Справа № 740/692/24
Провадження № 1-кп/740/200/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2024 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Ніжині кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000039 від 29.11.2023 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжин, Чернігівської області, громадянина України, раніше не судимого, з вищою освітою, військовослужбовця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6

встановив:

з 22.02.2023 старший лейтенант ОСОБА_3 проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, у військовій частині НОМЕР_1 на посаді начальника автомобільної служби логістики військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ст.26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно з вимогами ст.68 Конституції України ОСОБА_3 зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України.

Будучи діючим військовослужбовцем ОСОБА_3 повинен знати та беззестережно дотримуватися правил поведінки військовослужбовця поза службою, які регламентовані ст.ст. 4,11,12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст.14 Закону України «Про дорожній рух», та зобов`язують кожного військовослужбовця свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, бути дисциплінованим, під час перебування поза розташуванням військової частини не допускати негідних вчинків та знати і неухильно дотримуватись вимог Правил дорожнього руху.

Так, 29.11.2023 о 16 год 45 хв, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи легковим автомобілем марки «Audi A6», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який відповідно до примітки ст.286 КК України відноситься до транспортних засобів, що належить на праві власності громадянину ОСОБА_7 , рухаючись по проїзній частині вул.Троїцька, у с.Лосинівка Ніжинського району Чернігівської області, від центру села в напрямку с.Погребець Ніжинського району Чернігівської області, порушуючи вимоги Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами), діючи необережно, проявляючи кримінально протиправну недбалість, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, яка склалась, не зреагував на її зміну, а саме при виникненні перешкоди для руху не вжив негайних заходів до зменшення швидкості руху та зупинки керованого ним автомобіля, внаслідок чого навпроти господарства АДРЕСА_2 , керований ним автомобіль марки «Audi A6», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався у попутному напрямку.

В результаті дорожньо-транспортної події, пішохід ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньо-черепної травми, а саме: при розпилі черепа на потилиці виявлено лінійний перелом черепа. Даний перелом бере свій початок по центру тім`яно-потиличної ділянки, де локалізований (рана описана вище), проходить лінійно по центру розділяючи потилицю навпіл і впадає в foramen magnum (великий потиличний отвір). Лінія перелому довжиною близько 15,0 см., чітка, відносно рівна, без розгалужень. Також, при внутрішньому дослідженні трупа виявлені наступні тілесні ушкодження: при розтині обох гомілок виявлені масивні крововиливи, що просякають м`язи; по задніх поверхнях наявні відшарування шкіри по типу «кишень», які заповнені кров`ю; наявні косо-поперечні переломи обох ніг, а саме обох гомілок як справа так і зліва; наявний закритий косий перелом обох гомілок правої ноги в нижній третині, від підошвинної поверхні стоп 11 см.; наявний аналогічний перелом обох гомілок лівої ноги в аналогічному місці, від подошвинної поверхні стоп 11 см. При зовнішньому дослідженні трупа виявлені: забійна рана потилично-тім`яної ділянки голови; по задніх поверхнях обох гомілок, у верхніх їх третинах наявні масивні синці. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 помер на місці події.

В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_3 , порушив вимоги Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами), а саме: п.1.3. яким визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, п.1.5. яким передбачено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, п.2.3 (б) які зобов`язують його як водія бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, п.2.9 (а) які забороняють водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, п.12.3 які зобов`язують водія у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 1.3, 1.5, 2.3 (б), 2.9 (а), 12.3 ПДР стали причиною виникнення дорожньо-транспортної пригоди та знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_8 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у вчиненні злочину за пред`явленим обвинуваченням визнав повністю, правову кваліфікацію своїх дій та фактичні обставини справи не оспорював та показав, що дійсно 29.11.2024 приблизно о 16-45 годині керуючи автомобілем «Audi A6», що належить його батькові, їхав з с. Данине в напрямку м. Ніжин, на вулиці було вже темно, швидкість руху була приблизно 50 км/год. Рухаючись по вул. Троїцька в смт. Лосинівка за кілька метрів перед автомобілем після того, як роз`їхався із зустрічним транспортом, раптово виявив пішохода, який рухався в попутному напрямку, застосував гальмування але наїзд на пішохода відбувся. Після зупинки підійшов до пішохода та намагався надати йому допомогу, викликав швидку. По приїзду швидка констатувала його смерть. Підтвердив, що до ДТП вживав спиртні напої - каву з домішками коньяку. За результатами медичного огляду було встановлено, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, результат склав 1,6 проміле. У вчиненому розкаюється та просить пробачення у потерпілої.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та порядок їх дослідження, враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому, ніхто з учасників судового провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, а також доведеність винуватості обвинуваченого та кваліфікацію його дій, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись лише допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, які характеризують його особу, а також процесуальних рішень прийнятих в ході досудового розслідування.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, а інкриміноване обвинуваченому діяння доведене у повному обсязі.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані правильно за ч.3 ст.286-1 КК України, як порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд відповідно до вимог ст.66 КК України визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення

Відповідно до ст.67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено та в обвинувальному акті таких не зазначено.

Згідно з вимогами ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно із ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

З урахуванням обставин і характеру скоєного злочину, який згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, який призвів до загибелі людини, форму вини необережну, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, притягувався до адміністративної відповідальності за правопорушення на транспорті, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, на утриманні має неповнолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання та останнім місцем проходження служби, має відзнаки за досягнення у військовій службі, стан його здоров`я, отримав поранення під час виконання бойового завдання по захисту Батьківщини, думку потерпілої, яка при призначенні виду та міри покарання поклалась на розсуд суду, враховуючи підвищену небезпеку скоєного злочину, досудову доповідь органу пробації, в частині визначення ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, небезпеки для суспільства, які оцінюються як середні, суд вважає, що виправлення обвинуваченого і перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Разом з тим, суд враховує, що визначені у ст.65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Таким чином, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи суспільну небезпеку вчиненого діяння, тяжкість інкримінованого злочину, наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, зокрема його особистий внесок, як військовослужбовця у захист суверенітету та територіальної цілісності нашої Батьківщини, суд вважає за можливе застосувати при призначенні ОСОБА_3 покарання положення ч.1 ст.69 КК України та призначити основне покарання у виді позбавлення волі, однак нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.3 ст.286-1 КК України. Таке порання на думку суду буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

У даному випадку відсутні підстави для застосування положень ст.75 КК України, оскільки обвинувачений вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а тому згідно зазначеної норми її застосування неможливе.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 у межах даного кримінального провадження перебував під вартою з 29.11.2023 по 23.02.2023, суд вважає, що відповідно до ч.5 ст.72 КК України, у строк призначеного обвинуваченому ОСОБА_3 за даним вироком покарання необхідно зарахувати строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Враховуючи суворість призначеного покарання, запобіжний захід, обраний щодо ОСОБА_3 ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23.02.2024 - у виді цілодобового домашнього арешту підлягає залишенню без зміни до набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч.7 ст.72 КК України у строк призначеного обвинуваченому покарання підлягає зарахуванню строк перебування під цілодобовим домашнім арештом з 24.02.2024 по дату набрання вироком законної сили включно, із розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України процесуальні витрати, за проведення судових експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Відповідно до положень ст.174 КПК України, суд вважає за необхідне скасувати накладений ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06.12.2023 арешт на майно, оскільки в подальшому у застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба.

Питання щодо речових доказів, суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 124, 174, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України та призначити покарання із застосуванням до основного виду покарання ч.1 ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 з 29.11.2023 по 23.02.2024 включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 залишити до набрання вироком законної сили у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладеними обов`язками відповідно до ухвали Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23.02.2024.

Згідно ч.7 ст.72 КК України зарахувати у строк покарання строк перебування ОСОБА_3 під цілодобовим домашнім арештом з 24.02.2024 по дату набрання вироком законної сили включно, із розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати ОСОБА_3 з часу фактичного його затримання для відбування покарання.

Відповідно до ч.3 ст.55 КК України строк додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами обчислювати з моменту відбуття засудженим основного покарання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 10 601 (десять тисяч шістсот одна) грн 92 коп.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06.12.2023.

Речові докази після набрання вироком законної сили: автомобіль марки «Audi A6», номерний знак НОМЕР_2 повернути власнику ОСОБА_7 ; валянки чорного кольору, які належали ОСОБА_8 повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1