Справа № 628/2809/21
№ провадження 1-кп/646/727/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2024 м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000218 від 06.05.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Артемівська, Перевалівського району, Луганської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, військовозобов`язаного, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст..89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6

встановив:

06.05.2021, близько 01:00, ОСОБА_4 , знаходячись в гостях у свого знайомого потерпілого ОСОБА_7 , перебуваючи на кухні домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , в ході конфлікту, який виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, взявши в праву руку зі столу кухонний ніж, наніс вказаним ножем один удар в область лівої щоки потерпілому ОСОБА_7 , чим спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді різаної рани обличчя, яке згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №08-258/2021 від 17.07.2021 відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. З огляду на характер і розміри перенесеного потерпілим різаного поранення обличчя та обумовлений ними характер рубцевих змін, значне зменшення виразності патологічних змін (рубця) з плином часу під дією не хірургічних засобів, вбачається малоймовірним та можна дійти висновку щодо невиправності наявної рубцевої деформації (відповідно до п.п. 2.1.1. та 2.1.8 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»).

Продовжуючи свої протиправні дії, обвинувачений, знаходячись на вулиці вказаного домоволодіння, тримаючи у правій руці ніж, обхопивши потерпілого за тулуб обома руками, наніс два удари ножем в область спини, чим спричинив потерпілому наступні тілесні ушкодження у вигляді:

- колото-різаної рани поперекової ділянки зліва, яке згідно висновку тієї ж комісійної судово-медичної експертизи відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я;

- різаної рани в поперековій ділянці зліва, яке згідно висновку тієї ж комісійної судово-медичної експертизи відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

Свої протиправні дії обвинувачений припинив самостійно, покинувши територію домоволодіння за місцем мешкання потерпілого.

Прокурор ОСОБА_8 у судовому засіданні зазначала про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, зібраними матеріалами справи та необхідність призначення останньому покарання в межах санкції відповідної частини статті КК України, а саме у виді позбавлення волі на строк 5 років, а також про можливість звільнення ОСОБА_4 від покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 3 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, визнав у повному обсязі, повністю підтверджує фактичні обставини вчиненого злочину, надав пояснення щодо місця, часу, способу вчинення злочину так, як вони встановлені судом. Суду пояснив, що 06.05.2021 він прийшов до свого знайомого ОСОБА_7 , з яким знаходився у приятельських відносинах, після, у них виник конфлікт, під час якого він наніс удар кухонним ножем, який він тримав у правій руці, а саме: один удар в область лівої щоки, 2 удари по спині. Також зазначив, що самостійно припинив свої дії. В результаті його дій наніс знівечення обличчя потерпілого. Вказав, що при житті помирився з потерпілим, а також відшкодував йому шкоду. У вчиненому щиро розкаюється. Просить суворо не карати його.

В матеріалах справи міститься заява потерпілого ОСОБА_7 , в якій він зазначив, що шкода завдана кримінальним правопорушенням йому відшкодована повністю, до ОСОБА_4 він не має жодних претензій, також просив врахувати що ОСОБА_4 вже значний час перебуває в умовах СІЗО, просив не позбавляти його волі та звільнити його від подальшого відбуття покарання.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, а саме даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення, є доведеною. Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України, тобто в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило непоправне знівечення обличчя.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризуються незадовільно, на час вчинення правопорушення мав на утриманні двох неповнолітніх дітей, в силу ст.89 КК України не судимий.

Згідно досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та повне відшкодування потерпілому завданих злочином збитків.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить з положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме: принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, його наслідки, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину.

Якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням (ч. 1 ст. 75 КК України).

Враховуючи конкретні обставини справи, а також те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, особу винного, який в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, є вдівцем, має на утриманні двох дітей, обставини, що пом`якшують покарання, - щире каяття та повне відшкодування потерпілому завданих злочином збитків, відсутність обставин, які обтяжують покарання, думку прокурора, який вважав за можливе виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства та зазначав про необхідність застосування положень ст. 75 КК України, позицію потерпілого, який зазначив, що цивільний позов до ОСОБА_4 заявляти не буде, а щодо визначення покарання просив звільнити останнього від відбуття покарання, суд приходить до переконання щодо необхідності призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України, та про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, у зв`язку із чим він може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ч. 1 ст. 75 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для подальшого виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Із досліджених судом матеріалів, вбачається що ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19.04.2024 ОСОБА_4 змінено запобіжний захід у виді тримання під вартою на особисте зобов`язання. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнено з-під варти негайно. Покладено на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки: 1) прибувати за викликом до прокурора та суду; 2) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; 3) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду.

Питання доцільності зміни діючого запобіжного заходу на інший суд не розглядає з огляду на відсутність відповідних клопотань учасників процесу, та у світлі того, що відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_4 звільняється від призначеного покарання з випробуванням, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу.

Цивільний позов не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Речові докази по справі відсутні.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Згідно ст.75КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1