цього технічну можливість, а продовжив рух, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_9 передньою правою частиною керованого автомобіля «Шкода Фабія».

У результаті наїзду ОСОБА_9 спричинено масивну травму тіла з численними переломами кісток скелету та ушкодженнями внутрішніх органів, від чого остання померла на місці дорожньо-транспортної пригоди.

Порушення водієм автомобіля «Шкода Фабія» ОСОБА_3 вимог п.12.3 ПДР перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням смерті потерпілої ОСОБА_9 .

Дії ОСОБА_3 , який порушив правила безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_9 , кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненому визнав повністю і дав показання, що він 18.12.2023 близько 17 години керував автомобілем «Шкода Фабія», р.н. НОМЕР_1 та рухався ним проїзною частиною дороги зі сторони м. Борщів у бік с. Мушкатівка Чортківського району, з швидкістю не більше 60 км/год. Назустріч їхав транспортний засіб, який не переключив світло фар на ближній і засліпив його. Він невиразно побачив спереду на своїй смузі руху якийсь силует і майже відразу відбувся удар. Він зупинився, підбіг до місця зіткнення і побачив, що збив людину. Почав викликати по телефону швидку та поліцію. Пізніше допомагав коштами потерпілій ОСОБА_6 на поховання її матері, а також відшкодував моральну шкоду, яку вона просила. У вчиненому щиро кається.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, з врахуванням визнання вини обвинуваченим, за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності його позиції немає.

Аналізуючи всі дані в їх сукупності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_9 і такі його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, у відповідності до вимог ст.ст.50,65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, пом`якшуючі його вину обставини.

Вивчаючи особу обвинуваченого, судом встановлено, що він до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується, має на утриманні малолітню дитину.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Враховуючи наведене, керуючись принципами індивідуалізації покарання, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання новим кримінальним правопорушенням, з врахуванням позиції прокурора та потерпілої, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами та звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. Для забезпечення належної поведінки обвинуваченого встановити йому іспитовий строк та покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 слід залишити без розгляду, зодовільнивши її клопотанням.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави за проведення судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/120-24/306-ІТ від 19 січня 2024 року - 5300,96 грн; судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/120-24/368-ІТ від 12 січня 2024 року - 3029,12 грн; судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/120-24/2248-ІТ від 22 лютого 2024 року - 3786,40 грн.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності дост.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити покарання - 4 (чотири) роки позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням визначивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Цивільний позов ОСОБА_6 залишити без розгляду.

Речові докази, які зберігаються на території спеціального майданчика для тимчасового утримання транспортних засобів ВП № 1 (м. Борщів) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області: автомобіль «Шкода Фабія», р.н. НОМЕР_1 , повернути власнику ОСОБА_3 ; велосипед зеленого кольору повернути потерпілій ОСОБА_6 ; верхній одяг та взуття ОСОБА_9 , які поміщено в сейф пакет INZ 4017455 і здано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів СУ ГУНП в Тернопільській області повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави процесуальні витрати по справі за проведення судових експертиз, а саме: судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/120-24/306-ІТ від 19 січня 2024 року - 5300,96 грн; судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/120-24/368-ІТ від 12 січня 2024 року - 3029,12 грн; судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/120-24/2248-ІТ від 22 лютого 2024 року - 3786,40 грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд Тернопільської області. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий ОСОБА_1