Дата документу 23.04.2024 Справа № 335/864/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
Єдиний унікальний №335/864/24 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/257/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який має середню-спеціальну освіту, не працевлаштований, одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 .

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 28 березня 2024 року, якою задоволено клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та продовжено до 30 квітня 2024 року строк дії застосованого до останнього ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 19 березня 2024 року запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною підозрюваному залишати цілодобово місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, існування яких було доведено прокурором під час розгляду клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, продовжують існувати і на момент розгляду даного клопотання.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді.

В обґрунтування своїх вимог в апеляційній скарзі зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною.

Вказує, що згідно з клопотанням прокурора не доведено неможливість застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Крім того, підозрюваний, знаходячись під цілодобовим домашнім арештом, позбавлений можливості працевлаштуватися, та відповідно позбавлений засобів існування.

Згідно з ухвалою слідчого судді, прокурор звернулася до слідчого судді з вищезазначеним клопотанням, в обґрунтування якого зазначила таке.

Слідчою групою, до складу якої включені слідчі СВ ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області та СУ ГУНП в Запорізькій області, здійснюється досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.263 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 червня 2023 року за №0000057.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також іншими невстановленими особами, упродовж травня 2023 року по січень 2024 року, тобто у період дії в Україні воєнного стану, шляхом зловживання ОСОБА_10 своїм службовим становищем, привласнили належне публічному акціонерному товариству «МОТОР СІЧ» майно в особливо великих розмірах.

Так, ОСОБА_9 , маючи стійкі соціальні зв`язки з працівниками АТ «МОТОР СІЧ» ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , які сформувались у нього у зв`язку із перебуванням у минулому його батька ОСОБА_11 у трудових відносинах з АТ «МОТОР СІЧ», прийняв рішення щодо привласнення майна АТ «МОТОР СІЧ».

З цією метою, усвідомлюючи неможливість самостійно реалізувати свої незаконні наміри, вирішив залучити останніх до реалізації свого умислу, спрямованого на привласнення майна АТ «МОТОР СІЧ», шляхом зловживання ОСОБА_10 своїм службовим становищем.

Так, ОСОБА_9 розробив детальний план скоєння кримінального правопорушення, який полягав у винесенні ОСОБА_10 та ОСОБА_6 майна, яке їм ввірено, з території АТ «МОТОР СІЧ», з метою його привласнення та в подальшому розпорядження на власний розсуд.

Не пізніше травня 2023 року ОСОБА_9 , достовірно знаючи про те, що ОСОБА_10 працює на АТ «МОТОР СІЧ», займає посаду старшого майстра, у зв`язку з чим має доступ до деталей, які виготовляються указаним підприємством, вирішив використати дану обставину та запропонував останньому привласнювати майно АТ «МОТОР СІЧ».

Приблизно у цей же час ОСОБА_9 , достовірно знаючи про те, що ОСОБА_6 є співробітником АТ «МОТОР СІЧ» та займає посаду наладчика шліфувальних СТА цеху № 49, також запропонував останньому привласнювати майно АТ «МОТОР СІЧ».

Переслідуючи корисливу мету, ОСОБА_10 та ОСОБА_6 дали свою згоду на участь у запланованому ОСОБА_9 злочині, тим самим вступивши з останнім у попередню змову.

При цьому ОСОБА_9 у невстановлений досудовим розслідуванням час вступив у попередню змову з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, які у період з травня 2023 року по січень 2024 року сприяли привласненню майна АТ «МОТОР СІЧ».

Таким чином, ОСОБА_9 підшукав та залучив до скоєння злочинів осіб, які поділяють його погляди та прагнуть швидкого збагачення шляхом скоєння злочинних посягань.

У подальшому, упродовж травня 2023 року по січень 2024 року, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого у подальшому продовжений, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншими невстановленими особами, зловживаючи службовим становищем ОСОБА_10 , при невстановлених під час досудового розслідування обставинах привласнили майно АТ «МОТОР СІЧ».

13 березня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 19 березня 2024 року до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороню залишати місце свого проживання цілодобово до 30 березня 2024 року.

Постановою керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_12 від 27 березня 2024 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному проваджені до трьох місяців, тобто до 30 квітня 2024 року.

Під час досудового розслідування встановлено, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були враховані слідчим суддею під час застосування 19 березня 2024 року до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною підозрюваному цілодобово залишати житло, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати, а запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

Заслухавши доповідь судді; підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.6 ст.181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим

За змістом ст.199 КПК України, слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання особи під вартою, має дослідити надані йому матеріали на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, та з`ясувати конкретні причини тривалого строку досудового розслідування і тримання особи під вартою.

Вказані вимоги закону визначають також порядок продовження строку тримання особи під домашнім арештом.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався зазначених вимог закону при розгляді вищевказаного клопотання.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження убачається, що наведені у клопотанні прокурора підстави для продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_6 під домашнім арештом перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, його захисника, прокурора та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо продовження строку тримання особи під домашнім арештом.

Слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що дані, наведені у клопотанні прокурора та у доданих до цього клопотання документах, свідчать про те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Обґрунтованість підозри в апеляційній скарзі не оспорюється та підтверджується доданими до клопотання доказами, зазначеними як в самому клопотанні так і в ухвалі слідчого судді.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що ризики, які були доведені прокурором під час розгляду клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, продовжують існувати, а саме ризики передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Доводи захисника в апеляційній скарзі про те, що прокурором в клопотанні не доведено належним чином неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а саме запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, є безпідставними та суперечать змісту самого клопотання, яке містить всі необхідні відомості, передбачені ст.184 КПК України.

В оскаржуваній ухвалі зазначені обставини, з урахуванням яких суд дійшов висновку про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи сторони захисту про те, що підозрюваний, знаходячись під цілодобовим домашнім арештом, позбавлений можливості працевлаштуватися та відповідно позбавлений засобів існування, колегія суддів вважає не переконливими, оскільки на підтвердження вказаних доводів стороною захисту не надано жодних доказів, в т.ч. доказів того, що підозрюваний має намір працевлаштуватись, та певний роботодавець готовий взяти його на роботу.

Окрім того, відповідно до вимог ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання певним ризикам. Саме з цією метою до ОСОБА_6 був застосований, а в подальшому продовжений вказаний запобіжний захід.

З урахуванням наведених обставин, колегія судів вважає, що потреба в тимчасовому обмеженні права на певну особисту свободу підозрюваного шляхом продовження йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту є виправданою.

Отже, оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а доводи апелянта про протилежне суперечать матеріалам провадження і змісту цієї ухвали.

Крім того, слідчим суддею перевірено обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання підозрюваного під домашнім арештом, та встановлено, що розслідування на час постановлення ухвали не було завершено з об`єктивних причин.

З матеріалів провадження убачається, що строк дії попередньої ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 19 березня 2024 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту закінчувався 30 березня 2024 року.

Постановою керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_12 від 27 березня 2024 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 3-х місяців, тобто до 30 квітня 2024 року.

Слідчий суддя з урахуванням складності цього кримінального провадження, а також того, що органу досудового розслідування для його завершення необхідно вчинити низку слідчих і процесуальних дій, обґрунтовано продовжив термін дії запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_6 до закінчення строку досудового розслідування, а саме до 30 квітня 2024 року включно.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, а також ті, що наведені під час апеляційного розгляду, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції теж не спростовують.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою.

З матеріалів провадження та з оскаржуваної ухвали убачається, що всі обставини, що мають значення для правильного вирішення клопотання, слідчим суддею дослідженні повно і всебічно.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Таким чином, підстав для задоволення поданої апеляційної скарги колегія суддів не убачає.

Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 28 березня 2024 року, якою задоволено клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та продовжено до 30 квітня 2024 року строк дії застосованого до останнього, ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 19 березня 2024 року запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною підозрюваному залишати цілодобово місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4