Справа № 638/8785/24
Провадження № 1-кп/638/1538/24
УХВАЛА

Іменем України

05 червня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00002798 від 16.11.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хутір Іванівський Барського району Вінницької області, із середньою спеціальною освітою, одруженого, який дітей не має, раніше не судимий, займав посаду гранатометника 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , військове звання солдат, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00002798 від 16.11.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у самовільному залишенні місця служби тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

У підготовчому судовому засіданні прокурором заявлене клопотання про продовження стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб. Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від суду, незаконного впливу на свідків у вказаному провадженні, вчинення нового кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурор у судовому засіданні підтримав подане клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник проти задоволення клопотання прокурора не заперечували. Просили зменшити розмір застави, визначеної ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2024 року, до 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, посилаючись на скрутне матеріальне становище обвинуваченого.

Прокурор проти задоволення клопотання обвинуваченого та його захисника про зменшення розміру застави заперечував.

Суд, заслухавши пояснення учасників провадження, оцінивши обґрунтованість заявленого клопотання щодо забезпечення кримінального провадження та дослідивши обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, дійшов наступних висновків.

Виходячи з положень розділу ІІ КПК України, зокрема ст. 131, 176 вказаного Кодексу, запобіжні заходи, в тому числі тримання під вартою, є одними з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 333 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України, розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою здійснюється згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Частиною п`ятою ст. 199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Таким чином, підставою для продовження тримання особи під вартою є, зокрема, встановлення, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2024 року обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб із визначенням застави в розмірі 181680,00 грн. Обираючи вказаний запобіжний захід, слідчий суддя виходив з обґрунтованості підозри та недостатності більш м`яких запобіжних заходів для запобігання існуючим ризикам.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що останній є військовослужбовцем, придатний до військової служби, раніше не судимий, відомості про те, що за станом свого здоров`я він не може перебувати в умовах слідчого ізолятора відсутні.

На теперішній час по кримінальній справі здійснюється підготовче провадження, свідки судом не допитувалися.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених, зокрема, в постановах Верховного Суду від 20.06.2019 по справі № 166/313/17, від 13.08.2020 по справі № 674/1202/19, від 27.02.2019 по справі № 0503/10653/2012, усвідомлення імовірності визнання вини особи за висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчить про наявність ризику переховування від суду та є підставою для тримання особи під вартою.

У рішенні від 26.01.1993 року у справі «W. проти Швейцарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що тривале тримання під вартою може виявитись виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні умисного тяжкого злочину, суд приходить до висновку, що інтереси суспільства у забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого переважають інтереси забезпечення поваги до його особистої свободи.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

За таких обставин, враховуючи дані про особу обвинуваченого, тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винним, суспільну небезпеку інкримінованого кримінально протиправних дій, інші обставини кримінального провадження, суд дійшов переконання, що на даній стадії кримінального провадження ризики здійснення обвинуваченим дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та на які посилався прокурор в клопотанні про продовження застосування запобіжного заходу, не зменшились та жодний з інших, більш м`яких запобіжних заходів, не здатний запобігти вказаним ризикам.

Перевіряючи наявність законних підстав вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою буде достатнім для запобігання встановленим ризикам кримінального провадження, судом, відповідно до ст. 178 КПК України, оцінено в сукупності фактори, пов`язані з характером особи обвинуваченого, моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, особистими та соціальними обставини його життя, сімейними зв`язками та зв`язками з суспільством. За станом здоров`я обвинуваченого відсутні відомості про його незадовільний стан, який би унеможливлював застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час.

Щодо клопотання обвинуваченого та захисника про зменшення розміру застави слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та передбачених ст.177 КПК ризиків. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно із п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК розмір застави визначається у таких межах: щодо обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину особи, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В судовому засіданні обвинувачений пояснив, що під час перебування на військовій службі він отримував грошову винагороду у розмірі 120000,00 грн. Однак, через те, що на ці кошти утримував сім`ю наразі не має можливості сплатити заставу в розмірі 181680,00 грн.

Суд наголошує, що на даний час, заявляючи про надмірно великий тягар для обвинуваченого, що зумовлений розміром застави, стороною захисту водночас не надано жодних доказів скрутного матеріального становища ОСОБА_4 , а також неможливості внесення такої застави в його інтересах. З урахуванням наведеного, а також відсутності змін будь-яких обставин, які були визначальними при ухваленні судом попереднього рішення про визначення такого розміру, суд не вбачає на даний час підстав для зменшення обвинуваченому раніше визначеного розміру застави.

Суд, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, вважає, що заявлений прокурором вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості інкримінованих діянь, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого, а відтак клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, попередження переховуванню від суду, незаконного впливу на свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, суд вважає за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_4 .

Крім того, прокурор у судовому засіданні вважав необхідним призначити судовий розгляд кримінального провадження, зазначивши на наявності передбачених законом підстав для судового розгляду.

Обвинувачений та захисник не заперечували проти призначення судового розгляду у кримінальному провадженні.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, дослідивши матеріали обвинувального акту, дійшов висновку щодо наявності підстав для призначення судового розгляду, виходячи з наступного.

Кримінальне провадження підсудне Дзержинському районному суду м. Харкова, підстави для закриття кримінального провадження або його зупинення - відсутні, обвинувальний акт складений у відповідності до вимог КПК України.

Підстави для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3ст. 314 КПК України, відсутні.

Таким чином, суд вважає за можливе призначити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00002798 від 16.11.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, до судового розгляду.

Керуючись ст. 183, 314-316, 331, 369-372, ч. 2 ст. 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 03 серпня 2024 року включно, з можливістю застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, у розмірі, визначеному в ухвалі слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 22.04.2024, а саме в розмірі шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 181680 грн.

Призначити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00002798 від 16.11.2023, стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова на 11-30 год. 13.06.2024 року.

У судове засіданні викликати сторони кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. 31 КПК України проводити судовий розгляд кримінального провадження суддею одноособово.

Ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим у той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали в частині продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 03.08.2024.

Головуючий суддя ОСОБА_1