Провадження №11-сс/801/389/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю учасників провадження:

прокурора ОСОБА_6

слідчого ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

та його захисників: ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 08 травня 2024 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.03.2024 за № 0000257,

якою задоволено клопотання слідчого, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 42 дні, до 18.06.2024 включно, з визначення розміру застави відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Сутиски Тиврівського району Вінницької області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, має двох неповнолітніх дітей, працюючого на посаді заступника міського голови Гніванської міської ради, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_7 , яке погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000257 від 21.03.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4, 5 ст. 191 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_8 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що рішенням 1 сесії 8 скликання Гніванської міської ради від 25.11.2020 ОСОБА_8 затверджено на посаду заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів.

Відповідно до розподілу обов`язків, затвердженого рішенням виконкому міської ради від 10.11.2022 № 300, на ОСОБА_8 як заступника міського голови покладено обов`язки забезпечувати дотримання вимог чинного законодавства у сфері управління комунальною власністю міської територіальної громади, будівництва об`єктів, містобудування і архітектури, регулювання земельних відносин, охорони навколишнього середовища, об`єктів благоустрою, інженерної інфраструктури, транспорту, зв`язку, підприємництва і торгівлі; забезпечувати координацію роботи виконавчих органів з Комунальним підприємством «Гніваньводопостач»; координувати роботу підприємств, пов`язаних із наданням житлово-комунальних послуг та благоустроєм; координувати роботу відділу з земельних та житлово-комунальних питань, відділу містобудування та архітектури.

Таким чином, ОСОБА_8 обіймав посаду заступника міського голови Гніванської міської ради, яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, тобто згідно з ч. 3 ст. 18 КК України був службовою особою.

Також 28.12.2019 між Гніванським міським головою та ОСОБА_11 на підставі укладеного контракту останнього призначено на посаду директора комунального підприємства «Гніваньводопостач» (Вінницька область, Вінницький район, м. Гнівань, вул. Квітнева, 2). Відповідно до Додаткової угоди від 28.12.2020 № 4 строк дії якого продовжено до 01.01.2026.

Відповідно до п. п. 1.5. контракту ОСОБА_11 зобов`язано безпосередньо і через адміністрацію підприємства здійснювати поточне управління (керівництво) підприємством, забезпечувати його прибуткову діяльність, ефективне використання і забезпечення закріпленого за підприємством комунального майна.

Відповідно до п. п. 2.1., 2.2., 2.8., 2.9. контракту ОСОБА_11 здійснює поточне (оперативне) керівництво підприємством, організовує його виробничо-господарську, соціально-побутову та іншу діяльність; зобов`язаний забезпечити виконання показників ефективності комунального майна і прибутку, а також забезпечення майнового стану підприємства; йому делегуються повноваження щодо проведення колективних переговорів і укладання колективного договору; укладає трудові договори з працівниками підприємства відповідно до чинного законодавства.

Таким чином, ОСОБА_11 обіймав посаду директора комунального підприємства «Гніваньводопостач», яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто згідно з ч. 3 ст. 18 КК України був службовою особою.

ОСОБА_8 в невстановлений досудовим слідством час, однак не пізніше 05.07.2023, перебуваючи на посаді заступника Гніванського міського голови, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, зловживаючи своїм службовим становищем, розробив злочинний план послідовних умисних дій підготовки та реалізації злочинного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння бюджетними коштами під приводом здійснення за допомогою електронної системи публічних закупівель «Prozorro» закупівлі за завищеною ціною екскаватора-навантажувача для комунального підприємства «Гніваньводопостач».

З метою реалізації цього наміру ОСОБА_8 відповідно до покладених на нього обов`язків, маючи безпосередній вплив на діяльність підприємств, пов`язаних із наданням житлово-комунальних послуг та благоустроєм на території м. Гнівань, у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 05.07.2023 залучив до вчинення зазначеного злочину директора комунального підприємства «Гніваньводопостач» ОСОБА_11 , якому повідомив про свій план незаконного заволодіння бюджетними коштами.

У подальшому ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою зі ОСОБА_11 , з метою досягнення своїх спільних злочинних намірів, необхідних для заволодіння чужим майном, достовірно знаючи про наявність у власності фізичної особи-підприємця ОСОБА_12 екскаватора-навантажувача JCB 3CX, залучив його до вчинення злочину, запропонувавши взяти участь у відкритих конкурсних торгах із закупівлі екскаватора-навантажувача для комунального підприємства «Гніваньводопостач». При цьому ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_12 , що його буде визнано переможцем торгів та з ним буде укладено договір купівлі-продажу екскаватора-навантажувача JCB 3CX за значно завищеною порівняно з ринкової ціною. На цю пропозицію ОСОБА_12 погодився.

Надалі ОСОБА_8 в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 10.07.2023, діючи згідно з розробленим планом заволодіння бюджетними коштами, достовірно розуміючи, що відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі» переможцем процедури закупівлі є учасник, тендерна пропозиція якого відповідає всім критеріям та умовам, що визначені у тендерній документації, і визнана найбільш економічно вигідною, з метою унеможливлення прийняття участі інших учасників в торгах, надав вказівку ОСОБА_12 підготувати неправдиву інформацію про технічні характеристики екскаватора-навантажувача JCB 3CX, яка буде використана в оголошенні про проведення відкритих торгів та забезпечить його подальшу перемогу в них.

Після цього ОСОБА_8 , користуючись своїм службовим становищем, надав усну вказівку уповноваженій особі з питань публічних закупівель Гніванської міської ради, а саме головному спеціалісту юридичного відділу апарату Гніванської міської ради ОСОБА_13 , який не був обізнаний зі злочинними намірами ОСОБА_8 , підготувати тендерну документацію для оголошення проведення відкритих торгів екскаватора-навантажувача JCB 3CX в системі публічних закупівель « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та надати її фахівцю з публічних закупівель КП «Гніваньводопостач» ОСОБА_14 , яка також не була обізнана з його злочинними намірами, для публікації відповідного оголошення.

Таким чином комунальним підприємством «Гніваньводопостач» 27.07.2023 в електронній системі публічних закупівель « ІНФОРМАЦІЯ_2 » опубліковано оголошення про проведення відкритих торгів UA-2023-07-27-006421-а з назвою номенклатурної позиції предмета закупівлі екскаватор навантажувач JCB 3CX або еквівалент, що був у використанні, із початковою вартістю 1 550 000 гривень.

Водночас, комунальним підприємством також опублікована тендерна документація для процедури відкритих торгів на закупівлю послуг за кодом ДК 021:2015-43262100-8 Механічні екскаватори, затверджена Рішенням уповноваженої особи відповідно до протоколу від 27.07.2023 № 168 (далі тендерна документація від 27.07.2023).

Відповідно до Додатку № 2 до тендерної документації предметом закупівлі є екскаватор-навантажувач JCB 3CX або еквівалент, що був у використанні із дизельним 4-циліндровим двигуном Perkins, з прямим вприском палива, з турбонаддувом (не нижче ЄВРО 2), потужністю не меншою 68,6 кВт, робочим об`ємом не менше 3990 куб. см.

ОСОБА_12 03.08.2023 з метою участі в публічній закупівлі, оголошеній КП «Гніваньводопостач» 27.07.2023, для підтвердження відповідності зазначеним у тендерній документації кваліфікаційним критеріям в частині надання інформації про технічні, якісні та кількісні характеристики екскаватора-навантажувача, достовірно знаючи, що потужність належного йому екскаватора-навантажувача JCB 3CX становить 63,1кВт, в невстановленому місці завантажив до електронної системи публічних закупівель «Prozorro» документи, серед яких завідомо неправдивий офіційний документ, а саме технічні, якісні та кількісні характеристики щодо екскаватора-навантажувача JCB 3CX, відповідно до якої його екскаватор-навантажувач JCB 3CX має потужність 68,6 кВт.

За результатами проведених торгів між комунальним підприємством «Гніваньводопостач» (далі Покупець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_12 (далі Продавець) 21.08.2023 укладено Договір № 389 (далі Договір), відповідно до п. п. 1.1., 1.2. якого Продавець зобов`язувався передати у власність Покупця екскаватор-навантажувач JCB 3CX або еквівалент, що був у використанні, код за ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник» 43260000-3 Механічні лопати та ковшові навантажувачі, гірнича техніка (далі товар) вартістю 1 520 000,00 гривень без ПДВ а Покупець прийняти й оплатити його відповідно до специфікації, яка є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до п. 3.2. Договору передача Товару засвідчується шляхом підписання акту приймання-передачі товару, який є невід`ємною частиною Договору (Додаток № 2 до Договору) та підтверджує належні якість, комплектність та кількість товару в цей момент.

Продовжуючи реалізацію спільного з ОСОБА_8 та ОСОБА_12 протиправного наміру, ОСОБА_11 , діючи відповідно до визначеної йому ролі, умисно, зловживаючи своїм службовим становищем, з метою заволодіння бюджетними коштами, усвідомлюючи протиправність своїх дій, достовірно знаючи, що вартість екскаватора-навантажувача JCB 3CX ОСОБА_15 значно завищена, підписав акт приймання екскаватора-навантажувача від 21.08.2023 вартістю 1 520 000 грн., який є Додатком № 2 до Договору.

Надалі ОСОБА_11 надав бухгалтеру КП «Гніваньводопостач» зазначений акт для підготовки платіжної інструкції та подачі її в органи казначейської служби для перерахунку бюджетних коштів в якості оплати на банківський рахунок фізичної особи-підприємця ОСОБА_12 .

На цій підставі з казначейського рахунку КП «Гніваньводопостач» НОМЕР_1 на банківський рахунок фізичної особи-підприємця ОСОБА_12 НОМЕР_2 у ПАТ АБ «Укргазбанк» перераховано бюджетні кошти в сумі 1 520 000 грн.

Відповідно до висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи від 21.12.2023 № 7912/23-21 ринкова вартість наданого на огляд екскаватора-навантажувача JCB 3CX 2000 року випуску із заводським номером VIN НОМЕР_3 , об`ємом двигуна 3990 куб. см., потужністю 63.1 кВт, станом на 21.08.2023 з технічним станом як на час огляду складала 529 093,47 грн.

Таким чином, протиправними діями ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 комунальному підприємству «Гніваньводопостач» завдано майнову шкоду в сумі 990 906,53 грн (1 520 000 529 093,47), яка більш, ніж у 600 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.

На підставі здобутих доказів ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколами зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 07.08.2023, 24.10.2023 та 05.12.2023 в яких зафіксовані розмови ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 щодо підготовки та публічної закупівлі екскаватора-навантажувача за завищеною ціною, подальший розподіл коштів отриманих від його продажу;

- висновком експерта судової транспортно-товарознавчої експертизи від 21.12.2023 №7912/23-21, відповідно до якої, ринкова вартість наданого на огляд екскаватора-навантажувача JCB 3CX, 2000 року випуску, заводський VIN НОМЕР_3 , об`єм двигуна 3990 см. Куб., потужність 63.1 кВт, станом на 21.08.2023 року з технічним станом як на час огляду, складала величину 529 093,47 грн.;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 (на момент укладання договору уповноважений працівник КП «Гніваньводопостач» на проведення публічних закупівель), яка повідомила, що всі документи, які стосуються проведення відкритих торгів по закупівлі екскаватора-навантажувача вони отримала від ОСОБА_13 (головний спеціаліст юридичного відділу апарату Гніванської міської ради) за вказівкою ОСОБА_8 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 (на момент укладання договору головний спеціаліст юридичного відділу апарату Гніванської міської ради), який повідомив, що до нього звернулась ОСОБА_14 (на момент укладання договору уповноважений працівник КП «Гніваньводопостач» на проведення публічних закупівель) для допомоги в підготовці тендерної документації для закупівлі екскаватора-навантажувача;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_16 (машиніст екскаватора-навантажувача в КП «Гніваньводопостач»), який вказав, що він являється єдиним водієм екскаватора-навантажувача JCB 3CX, 2000 року випуску, заводський VIN НОМЕР_3 , та будь-яких змін з моменту купівлі останнього не здійснювалось;

- протоколом обшуку від 29.11.2023 у ході якого в приміщеннях КП «Гніваньводопостач» виявлено та вилучено договір із додатками про проведення публічних закупівель екскаватора-навантажувача;

- протоколом огляду від 08.12.2023 екскаватора-навантажувача JCB 3CX, 2000 року випуску, заводський VIN НОМЕР_3 яким зафіксовано технічний стан останнього;

- договором від 21.08.2023 №389 укладеного між КП «Гніваньводопостач» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_12 про купівлю в останнього екскаватора-навантажувача;

- актом приймання-передачі від 21.08.2023 екскаватора-навантажувача;

- платіжною інструкцією від 22.08.2023 № 2 про перерахування грошових коштів з рахунку КП «Гніваньводопостач» НОМЕР_1 на банківський рахунок фізичної особи-підприємця ОСОБА_12 НОМЕР_2 у ПАТ АБ «Укргазбанк» в сумі 1 520 000 грн.;

- висновком експерта судової почеркознавчої експертизи від 09.01.2024 №61/24-21, відповідно до якої ОСОБА_11 та ОСОБА_12 здійснено підписи в договорі від 21.08.2023 № 389 та додатку № 2 до договору №3 89 від 21.08.2023;

- висновками судових експертиз відео-, звукозапису, якими підтверджено голоси ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в протоколами зняття інформації з електронних комунікаційних мереж;

- виписками з ПАТ АБ «Укргазбанк» згідно яких ОСОБА_12 після зарахування на його розрахунковий рахунок грошових коштів за екскаватор-навантажувач, отримував готівкові кошти через POS-термінал та відділення банку;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищення чи спотворення речей та документів, незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню, ) вчинення іншого кримінального правопорушення.

Так, внесення клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_17 викликано наявністю ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, а тому з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинене кримінальне правопорушення він може вдатися до відповідних дій.

Також ОСОБА_8 може незаконно впливати на свідків, оскільки наявність такого впливу зберігається до дослідження їх показань безпосередньо судом під час судового розгляду. Відповідно не можна виключати ймовірності того, що не будучи обмеженим у спілкуванні із свідками, які проживають в одному із ним населеному пункті він може здійснювати на них незаконний вплив, з метою формування певної позиції шляхом викривлення чи надання останніми неправдивих показань.

Саме тому, однією із цілей обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є зведення до мінімуму можливості ОСОБА_8 контактувати з іншими особами, окрім як у межах, достатніх для забезпечення встановлених законом прав підозрюваного.

Крім того, СУ ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000218 від 28.04.2023 в якому ОСОБА_8 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України, що свідчить про схильність ОСОБА_8 до вчинення кримінальних правопорушень, тобто існує ризик, що перебуваючи на волі без застосування дієвого запобіжного заходу він може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Своїми діями ОСОБА_8 показав зневагу до існуючих правил і норм поведінки, вчиняючи кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану, переслідуючи корисливу мету легкої наживи та незаконного збагачення, при цьому використав своє службове становище, проявив самовпевненість у безкарності за свої вчинки.

Вищевикладене свідчить про те, що на даний час існують ризики того, що ОСОБА_8 , перебуваючи на волі не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу та матиме можливість перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування справи.

Також, відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у розмірі від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

З урахуванням обставин вчинення інкримінованого ОСОБА_8 злочину, його матеріального стану, у разі задоволення клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно визначити заставу у розмірі 800 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки такий її розмір забезпечить виконання ОСОБА_8 покладених обов`язків, а тому, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, слідчому судді пояснив, що по кримінальному провадженні існує ризик, зокрема те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, тому може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, просили слідчого суддю застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі. Крім того, заперечили і в частині розміру застави визначеної слідчим, оскільки застава у розмірі 800 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, слідчим та прокурором в судовому засіданні жодним чином не обґрунтована.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 08 травня 2024 року клопотання т.в.о. старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_7 задоволено.

Застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Вирішено затримати підозрюваного ОСОБА_8 , в залі суду, відразу після проголошення даної ухвали слідчого судді.

Визначено, що строк тримання під вартою діє протягом 42 (сорок два) дні з моменту затримання ОСОБА_8 , тобто до 18 червня 2024 року (час рахувати відповідно до протоколу затримання).

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено до 18 червня 2024 року.

Визначено ОСОБА_8 , заставу в розмірі 800 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 422 400,00 грн. (два мільйона чотириста двадцять дві тисячі чотириста гривень), які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави на ОСОБА_8 , будуть покладені наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

- утримуватись від спілкування із особами, які є свідками у даному кримінальному провадженні.

У своїх висновках слідчий суддя вказав, що вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема, було враховано, що ОСОБА_8 має постійне місце реєстрації та місце проживання, одружений, раніше не судимий, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна. Органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Встановлено, що на теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення. А тому враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваного, слідчий суддя під час розгляду клопотання дійшов висновку, що підозрюваний ОСОБА_8 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою. При цьому підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_8 слідчий суддя не вбачав. Також на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України обґрунтована.

Також слідчий суддя враховуючи, що стороною обвинувачення в клопотанні та в судовому засіданні доведено виключний випадок того, що розмір застави за особливо тяжке кримінальне правопорушення не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, тому вважав за необхідне визначити розмір застави, який перевищує встановлений КПК України розмір для особливо тяжкого кримінального правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі поданій в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 захисник ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду від 08.05.2024 року та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби з 22:00 до 06:00 години за адресою його фактичного проживання.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, так як ні слідчий в своєму клопотанні, ні прокурор в судовому засіданні не навели доказів наявності достатніх ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, для застосування виняткового запобіжного заходу. Слідчим суддею в свою чергу належним чином не було враховано, що в даному випадку підозрюваний ОСОБА_8 є особою раніше не судимою, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, має позитивну репутацію та активну громадську позицію, одружений та має на утриманні двох малолітніх дітей. Також він має постійне місце проживання у будинку, власником якого є його дружина, на обліках у наркологічних чи психіатричних установах не перебуває.

Звернув увагу суду на те, що у зв`язку із розслідуванням кримінального провадження №0000218 від 28.04.2023, з якого виділено дане кримінальне провадження №0000257 від 21.03.2024 ОСОБА_8 було внесено заставу в сумі 302800 грн., вважає, що вказаний запобіжний захід є дієвим, оскільки з моменту обрання по сьогоднішній день сторона обвинувачення не володіє жодними доказами які б підтвердили наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, а тому визначену слідчим суддею у даному кримінальному провадженні заставу в розмірі 2 422 400 грн. не є співрозмірною, оскільки такою сумою його підзахисний та його родичі не володіють взагалі.

Також вважає, що судом не розглядалась можливість обрання його підзахисному більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, зокрема у вигляді домашнього арешту, який по своїй сутті є різновидом тримання під вартою. За таких обставин сторона захисту вважає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку в повному обсязі.

Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та підозрюваний ОСОБА_8 апеляційну скаргу захисника підтримали та наполягали на її задоволенні.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення апеляційної скарги захисника та просив ухвалу слідчого судді залишити без задоволення.

Мотиви і висновки суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 та надані до клопотання слідчого матеріали, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження булла застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 2 частиною 3 та частиною 5 статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Пунктами 1 та 3 частини 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані в повному обсязі, а доводи захисників підозрюваного, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.

Так, згідно ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якої підозрюється особа.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, в контексті практики Європейського суду з прав людини наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин (рішення від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства»).

На думку колегії суддів апеляційного суду відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні слідчого обставин, є обґрунтованою, відтак висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри відповідає закону та фактичним обставинам кримінального провадження.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що на даному етапі провадження суд не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. А тому, з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, у слідчого судді суду першої інстанції були всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного ОСОБА_8 з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року.

За таких обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного та обґрунтованого висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, яке відповідно ст.12 КК України віднесено до особливо тяжкого злочину.

Це узгоджується також із нормою п.4 ч.2 ст.183 КПК України, за змістом якої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За змістом ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції, що розглядаючи клопотання слідчого, як того вимагає закон було встановлено наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

На думку колегії суддів у даному кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає в необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так потерпілої сторони. При цьому належить враховувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

У відповідності до п.42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Апеляційний суд не може погодитися з доводами апеляційної скарги захисника щодо можливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, так як при розгляді питання щодо обрання вказаного запобіжного заходу слід враховувати також і тяжкість звинувачення.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Статтями 19, 68 Конституції України визначено, що громадяни зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Колегія суддів вважає, що фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_8 особливо тяжкого злочину, з метою заволодіння чужим майном, шляхом зловживання своїм службовим становищем, вчинене в особливо великих розмірах, в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, свідчить про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання вказують на обґрунтованість застосування судом саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту про те, що не доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, спростовуються матеріалами кримінального провадження, а наявність в підозрюваного ОСОБА_8 постійного місця проживання на території Вінницької області, дружини, двох неповнолітніх дітей, позитивної характеристики за місцем роботи та проживання, те що на обліках у наркологічних та психіатричних установах не перебуває, належне виконання останнім обов`язків покладених слідчим суддею після сплати розміру застави в іншому кримінальному провадженні, хоча і заслуговують на певну увагу, але не є тими безумовними обставинами, які унеможливлюють застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або ж беззаперечно знижують (зменшують) ймовірність реалізації встановлених ризиків.

Також згода захисників та самого підозрюваного на залишення йому певної форми арешту, все ж таки підтверджує існування процесуальних ризиків у вказаному провадженні.

Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що встановлені в ході апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі захисником обставини існували і на момент вчинення інкримінованого ОСОБА_8 злочину, проте жодним чином не виступили стримуючим фактором в поведінці останнього.

Окрім того, матеріали провадження не містять переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою та в судове засідання апеляційного суду стороною захисту надані не були.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що вказаний запобіжний заходу не має карального характеру, а його метою є саме забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, для того щоб органи досудового розслідування змогли виконати завдання передбачені ст.2 КПК України.

На думку колегії суддів наведені доводи захисника щодо відсутності ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного є непереконливими, оскільки належні докази, які б свідчили про достатні стримуючі фактори в матеріалах провадження відсутні.

Слідчий суддя суду першої інстанції враховуючи вимоги ст.29 Конституції України, ст.5 Конвенції та практику Європейського суду з прав людини, в повній мірі дослідив і дані про особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання підозрюваного, а також інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Своїми діями підозрюваний ОСОБА_8 показав свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки, вчиняючи інкриміноване кримінальне правопорушення з корисливих мотивів використовуючи своє службове становище, чим проявив самовпевненість у безкарності за свій вчинок.

Окрім того, СУ ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000218 від 28.04.2023 в якому ОСОБА_8 повідомлено про підозру за ч.3 ст.27, ч.5 ст.191, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366 КК України, що свідчить про схильність останнього до вчинення злочинів.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що вказаний запобіжний захід є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у даному кримінальному провадженні на даний час, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права в даному випадку підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

За таких обставин зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, оцінивши в сукупності встановлені судом обставини у контексті конкретних фактичних обставин, зокрема вчинення останнім особливо тяжкого злочину в період воєнного стану в Україні, апеляційний суд вважає, що на даний час буде достатнім та обґрунтованим застосування до ОСОБА_8 саме виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що також дає підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя розглядаючи клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, вірно оцінив у сукупності наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим, а також існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, з урахуванням даних про особу підозрюваного, необхідність проведення слідчих (розшукових) заходів спрямованих на виявлення та фіксацію доказів, що можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та судового розгляду,встановив наявність підстав для застосування найбільш суворого запобіжного заходу, навівши в ухвалі мотиви необхідності задоволення клопотання слідчого, що на переконання колегії суддів апеляційного суду в повній мірі відповідає вимогам закону.

Інші доводи захисника викладені ним в апеляційній скарзі, є безпідставними та не заслуговують на увагу суду.

Разом з тим, виходячи з положень п.3 ч.2 ст.183 КПК України, а також практики Європейського суду з прав людини, при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Положенням ч.5 ст.182 КПК України визначено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Таким чином, при визначенні розміру застави слідчий суддя суду першої інстанції враховуючи обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини, прийшов до правильного висновку щодо визначення підозрюваному застави у розмірі 800 прожиткових мінімумів для працездатних осіб на даний час є справедливою, здатною забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, а також не порушує права підозрюваного. Колегія суддів не вбачає підстав вважати визначений розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог ст.370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а доводи апеляційної скарги захисника викладених в ній висновків суду не спростовують.

Порушень правових позицій Європейського суду з прав людини чи істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст.336, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 08 травня 2024 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою з правом внесення застави залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4