ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1024/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" травня 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене № 0000458, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, працюючого вантажником «Нова пошта», неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого 21.10.2022 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України з призначенням покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, згідно ухвали Київського апеляційного суду м. Києва від 07.03.2024 року вирок суду в частині призначеного покарання змінено та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн.,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03.03.2023 приблизно о 14 год. 00 хв., ОСОБА_5 перебував за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 та в цей час у нього виник протиправний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_5 , використовуючи мобільний додаток «Телеграм», який був встановлений на належному йому мобільному телефоні, з невстановленою досудовим розслідуванням особою, домовився щодо придбання психотропної речовини - PVP. Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, ОСОБА_5 , перерахував грошові кошти в сумі 500 гривень на попередньо повідомлений йому рахунок, після чого, отримав координати місцезнаходження «закладки» - схованки з психотропною речовиною. Надалі ОСОБА_5 направився за адресою: АДРЕСА_3 , де у землі виявив згорток ізоляційної стрічки, всередині якого знаходився поліетиленовий пакет з пазовим замком, у якому знаходилась кристалоподібна речовина, що містить психотропну речовину - PVP.

Після цього ОСОБА_5 поклав вказаний згорток ізоляційної стрічки з кристалоподібною речовиною, що містить психотропну речовину - PVP, до правої кишені штанів, у які він був одягнений та почав покидати місце, тим самим придбав та розпочав зберігати наркотичний засіб без мети збуту.

03.03.2023 приблизно о 15 год. 16 хв. за адресою: АДРЕСА_3 , працівниками поліції було затримано ОСОБА_5 , у якого в подальшому, в ході проведення особистого обшуку, у правій кишені штанів, у які він був одягнений, було виявлено та вилучено згорток ізоляційної стрічки, всередині якого знаходився поліетиленовий пакет з пазовим замком з кристалоподібною речовиною, що містить психотропну речовину - PVP, масою 0,640 г, яку ОСОБА_5 умисно незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 винним себе визнав повністю, у вчиненому щиро каявся. Пояснив суду, що дійсно, при обставинах, викладених у мотивувальній частині вироку, він, 03.03.2023 року в обідній час, перебуваючи за місцем проживання, через мобільний додаток «Telegram» на каналі «Тотал блек» домовився щодо придбання психотропної речовини PVP. Після того, як ним було перераховано раніше обумовлену грошову суму в розмірі 500 грн., він, отримавши повідомлення про місце закладки, в цей же день забрав психотропну речовину, але був затриманий працівниками поліції, яким він добровільно видав наявну в нього психотропну речовину та повідомив обставини її придбання та зберігання. Зазначив, що на той час не знав про наявність відносно нього вироку Дніпровського районного суду м. Києва. Вказав, що він працевлаштувався, просив не позбавляти волі, оскільки він змінив своє життя.

При цьому як вбачається з обвинувального акту, дії ОСОБА_5 за вказаним епізодом кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинені протягом року після засудження за ст. 309 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 був засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 21.10.2022 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. Вказаний вирок було ухвалено відповідно до ч. 2, 3 ст. 382 КПК України, у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

При цьому, з відповіді Дніпровського районного суду м. Києва вбачається, що станом на 13.03.2024 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309 КК України перебуває у Київському апеляційному суді і повідомити про дату набрання вказаним вироком законної сили можливості немає.

В подальшому судом було встановлено, що згідно ухвали Київського апеляційного суду м.Києва від 07.03.2024 року вказаний вирок Дніпровського районного суду м. Києва в частині призначеного покарання змінено та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн.

З урахуванням наведеного суд встановив, що дане кримінальне правопорушення ОСОБА_5 вчинив 03.03.2023 року, тобто до набрання вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 21.10.2022 року законної сили.

Суд звертає уваги, що Кримінальний процесуальний кодекс України не містить поняття засудження, проте відповідно до ч. 2 ст. 43 КПК України, містить поняття засуджений, яким є обвинувачений, обвинувальний вирок суду щодо якого набрав законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 532 КПК України у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

З огляду на те, що на час вчинення даного кримінального правопорушення вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 21.10.2022 щодо ОСОБА_5 не набрав законної сили - останній не мав процесуального статусу засудженого в розумінні положень ст. 43 КПК України.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги те, що така кваліфікуюча ознака як «ті самі дії, вчинені протягом року після засудження за статтею 309 КК України» під час досудового розслідування встановлена виключно на підставі даних про ухвалення Дніпровським районним судом м. Києва 22.10.2022 року вироку відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 309 КК України, що з урахуванням досліджених судом судових рішень для перевірки наявності вказаної кваліфікуючої ознаки, свого підтвердження в судовому засіданні не знайшла, оскільки вказаний вирок на час вчинення даного кримінального правопорушення не набрав законної сили, при цьому фактичні обставини справи від цього не змінюються, суд вважає за можливе виключити вказану кваліфікуючу ознаку з обвинувачення ОСОБА_5 .

За відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників судового провадження щодо визнання фактичних обставин, обмежившись за згодою останніх в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України поясненнями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення,та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, у тому числі вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 21.10.2022 року та ухвали Київського апеляційного суду м. Києва від 07.03.2024 року, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і вважає доведеною винність ОСОБА_5 у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 309 КК України.

Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи та характер злочинного діяння, те, що психотропна речовина віднесена до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, але їїрозмір наближений до межі, з якої починається кримінальна відповідальність, відношення обвинуваченого до скоєного, який вину визнав у повному обсязі.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, оскільки останній добровільно видав психотропну речовину та повідомив про обставини її придбання та зберігання і саме вказана позиція обвинуваченого забезпечила виконання таких завдань кримінального провадження як швидке, повне та неупереджене розслідування і судовий розгляд.

Обставин, які би обтяжували покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Судом також враховуються і дані про особу обвинуваченого, який негативних характеристик не має, працює, на спеціальних обліках не перебуває.

При цьому, ЄСПЛ у своїх рішеннях зазначав, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було «свавільним» («Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року) та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року). У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

З огляду на викладене, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами є призначення покарання у виді пробаційного нагляду з покладенням відповідних обов`язків, визначених ст. 59-1 КК України.

Оскільки дане кримінальне правопорушення ОСОБА_5 вчинив після ухвалення вироку Дніпровським районним судом м. Києва від 21.10.2022 року, яким останній визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та з урахуванням ухвали Київського апеляційного суду від 07.03.2024 року остаточно йому призначено покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн., який ним не сплачено, остаточне покарання необхідно призначити за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України.

При цьому, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 72 КК України вказаний вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 21.10.2022 року, з урахуванням ухвали Київського апеляційного суду від 07.03.2024 року, підлягає самостійному виконанню.

Процесуальні витрати за проведення експертизи підлягають стягненню зі ОСОБА_5 .

Питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 роки.

Згідно ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питаньпробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації ; 4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді 2 років пробаційного нагляду та покладенням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою за цим вироком та покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 21.10.2022 року, яким його засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України, з урахуванням ухвали Київського апеляційного суду м. Києва від 07.03.2024 року, у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн., яке виконувати самостійно.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_5 , згідно з ч. 1 ст. 49-2 КВК України, обчислювати з дня постановки на облік уповноваженим органом зпитань пробації.

Стягнути зі ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в розмірі 1510 грн. 24 коп.

Речові докази по справі: психотропну речовину PVP (1-феніл-2піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 0, 640 г, яка знаходяться на зберіганні у камері речових доказів Дарницького УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 000927) - знищити.

Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Дарницький районний суд м. Києва.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя