В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001405 від 06.07.2023, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, неодруженого, який згідно ст. 89 КК України раніше не судимий,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 361 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001405 від 06.07.2023, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 361 Кримінального кодексу України.

Судом встановлено, що за змістом обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 361 КК України, а саме в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, а також у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), а також у несанкціонованому втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих) систем.

03 липня 2023 року близько 00 год. 25 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи на ринку «П`яний», що за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Бородіна, біля буд. №3«б», діючи умисно, передбачаючи суспільну небезпечність свого діяння та його караність, реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою із застосуванням обману, попросив у гр. ОСОБА_6 , належний йому мобільний телефон марки «Nokia» моделі «C21» під приводом необхідності слухання музики та пообіцяв йому його повернути, проте скориставшись тим, що потерпілий перебував у стані алкогольного сп`яніння, пішов у невідомому напрямку, чим завдав потерпілому матеріального збитку на суму 2 530 гривень.

Близько 06 год. 00 хв 03 липня 2023 року, ОСОБА_4 , використовуючи належний потерпілому ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Nokia» моделі «C21», за допомогою електронного платіжного засобу «Приват 24», який згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є електронним платіжним засобом, та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, користуючись даними клієнта АТ КБ «Приват банк» ОСОБА_6 , переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій в сфері використання електронно-обчислювальних машин, систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у формі несанкціонованого втручання в роботу електронної платіжної системи, порушуючи процедуру отримання дозволу на проведення операцій з використанням електронного платіжного засобу, не санкціоновано, тобто самочинно, без дозволу держателя спеціального засобу або уповноваженої особи, втрутився в роботу електронного платіжного засобу «Приват 24», що виразилось у введенні коду, який ОСОБА_4 попередньо підгледів у потерпілого ОСОБА_6 та отриманні доступу до електронного платіжного засобу мобільного додатку «Приват 24» і тим самим, не санкціоновано втрутився у роботу вказаного електронного платіжного засобу без дозволу потерпілого ОСОБА_6 , від його імені.

В період часу з 05 год. 56 хв. по 06 год. 00 хв. 03 липня 2023 року, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, спрямованим на таємне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, за допомогою електронного платіжного засобу «Приват 24» для оплати покупок та переказу грошових коштів, шляхом використання банківської карти відкритої АТ КБ «Приват Банк» на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснив переказ грошових коштів на банківську картку в АТ КБ «Альфа Банк» № НОМЕР_1 відкриту на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме 03.07.2023 року о 05:56 год, у сумі 10 058,78 грн, та о 06:00 год., у сумі 10 050 грн, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на 20 108, 78 грн.

У підготовчому судовому засіданні з розгляду вказаного кримінального провадження прокурор надав суду угоду про визнання винуватості.

З угоди про визнання винуватості вбачається наступне.

Угода про визнання винуватості (далі - Угода) укладена 13 лютого 2024 року у місті Ужгород у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001405 від 06.07.2023, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 361 Кримінального кодексу України.

Сторонами цієї угоди є: прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинувачений у цьому провадженні ОСОБА_4 . Угода про визнання винуватості укладена між сторонами за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 .

Угода містить формулювання обвинувачення, правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; істотні для цього кримінального провадження обставини; беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення; узгоджене сторонами покарання та згода обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди для сторін, наслідки невиконання угоди. Угода про визнання винуватості скріплена підписами сторін (прокурора, обвинуваченого, захисника).

Пунктом 4 Угоди визначено міру покарання узгоджену сторонами:

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України обвинуваченому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років;

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України обвинуваченому необхідно призначити покарання у вигляді обмеження волі строком на 3 роки;

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України обвинуваченому необхідно призначити покарання у вигляді обмеження волі строком на 3 роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 слід визначити, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років.

Також сторонами погоджено застосування норм ст. 75 КК України, у зв`язку з чим вони дійшли згоди про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та застосуванням судом іспитового строку.

У судовому засіданні прокурор також зазначив, що при укладенні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому міру покарання, узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості.

Захисник у судовому засіданні угоду про визнання винуватості підтримав, просив суд її затвердити, оскільки при складанні даної угоди були дотриманні вимоги, передбаченні КПК України, та права його підзахисної.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення беззастережно визнав та просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про надання згоди на укладення угоди про визнання винуватості, а також заяву про розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 2 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Відповідно до ч. 5 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений визнав себе винним, віднесені до категорії тяжких злочинів (ч. 4 ст. 185 КК України), а також до кримінальних проступків ( ч. 1 ст. 190 ат ч. 1 ст. 361 КК України) та внаслідок яких шкода завдана інтересам окремої особи, тобто потерпілому ОСОБА_6 .

У свою чергу ОСОБА_6 у відповідності до абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України письмово надав згоду прокурору, викладену у формі заяви, на укладення угоди про визнання винуватості.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди прокурор та обвинувачений, визначена в межах санкцій ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 361 КК України, угода не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладення такої угоди судом не встановлено.

Окрім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473, ст. 394, ст.424 КПК України, характер обвинувачень, щодо яких визнає себе винним, положення ч.4 ст.474 КПК України, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч.1 ст.476 КПК України. Укладення угоди є цілком добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується з призначенням судом узгодженого угодою виду та міри покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З врахуванням вищевказаного, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода, укладена 13 лютого 2024 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 про визнання винуватості, відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений визнав вину добровільно, фактичні підстави для визнання вини наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

Таким чином, за вказаних обставин суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях і кваліфікує дії останнього за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 361 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, а також заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), а також несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

До обставин, які пом`якшують покарання суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини кримінального провадження, наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, зокрема щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, раніше не судимий.

За таких обставин суд вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченого ОСОБА_4 може сприяти покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості та визначене в межах санкції ч. 4 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, за ч. 1 ст. 190 КК України - у вигляді обмеження волі строком на 3 роки та за ч. 1 ст. 361 КК України - у вигляді обмеження волі строком на 3 роки, та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, звільнивши останнього від реального відбуття покарання із визначенням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України строком на 1 рік.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 118, 122, 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути на користь держави процесуальні витрати у розмірі 1434,00 грн. за проведення товарознавчої експертизи від 12.07.2023 №СЕ-19/107-23/6725-ТВ.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання щодо речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 395, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 15 лютого 2024 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001405 від 06.07.2023 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 361 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання:

-зач. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

-за ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки;

-за ч. 1 ст. 361 Кримінального кодексу України у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням строком на один 1 (один) рік, на підставі ст. 75 КК України.

Відповідно до ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Нагляд за ОСОБА_4 доручити уповноваженому органу з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 1434,00 грн. за проведення товарознавчої експертизи від 12.07.2023 №СЕ-19/107-23/6725-ТВ.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Nokia C21», яку упаковано до спеціального пакету НПУ СУ №PSP 2166511 повернути власнику ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1