Справа № 591/2918/24
Провадження № 1-кс/591/1014/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2024 року м.Суми

Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000032 від 07.02.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 111 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, обґрунтованим тим, що здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, яке зареєстроване 07.02.2024 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000032 від 07.02.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 111 КК України, який вчиняє умисні дії на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України у формі переходу на бік ворога та наданні іноземній державі або її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану.

26.03.2024 о «11» годині «40» хвилини, громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затриманий в порядку ст. 208 КПК України під час особистого обшуку затриманого слідчим виявлено та вилучено майно , яке містить інформацію яка має значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме способу, часу, місця вчинення державної зради.

Тому слідчий просив накласти арешт на належне йому майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та збереження речових доказів.

Учасники в судове засідання не прибули, повідомлені про розгляд клопотання належним чином, що не є перешкодою для продовження розгляду, слідчий надав письмову заяву в якій підтримав подане клопотання з мотивів наведених у ньому.

Слідчий суддя, дослідивши наявні матеріали, вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

З поданого клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що Слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000032 від 07.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України (а.с.4).

Так, згідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Пунктом 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів і в цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, за змістом ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

26.03.2024 під час затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у порядку ст. 208 КПК України, було здійснено особистий обшук останнього, під час якого, зокрема, було виявлено та вилучено майно за переліком у клопотанні.

На підставі оцінки зібраних матеріалів вбачається обґрунтованість підозри та є підстави вважати, що не накладення арешту на майно може призвести до його знищення, приховання, відчуження, що унеможливить застосування додаткового покарання у випадку визнання особи винною, тому на вищевказане майно слід накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування транспортними засобами з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Отже, накладення арешту на майно, належне ОСОБА_4 відповідає меті, визначеній в КПК України, як засобу забезпечення кримінального провадження, для подальшого забезпечення конфіскації майна як виду покарання, тому клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню в повному обсязі.

Окрім цього вилучені інші речі можуть мати доказове значення, нести об`єктивну інформацію, можуть підтвердити обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні і бути доказом під час судового розгляду, водночас незастосування арешту на це майно може призвести до зникнення, втрати, чи пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

За таких підстав, з метою збереження вказаного майна як речового доказу на нього необхідно накласти арешт.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно у кримінальному провадженні № 0000032 від 07.02.2024, вилучене 26.03.2024 в ході особистого обшуку затриманого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на мобільній телефон марки Nokia, іmеі 1: НОМЕР_1 , іmеі 2: НОМЕР_2 , із сім карткою «Водафон» м.т. НОМЕР_3 з метою забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання, шляхом позбавлення права ОСОБА_4 на відчуження, розпорядження та/або користування вищевказаним майном.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Сумській області ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим та прокурором, на яких покладено контроль та відповідальність за її виконання.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу подається безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1