ВИРОК

іменем України

27.02.2024 м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження № 0001340 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.10.2023, відносно:

ОСОБА_3 , який народився у ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Дніпропетровську, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утримані неповнолітніх та непрацездатних осіб, не маючого місця реєстрації, фактично проживаючого у квартирі АДРЕСА_1 , раніше судимого:

02.08.2023 Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5років з іспитовим строком 1 рік

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 357, ч.4 ст.185 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4

потерпіла - ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

1-й епізод:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив умисне кримінальне правопорушення, достовірно знаючи, про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Так, ОСОБА_3 , 16 жовтня 2023 року, у невстановлений в ході досудового розслідування час, однак не пізніше 07 год. 00 хв., проходячи біля будинку №80 по вул.Софії Ковалевської у м. Дніпро, побачив на землі банківську картку АТ «АКЦЕНТ-БАНК», номер рахунку НОМЕР_1 , яка обладнана технологією безконтактної оплати та припустив, що на зазначеній банківській картці знаходяться грошові кошти і у нього виник кримінально-протиправний умисел направлений на привласнення офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів, а саме вищевказаної банківської картки.

Відповідно до примітки ст.358 Кримінального кодексу України, під офіційним документом у цій статті та статтях 357 і 366 цього Кодексу слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовній діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити. Відповідно до ст.1 Закону України «Про інформацію» №2657-ХП від 2 жовтня 1992 року, п.п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2, ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» №2346 ІІІ від 05 квітня 2001 року, ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» №2121-Ш від 7 грудня 2000 року, документом визнається будь-який матеріальний носій, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі, а засобами доступу до банківських рахунків (платіжним інструментом) засоби певної форми на паперовому, електронному чи іншому виді носія інформації, використання якого ініціює переказ грошей з відповідного рахунку. Одним із видів доступу до банківських рахунків є спеціальні платіжні засоби.

Так, ОСОБА_3 , реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел направлений на привласнення офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів, 16 жовтня 2023 року, у невстановлений в ході досудового розслідування час, однак не пізніше 07 годин 00 хвилин, перебуваючи біля будинку № 80 по вул.Софії Ковалевської у м.Дніпро, діючи умисно, з корисливих мотивів, та усвідомлюючи, що банківська картка є офіційним документом і на ній можуть бути грошові кошти, підняв з землі банківську картку АТ «АКЦЕНТ-БАНК», номер рахунку НОМЕР_1 , яка належить потерпілій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та поклав її до кишені одягненої на ньому куртки, тим самим привласнив вищевказану банківську картку.

Умисні дії ОСОБА_3 , що виразилися у привласненні офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 357 КК України.

2-й епізод:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , продовжуючи свою злочинну діяльність, достовірно знаючи, про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», 16.10.2023 у невстановлений в ході досудового розслідування час, однак не пізніше 07 годин 00 хвилин, знаходився біля магазину ТОВ «АТБ-Маркет», що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, 87М, та утримував при собі банківську картку АТ «АКЦЕНТ-БАНК», номер рахунку НОМЕР_1 , яка обладнана технологією безконтактної оплати та належить потерпілій ОСОБА_7 .

В той же час, у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, а саме грошових коштів, які знаходяться на розрахунковому рахунку НОМЕР_1 банківської картки АТ «АКЦЕНТ-БАНК», яка належать потерпілій ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 , 16.10.2023, приблизно о 07:00 годині, утримуючи при собі банківську картку АТ «АКЦЕНТ-БАНК», номер рахунку НОМЕР_1 , яка обладнана технологією безконтактної оплати та належить потерпілій ОСОБА_7 , зайшов до приміщення магазину ТОВ «АТБ-Маркет», що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, 87М, де діючи умисно, з корисливих мотивів, вчиняючи злочин повторно, використовуючи вказану банківську картку, 16.10.2023 у період часу з 07 год. 02 хв. до 07 год. 22 хв. придбав товар в магазині за вищевказаною адресою на загальну суму 5 286 гривень, тим самим таємно викрав грошові кошти, які знаходились на розрахунковому рахунку вищевказаної банківської картки та належать потерпілій ОСОБА_7 .

Своїми умисними діями, ОСОБА_3 , спричинив потерпілій ОСОБА_7 , матеріальний збиток на загальну суму 5 286 гривень.

Умисні дії, ОСОБА_3 , що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення відповідальність за який передбачена ч. 4 ст. 185 КК України.

3-й епізод:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , достовірно знаючи, про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», 22 жовтня 2023 року, у невстановлений в ході досудового розслідування час, однак не пізніше 07 год. 29 хв., проходячи біля будинку №64 по вул.Калинова у м. Дніпро, побачив на землі банківську картку АТ «АКЦЕНТ-БАНК», номер рахунку НОМЕР_2 , яка обладнана технологією безконтактної оплати та припустив, що на зазначеній банківській картці знаходяться грошові кошти і у нього виник кримінально-протиправний умисел направлений на привласнення офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів, а саме вищевказаної банківської картки.

Відповідно до примітки ст.358 Кримінального кодексу України, під офіційним документом у цій статті та статтях 357 і 366 цього Кодексу слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовній діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити. Відповідно до ст.1 Закону України «Про інформацію» №2657-ХП від 2 жовтня 1992 року, п.п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2, ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» №2346 ІІІ від 05 квітня 2001 року, ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» №2121-Ш від 7 грудня 2000 року, документом визнається будь-який матеріальний носій, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі, а засобами доступу до банківських рахунків (платіжним інструментом) засоби певної форми на паперовому, електронному чи іншому виді носія інформації, використання якого ініціює переказ грошей з відповідного рахунку. Одним із видів доступу до банківських рахунків є спеціальні платіжні засоби.

Так, ОСОБА_3 , реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел направлений на привласнення офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів, 22 жовтня 2023 року, у невстановлений в ході досудового розслідування час, однак не пізніше 07 годин 29 хвилин, перебуваючи біля будинку № 64 по вул.Калинова у м.Дніпро, діючи умисно, з корисливих мотивів, та усвідомлюючи, що банківська картка є офіційним документом і на ній можуть бути грошові кошти, підняв з землі банківську картку АТ «АКЦЕНТ-БАНК», номер рахунку НОМЕР_2 , яка належить потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та поклав її до кишені одягненої на ньому куртки, тим самим привласнив вищевказану банківську картку.

Умисні дії ОСОБА_3 , що виразилися у привласненні офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 357 КК України.

4-й епізод:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 продовжуючи свою злочинну діяльність, достовірно знаючи, про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», 22.10.2023 у невстановлений в ході досудового розслідування час, однак не пізніше 07 годин 29 хвилин, знаходився біля магазину «Мега Сейл» ФОП « ОСОБА_8 », що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Академіка Образцова, 2Б, та утримував при собі банківську картку АТ «АКЦЕНТ-БАНК», номер рахунку НОМЕР_2 , яка обладнана технологією безконтактної оплати та належить потерпілій ОСОБА_5 .

В той же час, у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, а саме грошових коштів, які знаходяться на розрахунковому рахунку НОМЕР_2 банківської картки АТ «АКЦЕНТ-БАНК», яка належать потерпілій ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 , 22.10.2023, приблизно о 09 годині 30хвилин , утримуючи при собі банківську картку АТ «АКЦЕНТ-БАНК», номер рахунку НОМЕР_2 , яка обладнана технологією безконтактної оплати та належить потерпілій ОСОБА_5 , зайшов до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ФОП « ОСОБА_8 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де діючи умисно, з корисливих мотивів, вчиняючи злочин повторно, використовуючи вказану банківську картку, 22.10.2023 о 09:42 год. придбав товар в магазині за вищевказаною адресою на суму 405.00 гривень, тим самим таємно викрав грошові кошти, які знаходились на розрахунковому рахунку вищевказаної банківської картки та належать потерпілій ОСОБА_5 .

Своїми умисними діями, ОСОБА_3 , спричинив потерпілій ОСОБА_5 , матеріальний збиток на суму 405 гривень.

Умисні дії, ОСОБА_3 , що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення відповідальність за який передбачена ч. 4 ст. 185 КК України.

2. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав частково лише за епізодами 3-4 щодо привласненні банківської картки потерпілої ОСОБА_5 , вказавши про те, що він дійсно знайшов банківську картку останньої, та розраховуючись цією банківської карткою придбав чоловічі кросівки в магазині «Мегасел». Що стосується епізодів 1-2 з приводу привласнення банківської картки потерпілої ОСОБА_7 , та подальшої крадіжки грошових коштів з цієї картки вину не визнав. Вважав, що саме потерпілі винуваті, що загубили свої речі, тому відносно нього необхідно ухвалити виправдувальний вирок.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, суд допитавши потерпілу ОСОБА_5 , свідків, дослідивши письмові матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 357, ч.4 ст.185 КК України.

Так, у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 повідомила, що в день події вона їхала з роботи, і можливо забула банківську картку у банкоматі. Далі, того ж дня десь о 18:00 -19:00 годині перебуваючи вдома, вона не знайшла картку, після чого заблокувала її. У банку їй повідомили про те, що здійснювались оплати з карти. Вона у магазині де були придбані кросівки і проведено розрахунок її карткою вказали на особу схожу на ОСОБА_3 , якого вона знала особисто. Тому вона пішла до ОСОБА_3 , щоб надати йому можливість відшкодувати їй усі витрачені кошти. Але ОСОБА_3 пообіцяв віддати гроші, але цього не зробив, при цьому він не відмовлявся від того факту, що здійснював розрахунок її коштами на суму 1000.00грн.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_9 повідомила, що вона працює продавцем у магазині «Мега Сейл», 22.10.2023, вранці, ОСОБА_3 придбав кросівки чорного кольору, за які розрахувався банківською карткою без введення пін коду.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду повідомила, що вона працює продавцем-консультантом в магазині «Мегасел», де бачила, як ОСОБА_3 купував кросівки вартістю приблизно 500 грн., за які він розрахувався не належною йому банківською картою.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду повідомив, що обвинувачений ОСОБА_3 є його старшим братом, його особу він підтверджує, але з приводу даного кримінального провадження йому нічого не відомо, оскільки вони із братом не спілкуються та проживають окремо один від одного.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду повідомила, що вона працювала касиром у магазині «АТБ-маркеті» по вул.Калинова 87М, де ОСОБА_3 розраховувався за товар банківською карткою.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується, окрім показів потерпілої та свідків, письмовими доказами дослідженими у судовому засіданні.

Так, 16.10.2023 ОСОБА_7 , а 24.10.2023 ОСОБА_5 звернулися до поліції із заявами про вчинення кримінальних правопорушень та просили вжити заходи до невідомої особи, яка заволоділа їх грошовими коштами, шляхом зняття з банківських карток.

Як слідує з Виписки АТ «АКЦЕНТ-БАНК», номер рахунку НОМЕР_1 , 16.10.2023 у магазині АТБ,здійснено витрати на суму 5286.00 гривень, що підтверджується копіями касових чеків.

Відповідно до відеозапису з камер відео нагляду із магазину ТОВ «АТБ-Маркет» у місті Дніпрі по вулиці Калинова 87м, слідує, як ОСОБА_3 , на касі розраховується за товар банківською карткою, приклавши її до терміналу, пароль не вводить.

Під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.10.2023 свідок ОСОБА_12 на фото під №1 та свідок ОСОБА_13 на фото під №4 на якому зображено ОСОБА_3 , впізнали чоловіка який 16.10.2023 приблизно о 07.00 годині зайшов до магазину АТБ у місті Дніпрі, вул. Калинова, 87М,та придбав товар на загальну суму більше 5000.00 гривень, розрахувавшись банківською карткою.

Як слідує з виписки по картці АТ «АКЦЕНТ-БАНК», номер рахунку НОМЕР_2 , 22.10.2023 о 09:42 год. у магазині «Мега Сейл» ФОП « ОСОБА_8 » відбулося зняття грошових коштів на суму 405.00 гривень, що підтверджується копією касового чеку ФОП ОСОБА_8 .

Під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.10.2023 свідок ОСОБА_10 на фото під №2 та свідок ОСОБА_9 на фото під №1 на якому зображено ОСОБА_3 , впізнали чоловіка який 22.10.2023 приблизно о 09.40 годині зайшов до «Мега Сейл» у м. Дніпрі, вул. Академіка Образцова, 2Б, придбав кросівки за 405.00 гривень, розрахувавшись банківською карткою.

Відповідно до протоколу огляду від 31.10.2023, ОСОБА_3 за участі понятих, добровільно видав для огляду кросівки чоловічі чорного кольору, пояснивши, що ці кросівки він придбав у магазині Мега Сейл» у м. Дніпрі, вул. Академіка Образцова, 2Б, а саме 22.10.2023 при цьому розрахувався за кросівки викраденою банківською карткою.

Відповідно до протоколу пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 02.11.2023, свідок ОСОБА_10 , у присутності понятих, на фото під №2 впізнала кросівки, які 22.10.2023 придбав невідомий чоловік у магазині «Мега Сейл», розрахувавшись за них банківською карткою, яка не потребувала вод пін-коду на суму 405.00 грн.

Відповідно до протоколу перегляду компакт-диску з відеозаписами з камер відеонагляду із приміщення ТОВ «АТБ-Маркет» у місті Дніпрі, вул. Калинова, 87М, ОСОБА_3 впізнав себе, як особу, яка 16.10.2023 придбав товар і розплатився за нього карткою, яку він раніше викрав.

Під час проведення 18.11.2023 слідчого експерименту ОСОБА_3 , у присутності понятих, вказав на детальні обставини вчинення ним кримінальних правопорушень та пояснив, що 16.10.2023 не подалік будинку №80 по вулиці Софії Ковалевської у місті Дніпрі де на землі помітив банківську картку. Далі ОСОБА_3 показав маршрут яким він прослідував до магазину АТБ у місті Дніпрі, вул. Калинова, 87М,та придбав товар на загальну суму більше 5000.00 гривень, розрахувавшись банківською карткою. Далі, ОСОБА_3 вказав місце, а саме біля будинку №64 по вулиці Калинова у місті Дніпрі, де він 22.10.2023 підняв ще одну банківську картку, та згодом у магазині «Мега Сейл» у м. Дніпрі, вул. Академіка Образцова, 2Б, він придбав кросівки за 405.00 гривень, розрахувавшись банківською карткою яка не потребувала вводу пін-коду. Після здійснення покупок банківські картки викинув.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст.94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Судом встановлено, що вказані у вироку та дослідженні в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого складу інкримінованого йому злочину, доведеності вини у його вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні. Об`єктивних підстав ставити під сумнів свідчення допитаних в суді потерпілої ОСОБА_5 та свідків у суду немає.

При цьому, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_3 в частині того, що суд повинен ухвалити відносно нього виправдувальних вирок, оскільки потерпілі самі винні що загубили банківські картки, - суд відхиляє з огляду на наступне.

Так, як встановлено судом, і не заперечував обвинувачений ОСОБА_3 , він 22 жовтня 2023 року, проходячи біля будинку №64 по вул.Калинова у м. Дніпро, побачив на землі банківську картку АТ «АКЦЕНТ-БАНК», номер рахунку НОМЕР_2 , належну ОСОБА_5 . ОСОБА_3 розуміючи, що вказана картка обладнана технологією безконтактної оплати, її привласнив, при цьому не скористався можливістю, як здати на зберігання Національній поліції так і повернути до АТ «АКЦЕНТ-БАНК».

Тобто, ОСОБА_3 діяв не у спосіб, визначений законом, права власності на знайдете майно не набував, розпоряджатися ним не мав права.

Суд критично розцінює та відхиляє як неспроможні доводи обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він 16.10.2023 біля будинку №80 по вул.Софії Ковалевської у м. Дніпро не знаходив на землі банківську картку АТ «АКЦЕНТ-БАНК», номер рахунку НОМЕР_1 належну потерпілій ОСОБА_7 , та у подальшому не витрачав з неї грошові кошти у магазині «АТБ-Маркет» у місті Дніпрі, вул. Калинова, 87М, з огляду на наступне.

Як слідує із дослідженого у суді відеозапису з камер відео нагляду із магазину ТОВ «АТБ-Маркет» у місті Дніпрі по вулиці Калинова 87м, саме ОСОБА_3 , на касі розраховується за товар банківською карткою, приклавши її до терміналу, пароль не вводить. Під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.10.2023 свідок ОСОБА_12 на фото під №1 та свідок ОСОБА_13 на фото під №4, на якому зображено ОСОБА_3 , впізнали чоловіка який 16.10.2023 приблизно о 07.00 годині зайшов до магазину АТБ у місті Дніпрі, вул. Калинова, 87М,та придбав товар на загальну суму більше 5000.00 гривень, розрахувавшись банківською карткою.

Безпосередньо у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 підтвердила те, що коли вона працювала касиром у магазині «АТБ-маркеті» по вул.Калинова 87М, саме ОСОБА_3 розраховувався за товар банківською карткою.

Під час проведення 18.11.2023 слідчого експерименту ОСОБА_3 , у присутності понятих, вказав на детальні обставини вчинення ним кримінальних правопорушень та пояснив, що 16.10.2023 не подалік будинку №80 по вулиці Софії Ковалевської у місті Дніпрі де на землі помітив банківську картку. Далі ОСОБА_3 показав маршрут яким він прослідував до магазину АТБ у місті Дніпрі, вул. Калинова, 87М,та придбав товар на загальну суму більше 5000.00 гривень, розрахувавшись банківською карткою. Далі, ОСОБА_3 вказав місце, а саме біля будинку №64 по вулиці Калинова у місті Дніпрі, де він 22.10.2023 підняв ще одну банківську картку, та згодом у магазині «Мега Сейл» у м. Дніпрі, вул. Академіка Образцова, 2Б, він придбав кросівки за 405.00 гривень, розрахувавшись банківською карткою яка не потребувала вводу пін-коду. Після здійснення покупок банківські картки викинув.

Тобто, доводи обвинуваченого ОСОБА_3 про його непричетність до привласнення і у подальшому крадіжки грошових коштів в сумі 5286.00 гривень з банківської картки потерпілої ОСОБА_7 , є надуманими та спрямованими на уникнення від кримінальної відповідальності. Обвинувачений ОСОБА_3 під час розгляду кримінального провадження неодноразово змінював свою позицію захисту, спочатку зазначав про те, що потерпілі самі винні що загубили свої речі і не оспорював факт крадіжки грошових коштів з карток належних потерпілим. Потім, визнав епізоди відносно потерпілої ОСОБА_5 , якій його родичами була відшкодована шкода виключно з метою уникнути відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення, вважаючи, якщо шкода відшкодована, то і кримінальна відповідальність за вчинене ним відсутня.

При цьому, у суду не виникло сумнівів, що на відеозапису з камер відео нагляду із магазину ТОВ «АТБ-Маркет» у місті Дніпрі по вулиці Калинова 87м, зображений саме ОСОБА_3 , під час того як він перебуваючи на касі розраховується за товар банківською карткою, приклавши її до терміналу, пароль не вводить. Оскільки на цьому ж відео зображена і свідок ОСОБА_12 , яка у той момент виконувала функцію касира, та безпосередньо розраховувала ОСОБА_3 за придбаний товар. Даний свідок, як в суді так і під час проведення з нею впізнання за фотознімками вказала саме на ОСОБА_3 , який 16.10.2023 приблизно о 07.00 годині зайшов до магазину АТБ у місті Дніпрі, вул. Калинова, 87М,та придбав товар на загальну суму більше 5000.00 гривень, розрахувавшись банківською карткою.

Крім вказаного, у суду відсутні і підстави ставити під сумнів протокол слідчого експерименту від 18.11.2023 за участі понятих та ОСОБА_3 , оскільки він вказав на такі детальні обставини вчинення ним кримінальних правопорушень які б він не міг знати якби їх не вчиняв.

Суд вживав заходи для виклику в судове засідання потерпілої ОСОБА_7 , яка до суду не з`явилася, проте скористалася своїм правом і надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності (том 1 а.п.28). На переконання суду, без участі потерпілої ОСОБА_7 можливо за її відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду.

Крім вказаного, суд вживав заходи для виклику в судове засідання свідка ОСОБА_13 , у тому числі як шляхом направлення судових повісток, так і шляхом постановлення ухвал про привід вказаного свідка. Проте, як свідчить Рапорт, виконати ухвалу про привід ОСОБА_13 не вдалося можливими. У зв`язку з чим, прокурор відмовився від подальшого виклику цього свідка, та свідок ОСОБА_13 був переведений у статус свідка сторони захисту. У свою чергу, стороні захисту було роз`яснено вимоги ч.2 ст. 327 КПК України, а саме те, що прибуття в суд свідка забезпечується стороною кримінального провадження, яка заявила клопотання про його виклик.

Суд сприяв стороні захисту у забезпеченні явки свідка ОСОБА_13 шляхом здійснення судового виклику, проте сторона захисту не забезпечила явку свідка, на допиті якого наполягала.

Разом з тим, на переконання суду, без участі свідка ОСОБА_13 можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, оскільки матеріали кримінального провадження містять протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.10.2023 де свідок ОСОБА_13 на фото під №4 на якому зображено ОСОБА_3 , впізнав чоловіка який 16.10.2023 приблизно о 07.00 годині зайшов до магазину АТБ у місті Дніпрі, вул. Калинова, 87М,та придбав товар на загальну суму більше 5000.00 гривень, розрахувавшись банківською карткою.

Наведене не суперечить, як показам наданим у суді свідком ОСОБА_12 , так і протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.10.2023 де свідок ОСОБА_12 на фото під №1 на якому зображено ОСОБА_3 , впізнала чоловіка який 16.10.2023 приблизно о 07.00 годині зайшов до магазину АТБ у місті Дніпрі, вул. Калинова, 87М,та придбав товар на загальну суму більше 5000.00 гривень, розрахувавшись банківською карткою. Наведене підтверджується відеозаписом з камер відео нагляду із магазину ТОВ «АТБ-Маркет» у місті Дніпрі по вулиці Калинова 87м.

Суд відхиляє доводи захисника ОСОБА_6 , про недоведеність вини ОСОБА_3 та необхідність ухвалення відносно останнього виправдувального вироку у зв`язку з розбіжністю в сумі збитку потерпілій ОСОБА_5 1000.00 гривень, про яку вона вказала у судовому засіданні та між 405.00 гривень, як пред`явлено у обвинуваченні. Відповідно до ч.1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Так, відповідно до даного кримінального провадження, ОСОБА_3 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України та спричинення потерпілій ОСОБА_5 суми збитку 405.00 гривень. Саме зазначена шкода в сумі 405.00 гривень і була відшкодована потерпілій ОСОБА_5 у повному розмірі 16.01.2024 (том 1 а.п.107) про що свідчить її заява, та про що вона підтвердила у судовому засіданні 27.02.2024. Тобто, фактично потерпіла не заперечувала, що їй була спричинена та відшкодована шкода у тому розмірі, який вказаний у обвинувальному акті.

У свою чергу, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Що стосується доводів захисника ОСОБА_6 в частині того, що потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти підписання будь-яких документів кримінального провадження , до вказаних доводів захисника суд відноситься критично та відхиляє їх, оскільки судом за час розгляду провадження будь яких порушень прав потерпілої ОСОБА_5 не встановлено. А в судовому засіданні 27.02.2024 потерпіла, пояснила, що в силу своєї юридичної необізнаності могла не зрозуміти питання захисника, однак вона була у слідчого і підписувала всі необхідні документи.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

За час судового розгляду, судом не було встановлено підстав для ухвалення відносно обвинуваченого ОСОБА_3 виправдувального вироку.

Сама по собі незгода обвинуваченого ОСОБА_3 з інформацією зафіксованою на відеозаписі з камер відео нагляду із магазину ТОВ «АТБ-Маркет» у місті Дніпрі по вулиці Калинова 87м. та у протоколі слідчого експерименту 18.11.2023 за участі ОСОБА_3 , у присутності понятих, - не є підставою для визнання цих доказів недопустимими.

2.Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 і його умисні дії правильно кваліфіковані:

-1-й і 3-й епізоди: за ч.1 ст. 357 КК України, як такі, що виразилися у привласненні офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів;

-2-й і 4-й епізоди: за ч.4 ст. 185 КК України, як такі, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

3.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст.ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

4.Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальних проступків та правопорушень, які скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до проступків та до тяжких кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованих кримінальних проступках і правопорушеннях фактично не визнав, офіційно не працевлаштований, у лікарів нарколога і психіатра на обліку не перебуває, раніше судимий, та у період іспитового строку визначеного за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 02.08.2023 вчинив ряд нових кримінальних проступків та правопорушень.

Таким чином, призначаючи покарання, суд, відповідно вимог ст.65 КК України, враховує:

вищенаведені обставини, позицію прокурора який просив призначити покарання у виді позбавлення волі з застосуванням вимог ст. 71 КК України, позицію потерпілої ОСОБА_7 , яка просила призначити покарання на розсуд суду, позицію потерпілої ОСОБА_5 , яка просила не позбавляти волі ОСОБА_3 , сам обвинувачений та його захисник просили суд ухвалити виправдувальний вирок, також суд враховує відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому, дані про його особу, суд вважає за необхідне призначити покарання виключно у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України та у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст. 357 КК України, із застосуванням вимог ст.70, ч.1 ст. 71 КК України.

Оскільки, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий 02.08.2023 за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років із звільненням від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік, проте ОСОБА_3 після ухвалення вказаного вироку, але до повного відбуття покарання, вчинив ряд нових кримінальних правопорушень за даним вироком.

Тому, саме, це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Встановлені судом обставини даного кримінального провадження свідчать про наявність у ОСОБА_3 стійкої направленості умислу на вчинення кримінальних правопорушень, у тому числі проти власності, і небажання ставати на шлях виправлення, бути корисним для суспільства, а тому призначення більш м`якого покарання відповідно до статті 69 КК України, або ж застосування положень ст. ст. 75, 76 КК України, не буде відповідати меті покарання, буде суперечити вимогам ст.65 КК України і не сприяти вихованню ОСОБА_3 в дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством тощо.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 виключно в умовах ізоляції від суспільства із реальним відбування покарання.

Разом з наведеним, при призначенні ОСОБА_3 виду та розміру покарання суд враховує позицію потерпілої ОСОБА_5 , однак суд зауважує, що її позиція не є визначальною та не обмежує суд у реалізації своїх дискреційних повноважень і не є підставою для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 75 КК України, що узгоджується із постановою Верховного Суду від 22.12. 2020 (справа № 756/6415/20 провадження № 51-5097км20)

5.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили продовжити.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 368, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст. 185 КК України та кримінальних проступків за ч.1 ст. 357 КК України і призначити йому покарання:

-за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

-за ч.1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання - у виді позбавлення волі на строк 5 ( п`ять) років.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України ОСОБА_3 до призначеного покарання частково приєднати покарання не відбуте за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02.08.2023 яким ОСОБА_3 засуджено за ч.4 ст. 185 КК України, та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять ) років 6 (шість) місяців.

До набрання вироком законної сили продовжити дію раніше обраного ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обраховувати з 21.11.2023.

Речові докази:

компакт-диск з камер відео нагляду із магазину ТОВ «АТБ-Маркет» у місті Дніпрі по вулиці Калинова 87м - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Кросівки( що зберігаються у камері схову СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області) повернути ОСОБА_3 .

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії вироку, до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_14