Справа №760/5320/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

31 травня 2024 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 Кримінального кодексу України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000094 від 21.04.2022 р., клопотання ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання ,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що у лютому 2022 року вона вступила у попередню злочинну змову з представниками іноземної держави - Російської Федерації та організацій цієї ж країни, отримавши від них завдання підготувати лист на ім`я постійного представника Російської Федерації при ОСОБА_9 Небензі, в якому мала відобразити із застосуванням маніпулятивних технологій ситуацію щодо розвитку суспільно-політичної ситуації в Україні, діяльності керівництва держави, а також ситуації на Сході України, за наслідками введення в країні військового стану та ведення військових дій, у контексті прихованого ідеологічного обґрунтування та виправдання військової агресії на території України з боку РФ.

В обвинувальному акті також зазначається, що 28 лютого 2022 року о 06 год. 50 хв., ОСОБА_7 , підготувала та скерувала відповідний лист із текстом промови проросійського спрямування на адресу невстановлених досудовим розслідуванням осіб на території Російської Федерації, що ведуть підривну діяльність проти України в інформаційній сфері. У вказаному листі ОСОБА_7 діючи умисно, розповіла про події, які відбуваються на території м. Києва та України, викривляючи їх на користь Російської Федерації, виправдовуючи необхідність російській військовій агресії проти України, усвідомлюючи при цьому, що вказаний текст буде офіційно розміщений в засобах масової інформації та з ним зможе ознайомитись необмежена кількість осіб.

Сторона обвинувачення також стверджує, що у подальшому, невстановленими досудовим розслідуванням особами, у попередній змові з якими діяла ОСОБА_7 , використовуючи текст надісланого останньою листа, підготовлено промову, з якою 28.02.2022 виступив постійний представник Російської Федерації при ООН ОСОБА_10 під час одинадцятої надзвичайної спеціальної сесії ГА ООН.

Обвинуваченій ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22 квітня 2024 р. продовжений строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 20 червня 2024 р. включно.

Обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_8 подали суду клопотання про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Так, обвинувачена мотивувала необхідність зміни запобіжного заходу тим, що досліджені в ході судового розгляду докази містять інформацію що підтверджують її невинуватість в інкримінованому їй злочині, права обвинуваченої під час тримання її під вартою порушуються, затримання її відбулося незаконно, а також були порушення закону з боку слідчих під час проведення процесуальних дій.

Захисник ОСОБА_8 клопотання ОСОБА_7 підтримав та подав своє клопотання, в якому зазначив, що обвинувачена була затримана незаконно, а процесуальні дії під час досудового розслідування відбувалися із порушенням закону.

Прокурор проти задоволення клопотання обвинуваченої та захисника заперечував, вказавши, що затримання обвинуваченої відбулося у чіткій відповідності вимогам закону, права її порушені не були, а сам запобіжний захід застосований оскільки наявні ризики, передбачені ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Вислухавши думки учасників кримінального провадження та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до наступних висновків.

Під час судових засідань при розгляді клопотань прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та розгляду заперечень сторони захисту на ці клопотання неодноразово досліджувалися обставини затримання обвинуваченої слідчими Служби безпеки України і неодноразово суд надавав таким діям оцінку, не знайшовши порушень закону при затриманні, а також при застосуванні запобіжного заходу.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою неодноразово продовжувався судом під час судового розгляду, а ухвали суду першої інстанції неодноразово переглядались судом апеляційної інстанції. І суд першої інстанції, і апеляційний суд не знайшли підстав для відмови стороні обвинувачення в задоволенні їх клопотань, зважаючи на те, що запобіжний захід був застосований та неодноразово продовжений законно.

При вирішенні питання щодо зміни запобіжного заходу суд застосовує вимоги ч. 5 ст. 176 Кримінального процесуального кодексу України, яка однозначно визначає, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Дана норма є імперативною і додаткового тлумачення не потребує.

Таким чином, оскільки обвинувачена ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 Кримінального процесуального кодексу України, зміна запобіжного заходу із тримання під вартою на будь-який інший неможлива в силу закону.

Виходячи із зазначеного, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотань обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 06 червня 2024 р.

Головуючий

Судді