Справа №583/702/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/160/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8

представника АТ «Укрпошта» - ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Суми матеріали кримінального провадження за спільною апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_8 і захисника ОСОБА_7 на вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16.11.2021, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Грінченкове Охтирського району, Сумської області, громадянки України, із середньою спеціальною освітою, не працюючої, не одруженої, зареєстрованої за адресою : АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла спільна апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_8 і захисника ОСОБА_7 в якій вони просили вирок Охтирського міськрайонного суду від 16.11.2021 року, скасувати, а кримінальне провадження закрити на підставі п.3 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості обвинуваченої у суді і вичерпані можливості їх отримати.

Також, до апеляційної скарги апелянтами подано доповнення, в яких вони, окрім вказаного, просили повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю та з порушеннями, а саме:

- витяг з ЄРДР від 20.07.2020 року;

- заяву Сумської дирекції АТ «Укрпошта» щодо привласнення грошових коштів та ТМЦ від 17.07.2020 року;

- довідку Охтиреького ВП ГУНП в Сумській області від 20.07.2020 року;

- заяву Сумської дирекції АТ «Укрпошта» щодо встановлення нових фактів привласнення від 05.08.2020 року;

- постанову про перекваліфікацію кримінального правопорушення від 26.11.2020 року;

- витяг з ЄРДР від 22.02.2021 року;

- рапорт слідчого Охтиреького ВП ГУНП в Сумській області від 22.02.2021 року;

- фіскальний чек від 09.06.2020 року;

- письмові пояснення ОСОБА_8 від 09.06.2020 року.

Даним вироком ОСОБА_8 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України і призначено їй покарання:

- за ч. 2 ст. 191 КК України у виді 1 року 1 місяця обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, на строк 2 роки;

- за ч. 1 ст. 366 КК України у виді 1 року обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, на строк 1 рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_8 призначено остаточне покарання у виді 1 року 1 місяця обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, на строк 2 роки.

Запобіжний захід ОСОБА_8 , до вступу вироку в законну силу, визначено не обирати.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з дня прибуття і постановки обвинуваченої на облік у виправному центрі.

Стягнуто з обвинуваченої ОСОБА_8 на користь АТ «Укрпошта» в особі Сумської дирекції АТ «Укрпошта» 66 316,93 грн матеріальної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь судового експерта ОСОБА_10 витрати за проведення експертизи в сумі 5 230,08 грн.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до ст. 100 КПК України.

В обґрунтування своїх вимог обвинувачена і захисник зазначали, що вирок не узгоджується з вимогами норм матеріального права та процесуального закону, оскільки ухвалений виключно на суб`єктивних припущеннях суду першої інстанції, який прийшов до невідповідних висновків фактичним обставинам кримінального провадження внаслідок неповноти судового розгляду.

Так, апелянти стверджували про порушення права на захист обвинуваченої, оскільки

прокурор під час досудового розслідування та судового розгляду незаконно ввів в оману обвинувачену про те, що за наслідками розгляду кримінального провадження в суді ОСОБА_8 отримає міру покарання не пов`язану з обмеженням волі. При цьому не роз`яснив їй справжні наслідки притягнення за злочини пов`язані з корупцією.

Незважаючи на письмові роз`яснення права на захист, обвинувачена не була обізнана про механізм реалізації вимог ст. 42 КПК України щодо належного здійснення свого захисту в суді першої інстанції.

Також судом не роз`яснювалося ОСОБА_8 про можливість здійснення її захисту за допомогою професійного захисника.

Разом з тим, Охтирським міськрайонним судом і прокурором не повідомлялося обвинуваченій про притягнення її до кримінальної відповідальності за скоєння злочинів з ознаками корупції, за які передбачено суворе покарання у зв`язку із забороною застосування вимог ст.ст. 69, 75 КК України, що підтверджується аудіофайлами судових засідань.

При цьому суд мав взяти до уваги, що обвинувачена може не мати достатньо правових знань для того, щоб заявляти відповідні клопотання про проведення процесуальних дій, не говорити нічого з приводу обвинувачення або у будь-який момент відмовитися відповідати на питання, збирати і подавати суду докази та детально не роз`яснив ОСОБА_8 про вжиття достатніх заходів для здійснення її ефективного захисту.

Внаслідок цього поведінка обвинуваченої під час досудового розслідування та судового розгляду в суді першої інстанції була досить пасивною, нею не заявлялися клопотання, не подавалися апеляційні скарги, докази, спрямовані на спростування обвинувачення.

Також апелянти стверджували про не встановлення суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 191 КК України.

Зазначали, що Охтирський міськрайонний суд всупереч принципу суб`єктивного ставлення обвинуваченого до діяння, за відсутності встановлення вини особи у формі прямого умислу, безпідставно, невмотивовано за відсутності належних доказів встановив, що ОСОБА_8 скоїла зазначені злочини з прямим умислом, з корисливих мотивів, оскільки усвідомлювала, суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачала такі наслідки та свідомо припускала їх настання.

Апелянти переконані, що суд першої інстанції, через неповноту судового розгляду, не з`ясував та не зазначив у вироку обставини, які підлягають з`ясуванню та які мають бути встановлені в рішенні суду.

В апеляційній скарзі апелянти розкривали поняття суб`єктивної сторони передбаченого ч.2 ст. 191 КК України злочину, мотиви і мету його вчинення та як висновки, зазначали, що судом першої інстанції не встановлено, що при розтраті чужого майна ОСОБА_8 у період з 19.12.2019 року по 09.06.2020 року та з 09.06.2020 року по 21.07.2020 року особисто не збагатилася та її незаконні дії збагатили інших осіб, в долі яких була зацікавлена обвинувачена.

У зв`язку з викладеним, апелянти вважали, що надані стороною обвинувачення докази, не доводять поза розумним сумнівом наявність у діях обвинуваченої ОСОБА_8 прямого умислу, корисливого мотиву та корисливої мети.

Також, апелянти не погоджувались і з встановленням в діях обвинуваченої суб`єктивної і об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України.

Стверджували, що доводи суду першої інстанції про те, що 21.07.2020 року ОСОБА_8 , використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, діючи умисно, з метою приховування факту розтрати нею грошових коштів внесла до касового звіту по відділенню поштового зв`язку Грінченкове від 18.07.2020 завідомо неправдиві відомості щодо залишку готівки в касі в сумі 63 179,13 грн. не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Апелянти переконані, що судом упереджено не взято до уваги доводи обвинуваченої про неможливість пояснити нестачу, оскільки вона кошти особисто не привласнювала, свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , які зазначили, що ОСОБА_8 первинно не могла пояснити причину виявленої нестачі.

Також, апелянти вважали, що суд не надав належної оцінки обставинам підробки офіційного документу ОСОБА_8 , яка 18.07.2020 року внесла до касового звіту по відділенню поштового зв`язку Грінченкове відомості, які відповідають дійсності та фактично не підробляла документи, оскільки вважала, що за даними касового звіту залишок коштів на початок дня значився у сумі 81 148,89 грн, усього надійшло коштів 86 205,55 грн, усього за видатком 67 068,97 грн, залишок коштів на кінець дня - на суму 100 285,47 грн, у тому числі готівкою 63 179,13 грн., тобто вказане майно є у наявності.

Таким чином, поза увагою суду лишився факт складання 18.07.2020 року обвинуваченою офіційного документу за 3 дні до проведення інвентаризації, що підтверджується актом про результати інвентаризації готівкових коштів від 21.07.2020, у ході якої у касі ВПЗ Грінченкове виявлено недостачу готівкових коштів у сумі 59 416,43 грн та матеріальних цінностей на суму 377,14 грн., що безспірно свідчить про відсутність прямого умислу на службове підроблення офіційного документу ОСОБА_8 .

Отже, суд дійшов до необгрунтованого висновку про сукупність інкримінованих злочинів з метою приховування факту розтрати грошових коштів обвинуваченою.

Також апелянти вважали, що залишилось не доведеним те, що ОСОБА_8 є службовою особою та є суб`єктом кримінальних правопорушень з ознаками корупції.

Так, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 на час інкримінованих злочинів займала посади листоноші на 0,2 ставки, начальника відділення поштового зв`язку Грінченкове Сумської дирекції на 0,3 ставки, опалювача та прибиральника.

При цьому, обвинувачена не мала повноважень видавати будь-які накази чи розпорядження щодо прийому на роботу, накладення дисциплінарних стягнень, затвердження правил внутрішнього трудового розпорядку, графіку роботи, відпусток чи розпорядження будь-якими коштами.

Отже, твердження суду про те, що ОСОБА_8 розтратила чуже майно шляхом зловживання службовим становищем не відповідає фактичним обставинам кримінальних правопорушень, оскільки судом не встановлено у зазначені періоди:

- за яких обставин вона отримувала грошові кошти і товарно-матеріальні цінності, зокрема, як начальник чи як листоноша ПВЗ;

- коли, у якому розмірі, на яку суму;

- розтрата чужою майна відбулася, на думку суду, як начальником ПВЗ, чи як листоношею ПВЗ;

- на користь яких осіб розтратила обвинувачена чуже майно;

- чи мала обов`язок листоноша ПВЗ складати касові звіти;

- чи була листоноша ПВЗ матеріально відповідальною особою;

- чи укладено з ОСОБА_8 та ОСОБА_13 договори про повную індивідуальну відповідальність, як з листоношами ПВЗ;

- у чому полягала зацікавленість ОСОБА_8 у збагаченні інших осіб;

- коли і у яких сумах, які саме особи збагатилися внаслідок розтрати чужого майна внаслідок зловживання службовим становищем ОСОБА_8 .

З огляду на викладене, доводи суду першої інстанції є необгрунтованими про використання ОСОБА_8 службового становища, оскільки не доведено, що нестача сталася саме при використанні нею повноважень начальника відділення поштового зв`язку.

Також апелянти зазначали про відсутність об`єктивної сторони злочину за ч.2 ст. 191 КК України.

Наголошувалит, що судом першої інстанції не встановлено, що скоєння ОСОБА_8 розтрати майна шляхом зловживання службовим становищем можлива лише за наявності ввіреного обвинуваченій майна, про що відомості вирок від 16.11.2021 не містить.

При цьому, стороною обвинувачення всупереч вимог ст.ст. 84-87, 91-93 КПК України не надано належних і допустимих доказів про дату, місце, спосіб, суму, кількість передачі обвинуваченій грошових коштів та товарно-матеріальних цінностей, які були безпосередньо їй ввірені і якими вона мала можливість розпоряджатися у період з 19.12.2019 по 09.06.2020 та з 09.06.2020 по 21.07.2020.

Також стверджували, що прокурором не встановлено і не надано суду доказів про спосіб вчинення обвинуваченою розтрати чужого майна у сумі 59 733,65 грн і судом не з`ясовано:

- яким саме особам ОСОБА_8 у вказані періоди передавала товар у борг;

- чи повертали вказані особи грошові кошти обвинуваченій, коли ;

- у яких сумах;

- чи мала місце заборгованість по виплаті пенсій станом на 21.07.2020;

- у якому розмірі у розрізі кожного пенсіонера;

- чи відповідає форма № 55, що виписується листоноші, яка доставляла пенсії по сумам і прізвищам пенсіонерів, фактичним їх виплатам, тощо.

Апелянти вважали, що судом не встановлено який вплив здійснювала ОСОБА_8 на осіб, яким це майно було ввірено чи перебуває у їх віданні, шляхом надання вказівки підлеглій особі здійснити видачу чи передачу майна третім особам.

Враховуючи викладене, апелянти вважали, що стороною обвинувачення не здобуто належних та допустимих доказів про скоєння ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим вирок Охтирського міськрайонного суду від 16.11.2021 ухвалений з порушенням норм матеріального та процесуального права з порушенням п.п. 3, 4 ч.1 ст. 368 КПК України, оскільки суд не вирішив важливі питання, пов`язані з винністю обвинуваченої у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та чи підлягає вона покаранню за їх скоєння.

В доповненнях до апеляційної скарги апелянти знову зазначали про порушення права обвинуваченої на захист, про не доведення об`єктивної сторони розтрати чужого майна АТ «Укрпошта» обвинуваченою ОСОБА_8 на користь третіх осіб, про не доведення стороною обвинувачення привласнення ОСОБА_8 грошових коштів, їх розтрати, про не здійснення судом допиту 106 пенсіонерів, з метою встановлення отримання ними пенсій, тим самим не встановлення, для яких саме та у інтересах яких саме третіх осіб ОСОБА_8 розтратила чуже майно Сумської дирекції АТ «Укрпошта» у вказаний період та у зазначеному розмірі.

Також, апелянти наголошували, що обвинувачення ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 191 КК України сформульоване не конкретно, оскільки з нього не вбачається, в інтересах якої саме третьої особи чи осіб діяла обвинувачена, здійснюючи розтрату чужого майна Сумської дирекції АТ «Укрпошта».

Звертали увагу на висновок судової економічної експертизи № 7, вважали її сумнівною, оскільки експертиза проводилась не державною експертною установою, а приватним експертом ОСОБА_10 , який в суді, з метою роз`яснення висновку, не допитувався.

Крім того наголошували, що висновком даної експертизи підтверджується лише сума нестачі у розмірі 59 416,43 грн., а нестача у інкримінованому розмірі 14 496,08 грн. не знайшла свого підтвердження.

Також, висновок економічної експертизи № 7 від 18.02.2021 року підтверджує лише факт нестачі у касі відділення поштового зв`язку грошових коштів, а не розтрату чужого майна на вказану суму і не може сам собою бути доказом винуватості обвинуваченої в її заподіянні.

Наголошували, що відповідно до журналу судового засідання та аудіофайлу від 25.03.2021 року ОСОБА_8 не змогла пояснити причину нестачі у період з 19.12.2019 по 09.06.2020 року на суму 14 496,08 грн. та з 09.06.2020 по 21.07.2020 на суму 59 416,43 грн., пояснивши, що давала товар пенсіонерам у борг, а вони вчасно не розраховувались, про що вона разом з листоношею відділення поштового зв`язку Грінченкове АТ «Укрпошта» ОСОБА_14 робили відповідні записи у зошиті, який вели. Зазначені питання навіть, не були предметом допиту ОСОБА_13 .

Під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження ОСОБА_8 надала показання про те, що нестача у розмірі 59 416,43 грн. по відділенню поштового зв`язку Грінченкове Сумської дирекції «Укрпошта», що була виявлена у ході інвентаризації, записана як виплачена пенсія, що узгоджується з Книгою обліку поштових відправлень, поштових переказів, пенсій, соціальної допомоги, що видаються листоношам для доставки адресатам форми № 55, яка виписана листоноші, яка доставляє пенсію, де зафіксовано відомості про кількість пенсіонерів і суму пенсій.

Згідно з показаннями ОСОБА_8 фактично грошові кошти у розмірі інкримінованої суми, як розтрата, вона взагалі не видавала пенсіонерам, що прокурором і судом не з`ясовувалось.

При цьому, суд долучив і дослідив акти про результати інвентаризації поштових відправлень та поштових переказів від 09.06.2020, від 21.07.2020, акти про перевірку наявності та відповідності розрахункових книжок, розрахункових квитанцій, відомостей на виплату пенсій та грошових допомог від 09.06.2020 та від 21.07.2020. Однак належної правової оцінки вказаним документам суд не надав.

Крім того, поза увагою суду лишилися письмові пояснення ОСОБА_8 від 09.06.2020 року та показання представника потерпілого ОСОБА_15 , які узгоджуються між собою, про те, що обвинувачена в частині нестачі у розмірі 14571,51 грн. брала товар на власні потреби та надавала товари пенсіонерам.

Таким чином, суд переоцінив докази винуватості ОСОБА_8 , які всупереч вимог ст.ст. 410, 411 КПК України не узгоджуються між собою, є неповними, суперечать та не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Також апелянти зазначали про недоведеність об`єктивної та суб`єктивної сторони розтрати чужого майна АТ «Укрпошта» обвинуваченою ОСОБА_8 , оскільки:

- не встановлено шляхом використання яких саме покладених на обвинувачену функцій ОСОБА_8 вчинила інкриміновані злочини;

- не обгрунтовано розтрату чужого майна з володіння власника Сумської дирекції АТ «Укрпощта»;

- не визначено момент закінчення злочину, передбаченого ч.2 ст. 191 КК України.

В доповненнях до апеляційної скарги апелянти аналізували суть складу, передбаченого ч.2 ст. 191 КК України злочину, з якого моменту він вважається закінченим, наслідки цього злочину, мотив, мету та інше.

Підсумовуючи такий аналіз апелянти наголошували на тому, що фактичні обставини не містять ознак об`єктивної сторони інкримінованого злочину щодо кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч.2 ст. 191 КК України.

Зокрема заначали, що в обвинуваченні, визнаному доведеним, немає посилань на закони, постанови, накази, положення чи інші нормативні акти та їх відповідні статті, пункти (норми), що визначають належний порядок ведення начальником відділенню поштового зв`язку Грінченкове Сумської дирекції «Укрпошта» ОСОБА_8 касових операцій неавтоматизованих відділень поштового зв`язку ПАТ «Укрпошта», своєчасність та якість надання послуг, достовірність та своєчасність складання звітності, організації зберігання готівкових коштів, основних засобів та закріпленого інвентарю, ведення обліку та надання товарно-грошових, інших звітів про рух і залишки довірених матеріальних цінностей та їх порушення.

Зазначали, що суд констатував лише твердження про злочинний умисел ОСОБА_8 , спрямований на розтрату чужого майна з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби без встановленої законодавством процедури.

Стверджували, що оскаржуваний вирок не містить належного обгрунтування розтрати як безоплатного протиправного вилучення майна з володіння власника Сумської дирекції АТ «Укрпошта» у період з 19.12.2020 по 09.06.2020 у загальній сумі 14 496,08 грн. та не визначено момент закінчення інкримінованого злочину.

Звертали увагу, що вирок не містить спростування доводів обвинувачення про відсутність підстав для твердження про розтрату чужого майна, оскільки 09.06.2020 під час виявлення нестачі грошових коштів та товарно - матеріальних цінностей по відділенню поштового зв`язку Грінченкове у розмірі 14 496,08 грн. ОСОБА_8 особисто внесла їх до каси Сумської дирекції АТ «Укрпошта», що знайшло своє підтвердження під час судового розгляду.

Отже, судом не вмотивовано: момент закінчення інкримінованого злочину, механізму здійснення розтрати, із конкретизацією того, якими саме діями ОСОБА_8 заподіяла матеріальну шкоду Сумській дирекції АТ «Укрпошта» у розмірі 14 496,08 грн. (внаслідок розтрати чужого майна з метою особистого, збагачення чи з. метою збагачення інших осіб), аналогічного і у сумі 59 733,65 грн.

Також апелянти звертали увагу, що повернення 04.96.2026 ОСОБА_8 розміру виявленої нестачі у сумі 14 496,08 грн. не містить ознак злочину, передбаченого ч.2 ст. 191 КК України.

Відповідно до встановлених судом фактичних обставин 09.06.2020 о 12.15 годині розмір виявленої нестачі по відділенню поштового зв`язку Грінченкове надійшли до фондів Сумської дирекції АТ «Укрпошта» від ОСОБА_8 у сумі 14 496,08 грн., що підтверджується фіскальним, чеком.

Також висновком судово-економічної експертизи № 7 від 18.02.2021 за даними бухгалтерського обліку Сумської дирекції АТ «Укрпошта» нестача грошових коштів та товарно матеріальних цінностей у сумі 14 496,08 грн. за період з 19.12.2019 по 09.06.2020 документально не підтверджено, оскільки дане питання навіть не було предметом економічного дослідження.

Після внесення коштів виявленої нестачі обвинуваченою до каси підприємства 09.06.2020, Сумська дирекція АТ «Укрпошта» звернулась про вчинення кримінального правопорушення лише через два місяці 17.07.2020 та 05.08.2020, зазначивши про виявлену шкоду у розмірі 14 496,08 гри., яку було усунуто Внаслідок цього збитки підприємству не було завдано.

Відомості до ЄРДР внесено 20.07.2020 за фактом розтрати чужого майна у сумі 14496,08 грн. за зверненням Сумської дирекції АТ «Укрпошта» за ч.2 ст. 191 КК України та 22.02.2021 на підставі рапорту слідчого Охтирського РВП за ч.І ст. 366 КК України.

Тобто ОСОБА_8 до внесення відомостей про скоєння кримінального правопорушення до ЄРДР за заявою від 17.07.2020 особисто внесла 09.06.2020 суму виявленої нестачі у розмірі 14 496,08 грн.

У з`язку з цим у діях ОСОБА_8 у період з 19.12.2020 по 09.06.2020 відсутні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 191 КК України на загальну суму 14 496,08 грн. у зв`язку з відсутністю в її діях ознак суб`єктивної сторони у виді корисливого мотиву, мети та об`єктивної сторони злочину.

Також апелянти звертали увагу на те, що Сумською дирекцією АТ «Укрпошта» було спрямовано до Охтирського ВП ГУНП в Сумській області заяву щодо встановлення нових фактів привласнення колишнім начальником ВПЗ Грінченкове ОСОБА_8 грошових коштів та товарно матеріальних цінностей ОСОБА_8 у період з 09.06.2020 по 21.07.2020 на загальну суму 59 733,65 грн.

Вказаний факт злочинних дій ОСОБА_8 істотно різниться із попереднім періодом з

19.12.2020 по 09.06.2020 та іншою сумою нестачі у розмірі 59 733,65 грн, що був встановлений у кримінальному провадженні № 0000442 від 20.07.2020 за ч.2 ст. 191 КК України і фактично є зверненням про скоєння іншого злочину обвинуваченою.

Незважаючи на викладене, досудове розслідування кримінального правопорушення за заявою Сумської дирекції АТ «Укрпошта» від 05.08.020 було проведено фактично без внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Тобто, слідчий і прокурор отримали відомості про вчинення іншого окремого кримінального правопорушення.

Окрім того, діяння ОСОБА_8 за епізодами, що були скоєні у періоди з 19.12.2019 по 09.06.2020 та з 09.06.2020 по 21.07.2020 були кваліфіковані за ознакою єдиного злочинного умислу, спрямованого на розтрату чужого майна, зловживаючи своїм службовим становищем шляхом вчинення кількох тотожних злочинних діянь у різні періоди і у різних сумах.

Проте ні слідчим, ні прокурором, у порушення вимог ст. 214 КПК України та Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, не були внесені окремі відомості до Реєстру про кримінальне правопорушення вчинене у період з

09.06.2020 по 21.07.2020 на суму 59 733,65 грн.

Таким чином, докази обвинувачення за останнім епізодом за заявою від 05.08.2020, надані стороною обвинувачення на підтвердження обставин, які мають значення для кримінального провадження, отримані не в порядку, встановленому КПК України, є недопустимими та всупереч вимог ст. 92 КПК України не доведено, що ОСОБА_8 з 09.06.2020 по 21.07.2020 скоїла злочин, передбачений ч.2 ст. 191 КК України, у зв`язку з чим суду не надано доказів на підтвердження її винуватості.

Апелянти вважали, що суд не досліджував дотримання вимог ст. 214 КПК України при реєстрації нового злочину щодо ОСОБА_8 , вимог ст.ст. 36-40 КПК України щодо призначення прокурорів та групи слідчих, які мали процесуальні повноваження, необхідні для здійснення досудового розслідування за зверненням від 05.08.2020. Докази винуватості ОСОБА_8 у скоєнні останнього епізоду за ч.2 ст. 191 КК України, отримані внаслідок істотного порушення прав і основоположних свобод людини, оскільки після початку кримінального провадження органи прокуратури та орган досудового розслідування для забезпечення досудового розслідування інкримінованого кримінального правопорушення реалізовували свої повноваження, не передбачені цим Кодексом.

Також, апелянти стверджували, що суд не правильно оцінив показання ОСОБА_8 , письмові докази, через що помилково і встановив, що вона мала єдиний злочинний умисел, спрямований на розтрату чужого майна шляхом зловживання своїм службовим становищем.

Враховуючи викладене, всі звернення до правоохоронних органів Сумської дирекції АТ «Укрпошта» від 17.07.2020 та 05.08.2020 містили фактичні відомості про виявлення у діях ОСОБА_8 у періоди з 19.12.2019 по 09.06.2020 та з 09.06.2020 по 21.07.2020 саме ознак привласнення грошових коштів та товарно-матеріальних цінностей, які були встановлені на підставі письмових пояснень останньої від 09.06.2020, що не було предметом судового розгляду.

Разом з тим, постанова про перекваліфікацію кримінального правопорушення від 26.11.2020 судом також не досліджувалась. Проте, дана постанова містить суперечності щодо кваліфікації злочинних дій, оскільки згідно з витягом ЄРДР від 20.07.2020 встановлено, що відомості про злочинні дії ОСОБА_8 було внесено саме за фактом привласнення грошових коштів у сумі 14 496,08 грн. за ч.2 ст. 191 КК України, а не за ч.І ст. 191 КК України. Крім того, постанова не містить правових підстав для зміни кваліфікації на розтрату чужого майна шляхом зловживання службовим становищем, про що відсутні належні і допустимі докази.

Апелянти вважали, що суд помилково прийшов до висновку, що ОСОБА_8 , перебуваючи на робочому місці у ВПЗ Грінченки Сумської дирекції АТ «Укрпошта», 21.07.2020, діючи умисно, всупереч інтересам служби, з метою приховання факту розтрати грошових коштів, внесла до касового звіту від 18.07.2020 завідомо неправдиві відомості щодо залишку готівки у касі на кінець робочого дня в сумі 63 179,13 грн., з огляду на викладене.

Прокурором у порушення не доведено доказами, що ОСОБА_8 саме 21.07.2020 скоїла службове підроблення касового звіту від 18.07.2020, тобто за три дні раніше до виявлення нестачі інвентаризацією.

Незважаючи на те, що мотиви службового підроблення не впливають на кваліфікацію злочину, проте суд не встановив та не надав оцінку меті і мотивам внесення ОСОБА_8 недостовірних відомостей, хибно розцінюючи, що вона скоїла службове підроблення з метою приховання виявленої нестачі грошових коштів. При цьому, суд, не перевіряючи доводи обвинуваченої, поставився до її показань, як до способу захисту від пред`явленого обвинувачення, без належного обгрунтування.

Крім того, Охтирський міськрайонний суд не мотивував своє рішення від 16.11.2021 та не зазначив, яким способом ОСОБА_8 вчинила внесення до дійсного (справжнього) офіційного документа, який зберігає належну форму і необхідні реквізити, інформації, яка повністю або частково не відповідає дійсності.

Таким чиним, стороною обвинувачення не зібрано і не надано суду доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_8 у злочині, передбаченому ч.І ст. 366 КК України, через що суд був позбавлений можливості ухвалити законне, обгрунтоване і вмотивоване судове рішення.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Між тим, потерпіла особа АТ «Укрпошта» в особі Сумської дирекції АТ «Укрпошта» на апеляційну скаргу обвинуваченої і захисника подала заперечення в яких просила вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16.11.2021 року, залишити без зміни, а апеляційну скаргу на цей вирок, без задоволення (а.с. 215 т.3).

Як встановлено судом першої інстанції, обвинувачена ОСОБА_8 , обіймаючи посаду начальника відділення поштового зв`язку Грінченкове Сумської дирекції AT «Укрпошта»,будучи службовою особою, яка виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, являючись матеріально-відповідальною особою, в період часу з 19.12.2019 року по 09.06.2020 року, перебуваючи на робочому місці у відділенні поштового зв`язку за адресою: с. Грінченкове, пров. Шкільний, 7, Охтирського району Сумської області, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з корисливих мотивів та мети, з використанням свого службового становища всупереч інтересам служби, здійснила розтрату грошових коштів на суму 377 грн. 14 коп. та товарно-матеріальних цінностей, а саме: знаків поштової оплати, періодичних друкованих видань, товарів комісії з ПДВ, товарів комісії без ПДВ, товарів балансу на загальну суму 14118 грн. 94 коп., заподіявши AT «Укрпошта» матеріальної шкоди на загальну суму 14 496 грн. 08 коп.

Продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, направлений на розтрату чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, обвинувачена ОСОБА_8 , обіймаючи посаду начальника відділення поштового зв`язку Грінченкове Сумської дирекції AT «Укрпошта», будучи службовою особою, яка виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, являючись матеріально-відповідальною особою, в період часу з 09.06.2020 року по 21.07.2020 року, перебуваючи на робочому місці у відділенні поштового зв`язку за адресою: с. Грінченкове, пров. Шкільний, 7, Охтирського району Сумської області, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з корисливих мотивів та мети, з використанням свого службового становища всупереч інтересам служби, здійснила розтрату грошових коштів в сумі 59 416 грн. 43 коп. та товарно-матеріальних цінностей, а саме: знаків поштової оплати, маркованих конвертів, періодичних друкованих видань, товарів пошти (н/м), товарів комісії без ПДВ, товарів балансу на загальну суму 317 грн. 22 коп., заподіявши AT «Укрпошта» матеріальної шкоди на загальну суму 59733 грн. 65 коп.

А всього злочинними діями ОСОБА_8 було заподіяно матеріальної шкоди AT «Укрпошта» на загальну суму 74229,73 грн.

Крім того, обвинувачена ОСОБА_8 , обіймаючи посаду начальника відділення поштового зв`язку Грінченкове Сумської дирекції AT «Укрпошта»,будучи службовою особою, яка виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, являючись матеріально-відповідальною особою, 21.07.2020 р., перебуваючи на робочому місці у відділенні поштового зв`язку Грінченкове Сумської дирекції AT «Укрпошта» за адресою: с. Грінченкове, пров. Шкільний, 7, Охтирського району Сумської області, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, діючи умисно, з метою приховування факту розтрати нею грошових коштів, внесла до касового звіту по відділенню поштового зв`язку Грінченкове від 18.07.2020 р., який являється офіційним документом, завідомо неправдиві відомості щодо залишку готівки в касі на кінець робочого дня в сумі 63 179 грн. 13 коп.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_7 та обвинуваченої ОСОБА_8 , які апеляційну скаргу підтримали, просили вирок суду першої інстанції скасувати, а кримінальне провадження закрити на підставі п.3 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості обвинуваченої у суді і вичерпані можливості їх отримати, думки прокурора ОСОБА_6 та представника АТ «Укрпошта» ОСОБА_9 , які проти задоволення апеляційної скарги заперечили, просили вирок суду першої інстанції залишити без зміни, дослідивши надані захисником докази, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження.

Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, з урахуванням заявлених апелянтами доводів, колегія суддів вважає, що вказані вимоги закону суд першої інстанції виконав, оскільки правильно встановив в діях обвинуваченої склад злочинів з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 191 та за ч. 1 ст. 366 КК України, як розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем і як внесення службовою особою до офіційного документу завідомо неправдивих відомостей.

Такого висновку суд дійшов на підставі пояснень обвинуваченої, представника потерпілого, свідків та наданих стороною обвинувачення письмових доказів.

Так допитана судом першої інстанції обвинувачена ОСОБА_8 пояснювала, що свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень визнає частково та пояснювала, що з серпня 2008 року працювала на посаді начальника відділення поштового зв`язку Грінченкове Сумської дирекції АТ «Укрпошта» на 0,3 ставки, та за сумісництвом працювала листоношею 0,2 ставки, опалювачем 0,2 (в зимовий час) та прибиральником 0,08 ставки. У неї у підпорядкуванні була листоноша ОСОБА_13 . Як начальник ВПЗ вона ( ОСОБА_8 ) приймала гроші на видачу пенсії, оформляла грошові перекази, посилки, кореспонденцію, приймала на пошті платежі від громадян за комунальні послуги. Крім того, на пошту Сумська дирекція «Укрпошта» привозила товар, зокрема : продукти харчування, промислові вироби, конверти, листівки, марки, газети, журнали і на продаж по накладним, і як підписка по постачальним карткам. Продаж товару вона здійснювала через касовий апарат, були випадки, що вона давала товар в борг та записувала в окремий зошит. Даний зошит нічим не передбачений, однак вона давала у борг, щоб виконати плани по продажі, доведені до них Сумською дирекцією АТ «Укрпошта». В кінці місяця виявлялося, що гроші не були повернуті по тим товарам, що давала у борг, а тому вона рахувала, що товар є в наявності, а потім, як гроші віддавали, цей товар проводила через касу. В кінці лютого 2020 року вона виявила, що у неї нестача грошових коштів приблизно 59 тисяч гривень, по паперам ця сума повинна бути, а в касі її не було. 09.06.2020 приїхали працівники Сумської дирекції АТ «Укрпошта», провели інвентаризацію у відділенні Грінченкове, виявили нестачу по товару, що йшов для продажу, на суму приблизно 14 000 гривень, а також їй порахували конверти, листівки та газети, які були забруднені, на суму 300 грн. Дану суму нестачі вона одразу погасила шляхом внесення грошових коштів у касу підприємства. А про 59 тисяч гривень недостачі вона не повідомила перевіряючим, а записала їх як виплачену пенсію, склавши форму № 55 (форма, яка виписується листоноші, яка доставляє пенсію, в ній записуються відомості про кількість пенсіонерів і суму пенсії). Однак насправді цих грошей у касі не було. Після ревізії вона ( ОСОБА_8 ) продовжила працювати, шукала гроші, щоб заплатити недостачу. Проте переліміт був на суму 59 тисяч гривень кожного робочого дня, бо даних грошей вона не знайшла та не могла повернути їх у касу. Недостача, яку нарахували при другій ревізії 21.07.2020 року це була нестача грошових коштів у касі відділення Грінченкове на суму 59 тисяч гривень. Вона ( ОСОБА_8 ) не може пояснити, як вийшла така нестача, відшкодовувати шкоду вона не відмовляється, по мірі можливості буде її платити.

Також судом першої інстанції був допитаний і представник потерпілого ОСОБА_15 який пояснював, що порядок проведення інвентаризації в АТ «Укрпошта» регламентується Положенням про інвентаризацію активів та зобов`язань АТ «Укрпошта», затвердженим наказом від 25.10.2020 № 1000, згідно з п. 1.8 розділу 1 Положення, проведення інвентаризацій при проведенні перевірок ВПЗ Товариства регулюється Інструкцією про проведення перевірок виробничих структурних підрозділів АТ «Укрпошта», затвердженою наказом АТ «Укрпошта» від 16.09.2019 № 869. Відповідно до п. 3.1 Інструкції, перевірка наявності ТМЦ на виробничих структурних підрозділах проводиться шляхом їх повної інвентаризації. При цьому, складання наказу про проведення інвентаризації ТМЦ та/або створення інвентаризаційної комісії в ході перевірки ВПЗ Інструкцією не передбачено.

Між Сумською дирекцією УДППЗ «Укрпошта» та ОСОБА_8 01.11.2011 р. був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, згідно з п. 1 вищевказаного договору працівник, що займає посаду начальника ВПЗ, який виконує роботу безпосередньо пов`язану із збереженням та продажем бере на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення, зберігання довірених йому підприємством матеріальних цінностей і у зв`язку з викладеним зобов`язується: дбайливо ставитися до переданих йому для зберігання або іншої мети матеріальних цінностей підприємства і вжити заходів для відвернення шкоди; своєчасно повідомляти адміністрацію підприємства про всі обставини, які загрожують забезпеченню збереження довірених йому матеріальних цінностей; вести облік, складати і надавати у встановленому порядку товарно - грошові та інші звіти про рух і залишки довірених йому матеріальних цінностей; брати участь у інвентаризації довірених йому матеріальних цінностей. 09.06.2020 при перевірці виробничого структурного підрозділу ВПЗ Грінченкове Охтирського району, фахівцем сектору внутрішнього аудиту ОСОБА_11 та провідним фахівцем групи поштової безпеки ОСОБА_16 за участю начальника ВПЗ Грінченкове ОСОБА_8 виявлено недостачу готівкових коштів у касі відділення поштового зв`язку Грінченкове на суму 377,14 грн., що зафіксовано Актом про результати інвентаризації готівкових коштів від 09.06.2020, підписаним начальником ВПЗ Грінченкове ОСОБА_8 . Крім того, 09.06.2020 виявлено недостачу ТМЦ на суму 14118,94 грн., а саме: знаки поштової оплати - 453,60 грн.; газети - 176,00 грн.; товар комісія з ПДВ - 7659,16 грн.; товар комісія без ПДВ -115,00 грн.; товар баланс - 5715,18 грн. Дані кошти були відшкодовані ОСОБА_17 09.06.2020, шляхом внесення їх до каси. Також виявлено надлишки товарів для пошти (немаркована продукція) на суму 22,80 грн. Зазначена інформація зафіксована в Узагальненому акті про результати інвентаризації ТМЦ від 09.06.2020, підписаному начальником ВПЗ Грінченкове ОСОБА_8 . Пояснюючи причину недостачі, ОСОБА_8 повідомила, що брала товар на власні потреби та надавала товари пенсіонерам.

Було проведено службове розслідування і за результатами перевірки Сумською дирекцією прийнято рішення щодо звільнення начальника ВПЗ Грінченкове ОСОБА_8 із займаної посади за втратою довіри на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП України та на виконання вимог Наказу Сумської дирекції АТ «Укрпошта» № 522 від 20.07.2020 «Про закриття ВПЗ Грінченкове Охтирського району у зв`язку із звільненням за втратою довіри» 21.07.2020 фахівцем сектору внутрішнього аудиту ОСОБА_11 спільно з товарознавцем ОСОБА_12 за участю начальника ВПЗ Грінченкове ОСОБА_8 проведено відповідну перевірку ВПЗ Грінченкове.

Під час перевірки 21.07.2020 у касі ВПЗ Грінченкове виявлено недостачу готівкових коштів на суму 59416,43 грн., що зафіксовано Актом про результати інвентаризації готівкових коштів від 21.07.2020 (додаток 2 до інструкції про проведення перевірок виробничих структурних підрозділів АТ «Укрпошта»). На початку перевірки 21.07.2020 готівка в касі ВПЗ Грінченкове повинна бути в сумі 59523,93 грн., однак при фактичному перерахунку готівки в касі ВПЗ Грінченкове виявлено лише 107,50 грн. Зазначений акт підписний начальником ВПЗ Грінченкове ОСОБА_8 .

Крім того, були ревізовані товарно-матеріальні цінності та виявлено недостачу ТМЦ на суму 317,22 грн., а саме: знаки поштової оплати - 36,50 грн.; товари для пошти (н/м) - 25,00 грн.; товар баланс - 255,72 грн. Зазначена інформація зафіксована в Узагальненому акті про результати інвентаризації ТМЦ від 21.07.2020. Зазначений акт підписний начальником ВПЗ Грінченкове ОСОБА_8 , яка не змогла пояснити нестачу в сумі 59 416,43 грн.

31.07.2020 ОСОБА_8 добровільно відшкодувала на рахунок Сумської дирекції грошові кошти в сумі 2000 грн., не відшкодованими залишилася сума прямих збитків в розмірі 57416,43 грн. та нараховані відсотки згідно наказу № 416 в розмірі 11883,28 грн.

Крім того, 09.03.2021 року ОСОБА_8 добровільно відшкодувала ще 500,00 грн.

ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що у неї в касі є недостача, зобов`язана була виконати вимоги Розділу 8 «Порядок дій працівників ВПЗ при виявленні надлишку/недостачі під час закриття операційного дня ВПЗ» Правил проведення операцій ануляції/повернення, корегувальних операцій щодо прийнятих платежів від населення, інших операцій, що здійснюються готівкою та відображення таких операцій у програмному забезпеченні АТ «Укрпошта»», затвердженого Наказом генеральної дирекції АТ «Укрпошта» від 26.04.2019 № 454, а саме відповідно до пункту 8.1 зазначених Правил, якщо оператором ВПЗ (це може бути начальник згідно з Положенням про ВПЗ, де вказані посадові обов`язки начальника) виявлено надлишки/недостачі під час зведення каси операційного вікна при закритті дня, він зобов`язаний повідомити про цей факт контролера ВПЗ (в даному випадку це начальник ВПЗ). Оператор та контролер ВПЗ, а в нашому випадку начальник ВПЗ Грінченкове ОСОБА_8 проводять повторний перерахунок каси операційного вікна та перевіряють оформлені касові документи. При підтвердженні факту наявності надлишків/недостач, складається Акт про розбіжності у двох оригінальних примірниках. Акт підписується особами, які були присутні при перерахунку та перевірці документів. Один примірник зберігається у контролера ВПЗ тобто у начальника в окремій папці, другий, не пізніше наступного робочого дня разом з касовими документами ВПЗ, передається до ДОКПД.

ОСОБА_8 відповідно до розділів 3 та 4 «Методики оформлення касових звітів неавтоматизованих відділень поштового зв`язку ПАТ «Укрпошта»», затвердженого наказом ПАТ «Укрпошта» від 27.02.2018 № 204, достовірно знала що в неї на кінець дня в касі є недостача готівки (так як зобов`язана рахувати готівку на кінець дня), та власноруч вносила до касових звітів недостовірну інформацію про залишки готівки в касі на кінець дня та початок дня. Зазначене стосується у першу чергу, касових звітів, які передували перевіркам 09.06.2020 р. та 21.07.2020 р. Касові звіти складалися начальником ВПЗ Грінченкове ОСОБА_8 та нею ж підписані, як матеріально-відповідальною та службовою особою. Заявлений цивільний позов представник потерпілого підтримав на суму 69 116,93 грн.

Також судом першої інстанції були допитані свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які пояснювали, що вони входили до складу комісії, яка була створена для проведення інвентаризації товарно-матеріальних цінностей у зв`язку з закриттям ВПЗ Грінченкове Охтирського району Сумської дирекції АТ «Укрпошта» та звільненням начальника ВПЗ Грінченкове ОСОБА_8 . Під час проведення перевірки 21.07.2020 ВПЗ Грінченкове Охтирського району Сумської дирекції АТ «Укрпошта» була виявлена недостача грошової готівки на суму 59 416,43 грн. та матеріальних цінностей на суму 317,22 грн. Причину недостачі ОСОБА_8 пояснити не змогла. Крім того, свідок ОСОБА_11 пояснила, що вона також проводила перевірку ВПЗ Грінченкове 09.06.2020. Під час даної перевірки було виявлено нестачу готівки на суму 377,14 грн та товарно-матеріальних цінностей в сумі 14118,94 грн. При цьому ОСОБА_8 пояснила, що нестача виникла по причині того, що вона брала товар у борг для власних потреб та надавала у борг пенсіонерам.

Свідок ОСОБА_18 в суді першої інстанції пояснювала, що вона працює оператором ДОКПД Сумської дирекції АТ «Укрпошта». На початку травня місяця 2020 року вона виявила, що по ВПЗ Грінченкове було перевищення ліміту готівки в касі на кінець дня, а саме 02.05.2020 залишок готівки в касі ВПЗ Грінченкове склав більше 44000,00 грн. при ліміті 4500 грн. Переліміт готівки в касі мав місце і в подальшому на протязі місяця. В телефонному режимі вона ( ОСОБА_18 ) постійно зв`язувалась з начальником ВПЗ ОСОБА_8 і просила її надати пояснення щодо перелімітів. Пояснення з приводу цього від ОСОБА_8 не надходили. В порушення Наказу № 350 від 26.05.2020 обнуління каси ВПЗ Грінченкове на кінець місяця здійснено не було. Тому вона ( ОСОБА_18 ) написала з приводу цього службову записку.

Допитана судом першої інстанції свідок ОСОБА_13 , пояснювала, що з серпня 2008 року вона працює листоношею у ВПЗ Грінченкове, а ОСОБА_8 працювала начальником ВПЗ Грінченкове. Про недостачу грошових коштів їй ( ОСОБА_13 ) стало відомо під час ревізії, яка проводилась на ВПЗ Грінченкове працівниками Сумської дирекції. Готівкові кошти у ВПЗ Грінченкове зберігаються у сейфі, ключі від якого знаходились у начальника ВПЗ ОСОБА_8 .

Також судом першої інстанції, і за клопотанням сторони захисту апеляційним судом, було досліджено і письмові докази, надані стороною обвинувачення в підтвердження вини обвинуваченої ОСОБА_8 , зокрема:

- заяви Сумської дирекції АТ «Укрпошта» про вчинення кримінального правопорушення від 17.07.2020 та від 08.08.2020, відповідно до яких провідний фахівець групи поштової безпеки Сумської дирекції АТ «Укрпошта» звернувся до поліції, щодо вчинення кримінального правопорушення начальником ВПЗ Грінченкове Сумської дирекції АТ «Укрпошта» ОСОБА_8 , а саме привласнення грошових коштів. За даними фактами внесено відомості до ЄРДР 20.07.2020 за ч.2 ст. 191 КК України та 22.02.2021 за ч. 1 ст. 366 КК України;

- статут акціонерного товариства «Укрпошта», затвердженим наказом Міністерства інфраструктури України від 14.12.2018 № 611, з якого встановлено, що згідно п. 1.1., п. 1.3., п. 3.5. Статуту Акціонерне товариство «Укрпошта» є правонаступником ПАТ «Укрпошта» та є юридичною особою приватного права;

- положення про Сумську дирекцію Акціонерного Товариства «Укрпошта» (), затвердженим наказом Генерального директора АТ «Укрпошта» №843 від 31.08.2020 р.,

- наказ (розпорядження) № 296 від 08.08.2008 про прийом на роботу, згідно з яким ОСОБА_8 прийнята на роботу з 08.08.2008 на посаду начальника Відділення поштового зв`язку Грінченкове Сумської дирекції AT «Укрпошта»;

- наказ (розпорядження) № 1550-к директора філії Сумська дирекція АТ «Укрпошта» про припинення трудового договору (контракту) від 17.07.2020, згідно з яким ОСОБА_8 звільнена з 21.07.2020 з посади начальника відділення зв`язку поштового ВПЗ Грінченкове на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП України, у зв`язку з втратою довір`я при обслуговуванні матеріальних цінностей;

- положення про відділення поштового зв`язку Сумської дирекції Публічного акціонерного товариства «Укрпошта», затвердженого директором Сумської дирекції ПАТ «Укрпошта» 06.02.2018 року, яким визначено посадові обов`язки керівника ВПЗ:

п.1.7. ВПЗ не є юридичною особою і здійснює свою діяльність від імені Сумської дирекції в межах повноважень, наданих йому і закріплених цим Положенням, на території, визначеній Сумською дирекцією:

п. 1.8. ВПЗ очолює начальник, який призначається наказом Сумської дирекції за погодженням із заступником директора Сумської дирекції з розвитку мережі;

п.1.12. ВПЗ має пристрої поштові штемпелювальні та штампувальні, виробничі штампи, реєстратори розрахункових операцій, розрахункові книжки;

п.4.4. Начальник ВПЗ зобов`язаний забезпечити:

п.4.4.1. Виконання основних завдань та функцій ВПЗ, визначених цим Положенням;

п.4.4.2. Організацію роботи працівників ВПЗ з надання послуг поштового зв`язку та інших послуг з урахуванням потреб користувачів, належні умови їх діяльності за принципом єдиного технологічного процесу, метрологічного забезпечення, з дотриманням встановлених у Товаристві стандартів, в т.ч. обслуговування користувачів, досягнення встановленого рівня якості;

п.4.4.3. Керівництво діяльністю ВПЗ, своєчасність та якість надання послуг, достовірність та своєчасність складання звітності;

п.4.4.4. Організацію зберігання готівкових коштів, основних засобів та інвентарю, які закріплені за ВПЗ;

п.4.4.18. Дотримання ведення касових операцій працівниками ВПЗ згідно із вимогами, визначеними законодавством та ПАТ «Укрпошта»;

п.4.6. На начальника ВПЗ покладається відповідальність за:

п.4.6.3 Несвоєчасне оприбуткування отриманих коштів за надані послуги ВПЗ;

п.4.6.4. Недостовірність звітних даних, відомостей та інших матеріалів, не повне оприбуткування грошових сум, що надійшли до каси ВПЗ;

п.4.6.5. Начальник ВПЗ несе колективну та повну індивідуальну матеріальну відповідальність за заподіяну шкоду, відповідно до діючого законодавства та договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність; незабезпечення збереження грошових коштів, поштових відправлень, обладнання ВПЗ.

- лист до вказаного Положення на отримання «Положення про ВПЗ» Сумської дирекції ПАТ «Укрпошта» від 06.02.2018 у якому наведено перелік начальників ВПЗ Охтирського району, зокрема у п.6 міститься підпис начальника ВПЗ Грінченкове;

- договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 01.11.2011, укладеного між Сумською дирекцією УДППЗ „Укрпошта" в особі директора ОСОБА_19 з однієї сторони, та працівником ОСОБА_8 з іншої сторони, яким передбачено:

працівник, що займає посаду начальника ВПЗ Грінченкове та виконує роботу безпосередньо пов`язану зі зберіганням та продажем переданих йому цінностей бере на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення зберігання довірених їй підприємством (установою, організацією) матеріальних цінностей, і у зв`язку з викладеним зобов`язується:

дбайливо ставитися до переданих їй для зберігання або іншої мети матеріальних цінностей підприємства (установи, організації) і вживати заходів для відвернення шкоди;

своєчасно повідомляти адміністрацію підприємства, установи, організації про всі обставини, що загрожують забезпеченню збереження довірених їй матеріальних цінностей;

вести облік, складати і надавати у встановленому порядку товарно-грошові та інші звіти про рух і залишки довірених їй матеріальних цінностей;

брати участь у інвентаризації довірених їй матеріальних цінностей.

Згідно ч.3 ст.18 КК України - службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Таким чином, як правильно встановлено судом першої інстанції та з чим погоджується і колегія суддів по при доводи апелянтів, обвинувачена ОСОБА_8 відповідно до Положення про відділення поштового зв`язку Сумської дирекції Публічного акціонерного товариства «Укрпошта», затвердженого директором Сумської дирекції ПАТ «Укрпошта» 06.02.2018 та Договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 01.11.2011, укладеного між Сумською дирекцією УДППЗ „Укрпошта" та ОСОБА_8 , остання була наділена організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, а також була матеріально-відповідальною особою.

Так, як вбачається з п.п. 4.4.3., 4.4.4., 4.4.18., 4.6.3., 4.6.4., 4.6.5. Положення про відділення поштового зв`язку Сумської дирекції Публічного акціонерного товариства «Укрпошта», затвердженого директором Сумської дирекції ПАТ «Укрпошта» 06.02.2018, та п.1 Договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 01.11.2011, укладеного між Сумською дирекцією УДППЗ „Укрпошта" та ОСОБА_8 , ОСОБА_8 як начальник відділення поштового зв`язку забезпечувала організацію зберігання готівкових коштів; достовірність та своєчасність складання звітності; дотримання ведення касових операцій згідно із вимогами, визначеними законодавством та ПАТ «Укрпошта»; несла персональну відповідальність за несвоєчасне оприбуткування отриманих коштів за надані послуги ВПЗ, недостовірність звітних даних, відомостей та інших матеріалів, не повне оприбуткування грошових сум, що надійшли до каси ВПЗ, незабезпечення збереження грошових коштів, поштових відправлень, обладнання ВПЗ.; несла повну матеріальну відповідальність за забезпечення зберігання довірених їй підприємством матеріальних цінностей.

Тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_8 в силу своїх обов`язків виконувала організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, тобто на момент вчинення кримінального правопорушення була службою особою. Також вчинення інкримінованого обвиноваченій кримінального правопорушення було можливе лише завдяки використанню нею свого службового становища.

При цьому, як слушно зауважив суд, виконання ОСОБА_8 одночасно обов`язків листоноші не відмежовує її від виконання й зазначених вище обов`язків начальника відділення.

В підтвердження цього суд першої інстанції правильно врахував висновки щодо подібного правозастосування викладені в постановах Верховного Суду від 05 липня та 06 жовтня 2021 року в справах відповідно № 659/1228/19 і № 686/27249/19.

Так, в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» зазначено, що у ст. 191 КК України предметом привласнення є лише те чуже майно, яке було ввірене винній особі чи перебувало в її законному віданні, тобто таке майно, що знаходилося в неї на законних підставах і стосовно якого вона здійснювала повноваження щодо розпорядження, управління, доставки, використання або зберігання тощо. При привласненні ці повноваження використовуються для обернення винною особою майна на свою користь, а при розтраті - на користь інших осіб, зокрема це може бути відчуження майна іншим особам для споживання, як подарунок чи товар, в обмін на інше майно тощо.

Заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовим становищем полягає в незаконному оберненні чужого майна на свою користь або на користь інших осіб з використанням службовою особою свого службового становища всупереч інтересам служби.

Також, виконуючи зазначені вище обов`язки начальника відділення, обвинувачена ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з корисливих мотивів, з використанням свого службового становища всупереч інтересам служби, здійснила розтрату грошових коштів та товарно-матеріальних цінностей AT «Укрпошта», що також підтверджується дослідженими судом доказами, зокрема:

- матеріалами ревізії від 09.06.2020 по ВПЗ Грінченкове, а саме : розписками ОСОБА_8 ; актом про результати інвентаризації готівкових коштів від 09.06.2020 р.; х-звітом № 000019733 від 09.06.2020 р.; звітом реалізованих товарів № 000049724 від 09.06.2020 р.; відправкою даних від 09.06.2020 р.; касовим звітом за період з 01.06.2020 по 08.06.2020 р.; актом про результати інвентаризації ТМЦ ЗПО від 09.06.2020 р.; актом про результати інвентаризації ТМЦ товар для пошти від 09.06.2020 р.; актом про результати інвентаризації ТМЦ газети від 09.06.2020 р. на 2 арк.; актом про результати інвентаризації ТМЦ товар Баланс від 09.06.2020 р.; актом про результати інвентаризації ТМЦ товар Комісія від 09.06.2020 р. на 3 арк.; актом інвентаризації по ВПЗ Грінченкове від 09.06.2020 р.; фіскальним чеком № 000049735 від 09.06.2020 р.; інвентаризаційним описом по ВПЗ Грінченкове від 09.06.2020 р.; фіскальним чеком №000049737 від 09.06.2020 р.; узагальненим актом про результати інвентаризації ТМЦ 09.06.2020 р.; фіскальним чеком №0.06.2020 р.; довідкою залишків ТМЦ 09.06.2020 р.; актом про результати інвентаризації поштових відправлень та поштових переказів 09.06.2020 р.; актом про перевірку наявності та відповідності розрахункових книжок, розрахункових квитанцій, відомостей на виплату пенсій та грошових допомог від 09.06.2020 р.; періодичним звітом № від 09.06.2020 р.; актом про результати перевірки від 09.06.2020 р.; поясненнями керівника ВПЗ ОСОБА_8

- актом про результати інвентаризації готівкових коштів від 09.06.2020 відповідно до якого за результатом інвентаризації готівкових коштів виявлена нестача на суму 377 грн. 14 коп;

- узагальненим актом про результати інвентаризації товарно-матеріальних цінностей від 09.06.2020 відповідно до якого за результатом інвентаризації виявлена нестача товарно-матеріальних цінностей: знаків поштової оплати, періодичних друкованих видань, товарів комісії з ПДВ, товарів комісії без ПДВ, товарів балансу на загальну суму 14118,94 грн;

- наказом Сумської дирекції АТ «Укрпошта» від 20.07.2020 № 520, відповідно до якого створено комісію для закриття ВПЗ Грінченкове Охтирського району Сумської дирекції АТ «Укрпошта» для проведення інвентаризації товарно-матеріальних цінностей у зв`язку зі звільненням начальника ВПЗ Грінченкове Охтирського району Сумської дирекції АТ «Укрпошта»;

- наказом директора Сумської дирекції АТ «Укрпошта» № 522 від 20.07.2020 «Про тимчасове призупинення функціонування ВПЗ Грінченкове», відповідно до якого на підставі подання службової записки заступника директора з розвитку мережі Сумської дирекції АТ «Укрпошта» ОСОБА_20 , у зв`язку зі звільненням начальника ВПЗ Грінченкове Охтирського району Сумської дирекції АТ «Укрпошта» ОСОБА_8 , з метою повного та якісного задоволення потреб населення у наданні послуг поштового зв`язку, з 25.07.2020 тимчасово призупинено функціонування ВПЗ Грінченкове Охтирського району Сумської дирекції АТ «Укрпошта» та 21.07.2020 наказано провести перевірку товарно-матеріальних цінностей ВПЗ Грінченкове згідно наказу Сумської дирекції АТ «Укрпошта» від 20.07.2020 № 520 «Про створення комісії на закриття ВПЗ»;

- матеріалами ревізії від 21.07.2020 по ВПЗ Грінченкове, а саме : розписками ОСОБА_8 ; актом про результати інвентаризації готівкових коштів від 21.07.2020 р.; Х-звітом від 21.07.2020 року; звітом №000050873 від 21.07.2020 р.; звітом реалізованих товарів № 000050874 від 21.07.2020 р.; касовим звітом за період з 01.07.2020 р. по 18.07.2020 р.; актом про результати інвентаризації ТМЦ ЗПО від 21.07.2020 р.; актом про результати інвентаризації ТМЦ товар для пошти від 21.07.2020 р.; актом про результати інвентаризації ТМЦ газети від 21.07.2020 р.; актом про результати інвентаризації ТМЦ товар Баланс від 21.07.2020 р.; актом про результати інвентаризації ТМЦ товар Комісія від 21.07.2020 р. на 3 арк.; інвентаризаційним описом по ВПЗ Грінченкове від 21.07.2020 р.; фіскальним чеком № 000050885 від 21.07.2020 р.; узагальненим актом про результати інвентаризації ТМЦ від 21.07.2020 р.; довідками залишків ТМЦ від 21.07.2020 р.; касовим звітом № 5 від 18.07.2020 р.; актом про результати інвентаризації поштових відправлень та поштових переказів від 21.07.2020 р.; актом про перевірку наявності та відповідності розрахункових книжок, розрахункових квитанцій, відомостей на виплату пенсій та грошових допомог від 21.07.2020 р.; періодичним звітом №000050884 від 21.07.2020 р.; актом про результати перевірки від 21.07.2020 р.; поясненнями керівника ВПЗ ОСОБА_8 ; заяви ОСОБА_8 ;

- актом про результати інвентаризації готівкових коштів від 21.07.2020 відповідно до якого підсумок фактичної наявності готівкових коштів становить 107,50 грн., за обліковими даними - 59523,93 грн., підсумки інвентаризації - недостача на суму 59416,43 грн.;

- узагальненим актом про результати інвентаризації товарно-матеріальних цінностей від 21.07.2020 відповідно до якого за результатом інвентаризації товарно-матеріальних цінностей виявлена нестача знаків поштової оплати, маркованих конвертів, товарів для пошти (н/м), товарів балансу на загальну суму 317,22 грн.

- висновком судової економічної експертизи № 7 від 18.02.2021, відповідно до якого за результатами проведеного дослідження представлених касових документів, касових звітів та даних бухгалтерського обліку залишок коштів у касі ВПЗ Грінченкове станом на 21.07.2020 на час проведення інвентаризації документально підтверджується на суму 59523,93 грн., що відповідає даним, наведеним у Х-звіті, та даним, зазначеним у Акті про результати інвентаризації готівкових коштів від 21.07.2020 року. Різниця між обліковими даними та фактичною наявністю грошових коштів, зазначеною у акті про результати інвентаризації, становить 59416,43 грн. (59523,93 107,50 грн.), що відповідає сумі нестачі, визначеній в Акті про результати інвентаризації готівкових коштів від 21.07.2020. За даними бухгалтерського обліку Сумської дирекції АТ «Укрпошта», а саме, відповідно до витягу з відомості по рахунку НОМЕР_1 за період з 01.07.2020 по 31.12.2020, встановлена Актом про результати інвентаризації готівкових коштів від 21.07.2020 р. нестача грошових коштів обліковується на позабалансовому рахунку НОМЕР_1 «Невідшкодовані нестачі та витрати». Встановлена за актом інвентаризації від 21.07.2020 р. нестача грошових коштів у касі відділення поштового зв`язку Грінченкове Сумської дирекції АТ «Укрпошта» на суму 59 416 грн. 43 коп. документально підтверджується;

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 02.12.2020, згідно якого на підставі ухвали слідчого судді Охтирського міськрайонного суду від 24.11.2020 у Сумській дирекції АТ «Укрпошта» за адресою : м. Суми, пл. Привокзальна, 5 було вилучено наступні документи: товарний звіт по балансовому товару ВПЗ Грінченкове за період з 17.12.2019 р. по 21.07.2020 р.; товарний звіт по товарам на комісії з ПДВ ВПЗ Грінченкове за період з 17 грудня 2019 року по 21 липня 2020 року; товарний звіт по товарам на комісії без ПДВ ВПЗ Грінченкове за період з 17 грудня 2019 року по 21 липня 2020 року; товарний звіт по знакам поштової оплати ВПЗ Грінченкове за період з 17 грудня 2019 року по 21 липня 2020 року; товарний звіт по товарам для пошти ВПЗ Грінченкове за період з 17 грудня 2019 року по 21 липня 2020 року; товарний звіт по періодичним друкованим виданням ВПЗ Грінченкове за період з 17 грудня 2019 року по 21 липня 2020 року; інші документи по ВПЗ Грінченкове за період з 17 грудня 2019 року по 21 липня 2020 року, зокрема : довідки про залишки товарно-матеріальних цінностей по ВПЗ Грінченкове станом на 01.12.2019 р.; 01.01.2020 р.; 01.02.2020 р.; 01.03.2020 р.; 01.04.2020 р.; 01.05.2020 р.; 01.06.2020 р.; 01.07.2020 р.; матеріали ревізії від 21.07.2020 р. по ВПЗ Грінченкове, матеріали ревізії від 09.06.2020 р. по ВПЗ Грінченкове; матеріали ревізії від 17.12.2019 р. по ВПЗ Грінченкове; касові документи ВПЗ Грінченкове за липень 2020 р. на 648 арк., касові документи за грудень 2019 року ВПЗ Грінченкове на 261 сторінках; касові документи за червень 2020 року ВПЗ Грінченкове на 527 сторінках; касові документи за січень 2020 року ВПЗ Грінченкове на 247 сторінках; касові документи за лютий 2020 року ВПЗ Грінченкове на 266 сторінках; касові документи за березень 2020 року ВПЗ Грінченкове на 324 сторінках; касові документи за квітень 2020 року ВПЗ Грінченкове на 285 сторінках; касові документи за травень 2020 року ВПЗ Грінченкове на 307 сторінках;

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 14.01.2021, згідно якого на підставі ухвали слідчого судді Охтирського міськрайонного суду від 14.01.2021 у Сумській дирекції АТ «Укрпошта» за адресою : м. Суми, пл. Привокзальна, 5 було вилучено наступні документи: відомостей на виплату пенсій, субсидій, соціальних допомог за листопад 2019 р. на 19 арк.; за грудень 2019 р. - 107 арк.; за лютий 2020 р. на 115 арк.; за квітень 2020 р. на 112 арк.; за травень 2020 р. на 85 арк.; за червень 2020 р. на 19 арк.; за червень 2020 р. на 44 арк.; за липень 2020 р. на 40 арк.; за січень 2020 р. на 143 арк.; за січень 2020 р. на 403 арк.; за березень 2020 р. на 656 арк;

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 15.02.2021, згідно якого на підставі ухвали слідчого судді Охтирського міськрайонного суду від 15.02.2021 у Сумській дирекції АТ «Укрпошта» за адресою : м. Суми, пл. Привокзальна, 5 було вилучено наступні документи: книга обліку розрахункових операцій з 19.11.2018 р. на 80 арк.; бухгалтерську відомость по рахунку № 301 ВПЗ Грінченкове за червень та липень 2020 р.; бухгалтерську відомость відшкодування шкоди начальником ВПЗ Грінченкове ОСОБА_8 на 30 арк.; реєстр супровідного листа по ВПЗ Грінченкове за червень та липень 2020 р.; копію супровідного листа № 310028 від 09.06.2020 р. на 1 арк.; копії супровідних листів від 20.06.2020 р., 16.06.2020 р., 04.07.2020 р., 07.07.2020 р., 14.07.2020 р., 27.06.2020;

- касовим звітом від 18.07.2020, у якому міститься підпис начальника ВПЗ Грінченкове ОСОБА_8 та відбиток календарного штемпеля, який датований 18.07.2020. За даними касового звіту залишок коштів на початок дня значиться на суму 81148,89 грн., усього надійшло коштів 86205,55 грн., усього за видатком 67068,97 грн., залишок коштів на кінець дня на суму 100285,47 грн., у тому числі готівкою 63179,13 грн.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, та з чим погоджується колегія суддів, в примітці до ст. 358 КК України визначено, що під офіційним документом у цій статті та статтях 357 і 366 цього Кодексу слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

Водночас, як вбачається з матеріалів провадження, касовий звіт від 18.07.2020, у підробленні якого обвинувачувалася ОСОБА_8 як службова особа, відповідає ознакам офіційного документа, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що наказом в. о. генерального директора ПАТ «Укрпошта» від 27.02.2018 № 204 затверджено Методику оформлення касових звітів неавтоматизованих відділень поштового зв`язку філій ПАТ «Укрпошта», додатком до якої є касовий звіт (форма № 130), у якому визначено форму та реквізити такого звіту. Відповідно до пунктів 3.3. та 3.7. Методики, усі послуги/операції, що надані/здійснені ВПЗ протягом робочого дня (зміни)із розрахунком готівковими коштами, відображаються у Касовому звіті. Заповнений аркуш касового звіту підписується контролером ВПЗ і ставиться відбиток календарного штемпеля. Дата на календарному штемпелі має відповідати даті касового звіту.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що складений ОСОБА_8 касовий звіт від 18.07.2020 за формою відповідає додатку до Методики і містить всі визначені реквізити.

Тому, аналізуючи матеріали справи в своїй сукупності колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що дослідженими судом доказами підтверджується, що обвинувачена ОСОБА_8 , обіймаючи посаду начальника відділення поштового зв`язку Грінченкове Сумської дирекції AT «Укрпошта», будучи службовою особою, 21.07.2020, перебуваючи на робочому місці у відділенні поштового зв`язку Грінченкове Сумської дирекції AT «Укрпошта», використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, діючи умисно, з метою приховування розтрати грошових коштів, внесла до касового звіту по відділенню поштового зв`язку Грінченкове від 18.07.2020, який являється офіційним документом, завідомо неправдиві відомості щодо залишку каси на кінець дня в сумі 63 179 грн. 13 коп., достовірно знаючи, що в касі відділення відсутні дані грошові кошти.

При цьому доводи обвинуваченої ОСОБА_8 про те, що грошових коштів вона собі не брала і не може пояснити, як вийшла така нестача, суд першої інстанції правильно розцінив як її спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення. Вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч.2 ст. 191 КК України, попри доводи апелянтів підтверджується дослідженими судом доказами.

Таким чином, аналізуючи зібрані докази та надаючи їм оцінку з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору їх достатності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні розтрати чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем і такі її дії правильно кваліфіковані судом за ч. 2 ст. 191 КК України, а також у вчиненні внесення службовою особою до офіційного документу завідомо неправдивих відомостей і такі її дії також правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 366 КК України.

Щодо доводів апеляційної скарги обвинуваченої та захисника, то як як слідує з неї, апелянти зазначали:

1) про порушення права обвинуваченої ОСОБА_8 на захист;

2) про відсутність в діях ОСОБА_8 складу злочинів, зокрема суб`єктивної і об`єктивної сторони, умислу, корисливого мотиву, мети;

3) про відсутність оцінки суду щодо обставин підробки обвинуваченою документів;

4) про те, що суд не встановив за яких обставин ОСОБА_8 розтратила чуже майно шляхом зловживання службовим становищем (за яких обставин вона отримувала грошові кошти і товарно-матеріальні цінності, зокрема, як начальник чи як листоноша ПВЗ; коли, у якому розмірі, на яку суму; розтрата чужою майна відбулася, на думку суду, як начальником ПВЗ, чи як листоношею ПВЗ; на користь яких осіб розтратила обвинувачена чуже майно; чи мала обов`язок листоноша ПВЗ складати касові звіти; чи була листоноша ПВЗ матеріально відповідальною особою; чи укладено з ОСОБА_8 та ОСОБА_13 договори про повную індивідуальну відповідальність, як з листоношами ПВЗ; у чому полягала зацікавленість ОСОБА_8 у збагаченні інших осіб; коли і у яких сумах, які саме особи збагатилися внаслідок розтрати чужого майна внаслідок зловживання службовим становищем ОСОБА_8 );

5) про те, що судом не встановлено, що скоєння ОСОБА_8 розтрати майна шляхом зловживання службовим становищем можлива лише за наявності ввіреного обвинуваченій майна;

6) про те, що стороною обвинувачення не надано належних і допустимих доказів про дату, місце, спосіб, суму, кількість передачі обвинуваченій грошових коштів та товарно-матеріальних цінностей, які були безпосередньо їй ввірені і якими вона мала можливість розпоряджатися у період з 19.12.2019 по 09.06.2020 та з 09.06.2020 по 21.07.20204;

7) про те що прокурором не встановлено і не надано суду доказів про спосіб вчинення обвинуваченою розтрати чужого майна у сумі 59 733,65 грн і судом не з`ясовано: яким саме особам ОСОБА_8 у вказані періоди передавала товар у борг; чи повертали вказані особи грошові кошти обвинуваченій, коли ; у яких сумах; чи мала місце заборгованість по виплаті пенсій станом на 21.07.2020; у якому розмірі у розрізі кожного пенсіонера; чи відповідає форма № 55, що виписується листоноші, яка доставляла пенсії по сумам і прізвищам пенсіонерів, фактичним їх виплатам, тощо.

8) про те, що судом не встановлено який вплив здійснювала ОСОБА_8 на осіб, яким це майно було ввірено чи перебуває у їх віданні, шляхом надання вказівки підлеглій особі здійснити видачу чи передачу майна третім особам;

9) про те, що обвинувачення ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 191 КК України сформульоване не конкретно, оскільки з нього не вбачається, в інтересах якої саме третьої особи чи осіб діяла обвинувачена, здійснюючи розтрату чужого майна Сумської дирекції АТ «Укрпошта»;

10) висновок судової економічної експертизи № 7 не допустимий доказ, оскільки експертиза проводилась не державною експертною установою, а приватним експертом ОСОБА_10 . Висновком даної експертизи підтверджується лише сума нестачі у розмірі 59 416,43 грн., а нестача у інкримінованому розмірі 14 496,08 грн. не знайшла свого підтвердження. Експертиза підтверджує лише факт нестачі у касі відділення поштового зв`язку грошових коштів, а не розтрату чужого майна на вказану суму і не може сам собою бути доказом винуватості обвинуваченої в її заподіянні;

11) про те, що суд в ході допиту свідка ОСОБА_13 не встановлював обставин про те, що ОСОБА_8 давала товар пенсіонерам у борг, а вони вчасно не розраховувались, про що вона разом з листоношею ОСОБА_13 робили відповідні записи у зошиті, який вели;

12) про те, що суд досілдив, однак не дав оцінки акту про результати інвентаризації поштових відправлень та поштових переказів від 09.06.2020, від 21.07.2020, актам про перевірку наявності та відповідності розрахункових книжок, розрахункових квитанцій, відомостей на виплату пенсій та грошових допомог від 09.06.2020 та від 21.07.2020;

13) про те, що суд не врахував письмові пояснення ОСОБА_8 від 09.06.2020 та показання представника потерпілого ОСОБА_15 , які узгоджуються між собою, про те, що обвинувачена в частині нестачі у розмірі 14571,51 грн. брала товар на власні потреби та надавала товари пенсіонерам;

14) про недоведеність об`єктивної та суб`єктивної сторони розтрати чужого майна АТ «Укрпошта» обвинуваченою ОСОБА_8 , оскільки: не встановлено шляхом використання яких саме покладених на обвинувачену функцій ОСОБА_8 вчинила інкриміновані злочини; не обгрунтовано розтрату чужого майна з володіння власника Сумської дирекції АТ «Укрпощта»; не визначено момент закінчення злочину, передбаченого ч.2 ст. 191 КК України;

15) про те, що в обвинуваченні, визнаному доведеним, немає посилань на закони, постанови, накази, положення чи інші нормативні акти та їх відповідні статті, пункти (норми), що визначають належний порядок ведення начальником відділенню поштового зв`язку Грінченкове Сумської дирекції «Укрпошта» ОСОБА_8 касових операцій неавтоматизованих відділень поштового зв`язку ПАТ «Укрпошта», своєчасність та якість надання послуг, достовірність та своєчасність складання звітності, організації зберігання готівкових коштів, основних засобів та закріпленого інвентарю, ведення обліку та надання товарно-грошових, інших звітів про рух і залишки довірених матеріальних цінностей та їх порушення;

16) про те, що відомості до ЄРДР внесено 20.07.2020 за фактом розтрати чужого майна у сумі 14496,08 грн. за зверненням Сумської дирекції АТ «Укрпошта» за ч.2 ст. 191 КК України та 22.02.2021 на підставі рапорту слідчого Охтирського РВП за ч.І ст. 366 КК України. Тобто ОСОБА_8 до внесення відомостей про скоєння кримінального правопорушення до ЄРДР за заявою від 17.07.2020 особисто внесла 09.06.2020 суму виявленої нестачі у розмірі 14 496,08 грн. У з`язку з цим у діях ОСОБА_8 у період з 19.12.2020 по 09.06.2020 відсутні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 191 КК України на загальну суму 14 496,08 грн. у зв`язку з відсутністю в її діях ознак суб`єктивної сторони у виді корисливого мотиву, мети та об`єктивної сторони злочину;

17) про те, що діяння ОСОБА_8 за епізодами, що були скоєні у періоди з 19.12.2019 по 09.06.2020 та з 09.06.2020 по 21.07.2020 були кваліфіковані за ознакою єдиного злочинного умислу, спрямованого на розтрату чужого майна, зловживаючи своїм службовим становищем шляхом вчинення кількох тотожних злочинних діянь у різні періоди і у різних сумах. Проте ні слідчим, ні прокурором, у порушення вимог ст. 214 КПК України та Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, не були внесені окремі відомості до Реєстру про кримінальне правопорушення вчинене у період з 09.06.2020 по 21.07.2020 на суму 59 733,65 грн.;

18) про те, що постанова про перекваліфікацію кримінального правопорушення від 26.11.2020 судом також не досліджувалась. Постанова містить суперечності щодо кваліфікації злочинних дій, оскільки згідно з витягом ЄРДР від 20.07.2020 встановлено, що відомості про злочинні дії ОСОБА_8 було внесено саме за фактом привласнення грошових коштів у сумі 14 496,08 грн. за ч.2 ст. 191 КК України, а не за ч.1 ст. 191 КК України. Крім того, постанова не містить правових підстав для зміни кваліфікації на розтрату чужого майна шляхом зловживання службовим становищем, про що відсутні належні і допустимі докази.

19) про те, що не доведено доказами, що ОСОБА_8 саме 21.07.2020 скоїла службове підроблення касового звіту від 18.07.2020, тобто за три дні раніше до виявлення нестачі інвентаризацією. Суд не зазначив, яким способом ОСОБА_8 вчинила внесення до дійсного (справжнього) офіційного документа, який зберігає належну форму і необхідні реквізити, інформації, яка повністю або частково не відповідає дійсності;

20) про не доведення того, що ОСОБА_8 є суб`єктом злочинів пов`язаних з корупцією, тобто те, що вона є службовою особою.

У відповідь на такі доводи аапеляційної скарги обвинуваченої і захисника, колегія суддів зазначає наступне:

1) з матеріалів справи слідує, що обвинуваченій ОСОБА_8 право на захист роз`яснювалось, вона не була обмежена в можливості залучити захисника чи то з власної ініціативи за договором, чи то звернутись з клопотанням про призначення їй захисника на безоплатній основі. При цьому, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 191 та ч.1 ст. 366 КК України, які з урахуванням ч. 1 ст. 52 КПК України обов`язкової участі захисника у кримінальному провадженні не вимагають;

2) щодо складу злочинів за ч.2 ст. 191 та ч.1 ст. 366 КК України, про відсутність яких в діях обвинуваченої ОСОБА_8 вели мову апелянти то колегія суддів зазначає наступне.

Так, з об`єктивної сторони злочин, передбачений ст. 191 КК України може бути вчинений у формі:

- привласнення чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні;

- розтрати такого майна зазначеною особою;

- привласнення, розтрати або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

Суб`єктом привласнення і розтрати або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службової особи своїм службовим становищем (ч.2 ст. 191 КК України) може бути лише службова сооба.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом і корисливим мотивом.

Як слідує з матеріалів справи, встановлено судом і визано доведеним обвинувачена ОСОБА_8 , умисно, будучи службовою особою, заволоділа чужим майном шляхом зловживання своїм службовим становищем.

Зокрема судом встановлено та не ставиться учасниками справи під сумнів те, що ОСОБА_8 дійсно була начальником відділення поштового зв`язку Грінченкове.

Крім цього, попри висновки апелянтів ОСОБА_8 наділена організаційно- розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, що безумовно свідчить про існування в неї статусу службвої особи та підтверджується дослідженими судом доказами, в тому числі положенням, про відділення поштового зв`язку Сумської дирекції Публічного акціонерного товариства «Укрпошта», затвердженого директором Сумської дирекції ПАТ «Укрпошта» 06.02.2018 та договором, про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 01.11.2011, укладеним між Сумською дирекцією УДППЗ „Укрпошта" в особі директора ОСОБА_19 з однієї сторони, та працівником ОСОБА_8 з іншої сторони.

Також судом встановлено, що в період часу з 19.12.2019 по 09.06.2020, ОСОБА_8 здійснила розтрату грошових коштів на суму 377,14 грн та товарно-матеріальних цінностей заподіявши AT «Укрпошта» матеріальної шкоди на загальну суму 14 496,08 грн.

Крім цього, ОСОБА_8 в період часу з 09.06.2020 по 21.07.2020 здійснила розтрату грошових коштів в сумі 59 416,43 грн та товарно-матеріальних цінностей заподіявши AT «Укрпошта» матеріальної шкоди на загальну суму 59 733,65 грн.

Всього злочинними діями ОСОБА_8 було заподіяно матеріальної шкоди AT «Укрпошта» на загальну суму 74 229,73 грн.

Як вбачається з пояснень обвинуваченої ОСОБА_8 , остання в суді першої інстанції свою вину у вчиненому визнала частково та між іншого пояснювала, що дійсно працювала начальником відділення поштового зв`язку Грінченкове Сумської дирекції АТ «Укрпошта» на 0,3 ставки, вона приймала гроші на видачу пенсії, оформляла грошові перекази, посилки, кореспонденцію, приймала на пошті платежі від громадян за комунальні послуги. Також зазначала, що на пошту привозила товар, які продавала через касовий аппарат і давала в борг, помічаючи в зошит. ОСОБА_8 також пояснювала, що в кінці місяця виявлялося, що гроші не були повернуті по тим товарам, що вона давала у борг, а тому вона рахувала, що товар є в наявності, а потім, як гроші віддавали, цей товар проводила через касу. Також ОСОБА_8 зазначала, що в кінці лютого 2020 року вона виявила, що у неї нестача грошових коштів приблизно 59 тисяч гривень, по паперам ця сума повинна бути, а в касі її не було. В ході інвентаризації було встановлено нестачу по товару, що йшов для продажу, на суму приблизно 14 000 гривень, а також їй порахували конверти, листівки та газети, які були забруднені, на суму 300 грн. Дану суму нестачі вона одразу погасила шляхом внесення грошових коштів у касу підприємства. А про 59 тисяч гривень недостачі вона не повідомила перевіряючим, а записала їх як виплачену пенсію, склавши форму № 55 (форма, яка виписується листоноші, яка доставляє пенсію, в ній записуються відомості про кількість пенсіонерів і суму пенсії). Однак насправді цих грошей у касі не було. Зауважувала, що відшкодовувати шкоду вона не відмовляється, по мірі можливості буде її платити.

Аналізуючи матеріали справи та пояснення самої обвинуваченої ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що остання вказані протиправні дії виконувала усвідомлюючи їх суспільно-небезпечний характер і передбачала можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій та бажала їх настання, тобто злочин вчинила з прямим умислом і з корисливим мотивом.

Тому, виходячи з викладеного апеляційний суд не вбачає підстав стверджувати про відсутність в діях ОСОБА_8 складу передбаченого ч.2 ст. 191 ККУкраїни злочину, оскільки всі його складові встановлені.

Також колегія суддів не вбачає підстав стверджувати і про відсутність в діях ОСОБА_8 і іншого злочину, за ч.1 ст. 366 КК України виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 366 КК України основним безпосереднім об`єктом службового підроблення є визначений законом порядок діяльності державних органів місцевого самоврядування, їх апарату, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності в частині підготовки, складання, використання і видачі офіційних документів, а також посвідчення фактів, які мають юридичне значення. Факультативним додатковим об`єктом цього злочину можуть бути права та свободи людини і громадянина, власніть тощо.

Офіційними є документи, що складають і видаються службовими особами від імені органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян, а також підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, які посвідчують конкренті факти й події, що мають юридичне значення, складені належними чином за формою і мають необхідні реквізити (штапм, печатку, номер, дату, підпис).

З об`єктивної сторони злочин може полягати у таких формах:

- внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей;

- інше підробледення документів;

- складання завідомо неправдивих документів;

- видача завідомо неправдивих документів.

Внесення у офіційний документ неправдивих відомостей передбачає внесення у дійсний офіційний документ даних, що не відповідають дійсності повністю або частково.

Суб`єктом службового підроблення може бути лише службова оособа. З суб`єктивної сторони злочин може бути вчинено лише з прямим умислом.

Як йшлося вище, судом встановлено те, що ОСОБА_8 вчиняючи даний злочин службовою особою була та, як зазначала в поясненнях сама ОСОБА_8 вона про 59 тисяч гривень недостачі не повідомила перевіряючим, а записала їх як виплачену пенсію, склавши форму № 55 (форма, яка виписується листоноші, яка доставляє пенсію, в ній записуються відомості про кількість пенсіонерів і суму пенсії). Однак насправді цих грошей у касі не було.

Підстав стверджувати, що вказані дії ОСОБА_8 вчиняла не умисно, колегією суддів не встановлено.

3) щодо відсутності оцінки суду по обставинам підробки обвинуваченою документів, про що вказували апелянти, то колегія суддів до таких доводів відноситься критично, оскільки з огляду на пояснення обвинуваченої та досліджених судом доказів, вони не відповідають дійсності.

4, 7) колегія суддів не може визнати такими, що впливають на правильність встановлення фактичних обставин справи і на доведеність вини ОСОБА_8 в інкримінованих їй злочинах доводи апелянтів про те, що суд не встановив за яких саме обставин та яким способом ОСОБА_8 розтратила чуже майно шляхом зловживання службовим становищем, оскільки судом було вислухано обвинувачену, представника потерпілого, свідків і досліджено ряд доказів на підтвердження фактичних обставин справи, які ставились в провину обвинуваченій. При цьому, про обставини, як саме відбувалась розтрата майна ОСОБА_8 посилалась як не розуміння цього факту, що розцінюється як спосіб захисту. Посилання апелянтів на подальшу долю майна, як саме воно було використано обвинуваченою, немає значення в доведеності її вини, як і те, які функції виконувала листоноша та як вона взаємодіяла з ОСОБА_8 (начальником поштового відділення), на останній з яких і є обов`язок по збереженню ввіреного їй майна.

5) аналізуючи доводи апелянтів викладенів в цьому пункті колегія суддів зауважує про те, що розтрата майна можлива лише за наявності цього майна, а тому питання викладене в цьому пункті слід визнати надуманим.

6) щодо тверджень апелянтів про ненадання доказів про дату, місце, спосіб, суму, кількість передачі обвинуваченій грошових коштів та товарно-матеріальних цінностей, які були безпосередньо їй ввірені і якими вона мала можливість розпоряджатися, то до них колегія суддів відноситься критично, оскільки факт щодо наявного і зниклого майна та коштів встановлювався актом про результати інвентаризації готівкових коштів від 21.07.2020 та узагальненим актом про результати інвентаризації ТМЦ від 21.07.2020.

8) щодо встановлення того, який вплив здійснювала ОСОБА_8 на осіб, яким це майно було ввірено чи перебуває у їх віданні, шляхом надання вказівки підлеглій особі здійснити видачу чи передачу майна третім особам, то колегія суддів такі доводи апелянтів вважає безпідставними, оскільки службою і матеріально відповідальною особою є саме ОСОБА_8

9) щодо доводів апелянтів про нібито некоректно сформульоване обвинувачення за ч.2 ст. 191 КК України так як з нього не вбачається, в інтересах якої саме третьої особи чи осіб діяла обвинувачена, здійснюючи розтрату чужого майна Сумської дирекції АТ «Укрпошта», то колегія суддів відноситься до них критично, оскільки про третіх осіб у встановлених судом фактичних обставинах не йдеться, існує дві сторони АТ «Укрпошта», якій заподіяна шкода та обвинувачена ОСОБА_8 , яка своїми діями її заподіяла.

10) щодо тверджень апелянтів про недопустимість як доказу висновку судової економічної експертизи № 7, оскільки експертиза проводилась не державною експертною установою, а приватним експертом ОСОБА_10 , то колегія суддів вважає їх безпідставними з огляду на ст. 7 ЗУ «Про судову експертизу» в якій йдеться про суб`єктів судово-експертної діяльності та з огляду на ст. 69 КПК України в якій розкривається поняття про особу експерта. При цьому, експертиза проводилась щодо встановлення факту нестачі грошових коштів у касі відділення поштового зв`язку Грінченкове Сумської дирекції АТ «Укрпошта» на суму 59416,43 грн, щодо суми збитків по нестачі товарно-матеріальних цінностей, то вона встановлювалась іншими викладеними вище доказами, в тому числі актами про результати інвентаризації. Вказаний висновок експерта дійсно підтверджує акт нестачі у касі відділення поштового зв`язку грошових коштів, однак в супереч доводам апелянтів, він не виступає єдиним чи самостійним, виключним доказом вини обвинуваченої.

11) щодо доводів апелянтів про те, що суд в ході допиту свідка ОСОБА_13 не встановлював обставин про те, що ОСОБА_8 давала товар пенсіонерам у борг, а вони вчасно не розраховувались, про що вона разом з листоношею ОСОБА_13 робили відповідні записи у зошиті, який вели, то до них колегія суддів відноситься критично, оскільки вказана обставина ніяким чином не виключає в діях ОСОБА_8 складу інкримінованого їй злочину. Ведення зошиту, надання товарів в борг, не звільняє ОСОБА_8 , як службової і матеріально відповідальної особи, від відповідальності за нестачу коштів у відділені пошти.

12) щодо тверджень апелянтів про дослідження судом, однак не надання оцінки актам про результати інвентаризації, актам про перевірку наявності та відповідності розрахункових книжок, розрахункових квитанцій, відомостей на виплату пенсій та грошових допомог, то колегія суддів не вбачає підстав стверджувати про це як про порушення, оскільки з матеріалів слідує, що вказані докази судом першої інстанції повно і всебічно досліджені, враховані при ухваленні обвинувального вироку, однак апелянтами не вказано, яка саме їх недооцінка вплинула на правильність встановлення фактичних обставин справи і як вони виключають вину обвинуваченої в інкримінованих злочинах.

13) щодо письмових пояснень ОСОБА_8 і представника потерпілого, то колегія суддів зауважує на ст. 23 КПК України (безпосередність дослідження показань, речей і документів). При цьому пояснення про те, що ОСОБА_8 брала товар на власні потреби та надавала товари пенсіонерам не звільняють її від відповідальності за встановлену нестачу коштів за цей товар на момент інвентаризації.

14) щодо недоведеності об`єктивної та суб`єктивної сторони розтрати чужого майна АТ «Укрпошта» обвинуваченою ОСОБА_8 , то їх наліз йшовся вище і не знайшов свого підтвердження.

15) щодо змісту обвинувачення, яке визнано доведеним, де апелянти стверджували про відсутність в такому обвинуваченні посилань на закони, постанови, накази, положення чи інші нормативні акти та їх відповідні статті, пункти (норми), що визначають належний порядок ведення начальником відділенню поштового зв`язку Грінченкове Сумської дирекції «Укрпошта» ОСОБА_8 касових операцій неавтоматизованих відділень поштового зв`язку ПАТ «Укрпошта» та інших повноважень, то тут слід зауважити, що суд встановлює обставини справи в межах пред`явленого обвинувачення. При цьому, в мотивувальній частині вироку суду йдеться про детальний аналіз доказів в тому числі і в частині повноважень ОСОБА_8 .

16) щодо висновків апелянтів про самостійне внесення ОСОБА_8 грошових коштів до моменту внесення відомостей про скоєння кримінального правопорушення до ЄРДР, то вказана обставина не звільняє обвинувачену від відповідальності за вчинення злочину, який в суді знайшов своє підтвердження та не впливає на правильність його правової кваліфікації.

17) щодо тверджень апелянтів про безпідставне не внесення до ЄРДР кожного окремо з епізодів злочину, то до них колегія суддів відноситься критично оскільки витяг з ЄРДР не носить в собі прямого доказового значення, а виступає лише процесуальним документом, який лише доповнює доказову базу, та може бути корегований уповноваженою на внесення до нього відомостей особою в залежності від кваліфікації дій та фабули злочину. При цьому дії за епізодами охоплені одним умислом.

18) щодо постанови про перекваліфікацію кримінального правопорушення від 26.11.2020, то з матеріалів справи слідує, що по хронології вона була винесена після внесення відомостей в ЄРДР, щодо зміни правової кваліфікації в ній, то правові підстави на це були, що знайшло свій результат в обвинувальному вироку суду.

19) щодо службового підроблення касового звіту від 18.07.2020, то вказану обставину обвинувачена ОСОБА_8 сама підтвердила, зокрема зазначила, що вона дійсно про 59 тисяч гривень недостачі не повідомила перевіряючим, а записала їх як виплачену пенсію, склавши форму № 55 (форма, яка виписується листоноші, яка доставляє пенсію, в ній записуються відомості про кількість пенсіонерів і суму пенсії). Однак насправді цих грошей у касі не було.

20) щодо існування в обвинуваченої ОСОБА_8 на момент вчинення злочинів статусу службової особи, то про нього йшлося вище з відповідною на те оцінкою, яку надано ще судом першої інстанції та з якою колегія судідів за встановлених обставин погоджується.

Щодо призначеного обвинуваченій ОСОБА_8 покарання то колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі ст. ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, покарання за своїм видом і розміром повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

При цьому суд наділений дискреційними повноваженнями обирати винній особі вид і розмір заходу примусу у межах санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Судова дискреція (судовий розсуд) є інтелектуально-вольовою владною діяльністю суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Поняття судового розсуду у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною.

Загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити менш суворий вид покарання або більш суворий в межах санкції статті. А у випадках, коли санкція статті передбачає тільки один вид покарання, суд наділений функцією обирати розмір цього покарання. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість призначення передбаченого законом покарання, яке б сприяло його меті та було достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, вказаних вимог суд першої інстанції дотримався.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_8 покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, суд першої інстанції враховував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винної та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Зокрема судом становлено, що обвинувачена ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, не одружена, має на утриманні матір похилого віку, офіційно не працевлаштована, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обтяжуючих покарання обставин згідно зі ст.67 КК України судом не встановлено, а до пом`якшуючих покарання суд відніс те, що тяжких наслідків не настало, а ОСОБА_8 добровільно частково відшкодувала завдану шкоду.

Тому, з врахуванням викладеного, конкретних обставин справи, особи винної, суд першої інстанції, зваживши на роль кари як мети покарання, дійшов правильного висновку, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченої ОСОБА_8 та попередження нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.

При цьому суд першої інстанції правильно врахував і те, що вимоги ч. 1 ст. 75 КК України та примітка ст. 45 КК України, в своїй сукупності встановлюють заборону на застосування положень ст. 75 КК України до осіб, що вчинили корупційне кримінальне правопорушення, а саме кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 191 КК.

Водночас, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Згідно до ч.5 ст. 74 КК України особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження злочин передбачений ч. 1 ст. 366 КК України (внесення службовою особою до офіційного документу завідомо неправдивих відомостей) відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, і вчинений він обвинуваченою ОСОБА_8 21.07.2020, тобто на дату апеляційного розгляду справи 29.02.2024 минуло понад три роки.

Також, з матеріалів справи слідує, що обвинувачена ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 366 КК України так і не визнала і клопотань про звільнення її від кримінального покарання за цим злочином не заявила.

Однак, встановивши вказані обставини, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК України колегія суддів вважає за необхідне вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16.11.2021 змінити та звільнити ОСОБА_8 від покарання призначеного за ч. 1 ст. 366 у виді 1 року обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, на строк 1 рік, на підставі п.2 ч. 1 ст. 49 та ч.5 ст. 74 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то до його аналізу колегія суддів не вдається, що узгоджується з положеннями ст. 404 КПК України.

Враховуючи викладене, не встановивши підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_8 і захисника ОСОБА_7 та не встановивши істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при ухваленні судом першої інстанції відносно ОСОБА_8 обвинувального вироку, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду змінити лише в частині вказаних вище підстав, а в іншій частині цей вирок слід залишити без зміни, тим самим відмовивши апелянтам в задоволенні їх вимог за необгунтованістю.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити в задоволенні спільної апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_8 і захисника ОСОБА_7 .

Вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16.11.2021, відносно ОСОБА_8 , в частині призначеного покарання, змінити.

Звільнити ОСОБА_8 від покарання призначеного за ч. 1 ст. 366 у виді 1 року обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, на строк 1 рік, на підставі п.2 ч. 1 ст. 49 та ч.5 ст. 74 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Вважати ОСОБА_8 засудженою за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України до покарання у виді 1 року 1 місяця обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, на строк 2 роки.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4