ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

та сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

представник Західного Міжрегіонального

Управління Міністерства Юстиції ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 жовтня 2021 року про виправлення описки, -

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Цією ухвалою, заяву Міністерства юстиції України про виправлення описок в ухвалі Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 вересня 2021 року про приведення вироку суду Азейбаржанської Республіки від 11.06.2019 року у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_6 - задоволено.

ЄУНСС №727/4538/21 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_9

Провадження №11-кп/822/85/24 Суддя - доповідач: ОСОБА_1

Виправлено описки, допущені в ухвалі Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06.09.2021 року, зокрема, мотивувальній частині - в абзацах третьому, четвертому, двадцять четвертому, тридцять шостому вірною читати - ч.2 ст. 305 КК України; в абзаці двадцять шостому вірним читати прізвище засудженого ОСОБА_6 ;

- резолютивній частині вірними читати абзац перший і другий наступного змісту:

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Ленкоранського суду Азербайджанської Республіки від 11.06.2019 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України у відповідність із законодавством України - задоволено.

Вирок Ленкоранського суду Азербайджанської Республіки від 11.06.2019 року, що набрав законної сили 21.08.2019 року на підставі Рішення судової колегії по кримінальним справам Ширванського Апеляційного Суду Азербайджанської Республіки відносно засудженого за ст. 206.3.2, ст. 234.4.1, 234.4.3 КК Азербайджанської Республіки до 16 (шістнадцяти) років позбавлення волі - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України приведено у відповідність до чинного законодавства України, а саме, - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України вирішено вважати засудженим за:

- ч.2 ст. 307 КК України до 6 (шести) років позбавлення волі;

- ч.2 ст. 305 КК України до 10 (десяти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, вважати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, остаточно засудженим до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десяти) років, без конфіскації майна.

Доводи апеляційних вимог.

Засуджений ОСОБА_6 у своїй апеляційній скарзі зазначає, що про оскаржувану ухвалу Шевченківського районного суду йому стало відомо в установі відбування покарань у пенітенціарній службі Міністерства юстиції Азербайджанської Республіки. Проте, подати вчасно апеляційну скаргу не зміг, так як йому в умовах ізоляції поза межами України працівники пенітенціарної системи перешкоджали це зробити.

Вказує, що він є особою похилого віку 62 роки, важко хворий, мав інфаркт, двічі на рік йому треба проходити лікування у кардіоцентрі.

Не погоджується з ухваленими судовими рішеннями, оскільки йому встановлено до відбування покарання в 10 років позбавлення волі, що є надто суворою мірою покарання і хоче, щоб її зменшили.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

До Шевченківського районного суду м. Чернівці поступило клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду від 11.06.2019 року ухваленого Ленкоранським судом Азербайджанської Республіки відносно засудженого за ст. 206.3.2, ст. 234.4.1, 234.4.3 КК Азербайджанської Республіки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України до 16 (шістнадцяти) років позбавлення волі у відповідність до законодавства України та вирішення питання про процесуальні витрати.

Доводи викладені в клопотанні мотивовані тим, що 23 квітня 2021 року, Наказом Міністерства юстиції України за №1480/5 було прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком суду Азербайджанської Республіки від 11.06.2019 року у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 606 КПК України, ст.3 Конвенції про передачу осіб, засуджених до позбавлення волі, для подальшого відбування покарання, пунктів 7, 8, 12 Розділу ХІІ Інструкції про порядок здійснення міжнародного співробітництва з питань взаємної правової допомоги, видачі правопорушників (екстрадиції), передачі (прийняття) засуджених осіб, виконання вироків та інших питань міжнародного судового співробітництва у кримінальному провадженні під час судового провадження, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 19.08.2019 року №2599/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22.08.2019 року за №956/33927 та на підставі запиту Міністерства юстиції Азейбаржанської Республіки від 23.11.2020 року №14/20-10417.

06 вересня 2021 року суд першої інстанції керуючись вимогами ст. 602, 606-619 КПК України, клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Ленкоранського суду Азербайджанської Республіки від 11.06.2019 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України у відповідність із законодавством України - задовольнив.

Вирок Ленкоранського суду Азербайджанської Республіки від 11.06.2019 року, що набрав законної сили 21.08.2019 року на підставі Рішення судової колегії по кримінальним справам Ширванського Апеляційного Суду Азербайджанської Республіки відносно засудженого за ст. 206.3.2, ст. 234.4.1, 234.4.3 КК Азербайджанської Республіки до 16 (шістнадцяти) років позбавлення волі - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України привів у відповідність до чинного законодавства України, а саме, - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України вирішено вважати засудженим за:

- ч.2 ст. 201 КК України до 6 (шести) років позбавлення волі;

- ч.2 ст. 307 КК України до 10 (десяти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, вирішено вважати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, остаточно засудженим до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десяти) років, без конфіскації майна.

Зараховано у строк покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі, початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислено з 20.02.2019 року.

Стягнуто з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України витрати в дохід держави на залучення експерта по проведеній судовій експертизі у розмірі 1157 грн. 35 коп..

Копію ухвали суду надіслано до Міністерства юстиції України для подальшого інформування держави винесення вироку та Державній пенітенціарній службі України для організації прийняття засудженого ОСОБА_6 , громадянина України ІНФОРМАЦІЯ_1 в Україну.

Позиції учасників апеляційного провадження в судових дебатах.

Засуджений ОСОБА_6 та в його інтересах адвокат ОСОБА_7 уточнили свої апеляційні вимоги. Просили поновити строк на апеляційне оскарження ухвал суду першої інстанції від 06 вересня 2021 року та 18 жовтня 2021 року. Свої вимоги в цій частині обґрунтували тим, що засуджений не мав доступу до правосуддя України, і як тільки прибув у ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» - 04 січня 2024 року, одразу написав апеляційну скаргу. Просили скасувати ухвали суду першої інстанції, привести у відповідність вирок Ленкоранського суду Азербайджанської Республіки та призначити мінімальне покарання до відбуття передбачене Кримінальним Кодексом України, оскільки в Ухвалах районного суду призначено різне покарання по однаковим статтям.

Прокурор просив залишити рішення суду першої інстанції в силі, вважаючи їх вірними та такими, які не суперечить вимогам закону, а визначена міра покарання, при приведенні вироку у відповідність, відповідає вимогам закону. Питання поновлення строку на апеляційне оскарження залишив на розсуд суду.

Представник Західного Міжрегіонального УМЮ ОСОБА_8 вважала, що підстав для поновлення засудженому ОСОБА_6 строку на апеляційне оскарження немає, так як останньому у 2022 році були вручені копії ухвал Шевченківського районного суду на російській мові. Прохала ухвали районного суду залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого без задоволення.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких апеляційний суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Встановивши суть оскаржуваних ухвал суду першої інстанції та вимоги апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 , заслухавши пояснення учасників судового засідання та з`ясувавши їх думку щодо апеляції, перевіривши матеріали провадження у порядку надання міжнародної правової допомоги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Колегія суддів вважає, що засудженому ОСОБА_6 слід поновити строк на апеляційне оскарження ухвал Шевченківського районного суду від 06 вересня 2021 року та 18 жовтня 2021 року, т.я. доводи наведені апелянтом мають місце, а отже строк на оскарження підлягає поновленню і він пропущений ОСОБА_6 з поважних причин.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Проте, в апеляційній інстанції встановлено, що вказаних норм суд не дотримався, а відтак припустився помилки, яка потягла прийняття незаконних та невмотивованих судових рішень.

Як вбачається з матеріалів провадження у порядку надання міжнародної правової допомоги, вироком Ленкоранського суду Азербайджанської Республіки від 11.06.2019 року (набрав законної сили 21.08.2019 року на підставі Рішення судової колегії по кримінальним справам Ширванського Апеляційного Суду Азербайджанської Республіки) ОСОБА_6 засуджено за ст. 206.3.2, ст. 234.4.1, 234.4.3 КК Азербайджанської Республіки до 16 (шістнадцяти) років позбавлення волі. Вказаний вирок постановою кримінальної колегії Верховного Суду Азербайджанської Республіки від 17.06.2020 року також залишений без змін.

Ухвалою Шевченківського районного суду від 06 вересня 2021 року, вказаний вирок було приведено у відповідність до чинного законодавства України, а саме ОСОБА_6 вирішено вважати засудженим за:

- ч.2 ст. 201 КК України до 6 (шести) років позбавлення волі;

- ч.2 ст. 307 КК України до 10 (десяти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно засудженому ОСОБА_6 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десяти) років без конфіскації майна.

Проте, диспозиція статті 201 КК України це контрабанда культурних цінностей та зброї, а вироком Ленкоранського суду Азербайджанської Республіки, ОСОБА_6 засуджений за ст. 206.3.2 КК Азербайджанської Республіки, тобто за контрабанду наркотичного засобу, вчиненої групою осіб за попередньою змовою.

18 жовтня 2021 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці задоволено клопотання Міністерство юстиції України 06.10.2021 року про виправлення описки, яка була допущена в ухвалі Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 вересня 2021 року.

Виправлено описку по всій ухвалі Шевченківського районного суду від 06 вересня 2021 року, зокрема ст. 206.3.2 КК Азербайджанської Республіки - контрабанда наркотичного засобу, вчинена групою осіб за попередньою змовою, яку було приведено у відповідність до ч.2 ст. 201 КК України, виправлено на ч.2 ст. 305 КК України - ті самі дії, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, а також якщо предметом цих дій були особливо небезпечні наркотичні засоби чи психотропні речовини або наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналоги чи прекурсори або фальсифіковані лікарські засоби у великих розмірах.

Окрім того, виправлено описку і в резолютивній частині ухвали Шевченківського районного суду від 06.09.2021 року.

Зокрема, вирішено вважати ОСОБА_6 засудженим за:

- ч.2 ст. 307 КК України до 6 (шести) років позбавлення волі;

- ч.2 ст. 305 КК України до 10 (десяти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно засудженому ОСОБА_6 було визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років, без конфіскації майна.

На переконання апеляційного суду вищевказані зміни не ґрунтуються на законі, оскільки виправлення допущених в ухвалі описок допускається, якщо це не стосується суті судових рішень. В даному випадку це приведення вироку у відповідність до законодавства України, а саме кваліфікації дій засудженого та міри покарання.

Отже, суд першої інстанції вийшов за межі вимог ст. 379 КПК України, змінив своїм рішенням постановлену ним раніше ухвалу, як в частині кваліфікації дій засудженого, так і в мірі покарання, не маючи на це процесуальних повноважень.

Так, згідно ч.1 ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Однак, однією з гарантій забезпечення правової визначеності, елементом стабільності судового рішення та його законної сили є його незмінність. Суд, який ухвалив (постановив) рішення, після його проголошення, не має права його змінити або скасувати. Цю властивість судового рішення в праві називають "незмінністю судового рішення". Допущені в судовому рішенні помилки, внаслідок яких воно стає незаконним і необґрунтованим, виступають підставою для зміни і скасування рішення в апеляційному і касаційному порядку та у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Незмінність є елементом законної сили судового рішення суду, але не правовим наслідком набрання ним цієї сили. Вона є властивістю рішення суду як процесуального документа, як акту правосуддя, що набувається ним незалежно від набрання законної сили. Моменти набрання судовим рішенням законної сили та виникнення у нього властивості незмінності різні. Незмінним судове рішення стає ще до набрання ним законної сили. Статичний елемент законної сили судового рішення (стабільність рішення) не вичерпується виключністю та неспростовністю, а включає в себе також властивість незмінності.

Колегія суддів вважає, що постановлена районним судом ухвала від 18 жовтня 2021 року, якою виправлено описку в ухвалі суду першої інстанції від 06 вересня 2021 року, не ґрунтується на законі, є нікчемною, оскільки виправлення допущених у ухвалі описок допускається виключно, якщо це не стосується зміни суті судових рішень.

Також підлягає скасуванню як незаконна Ухвала від 06 вересня 2021 року, так як невірно приведено у відповідність ст. 206.3.2 КК Азербайджанської Республіки відповідно до КК України, яка в цілому не узгоджується із вироком Ленкоранського суду Азербайджанської Республіки від 11.06.2019 року відносно ОСОБА_6 .

Отже, під час розгляду матеріалів провадження у порядку визнання та виконання вироків судів іноземних держав та передачі засуджених осіб, суд першої інстанції допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які призвели до порушення гарантії правової визначеності, «незмінності судового рішення», що відповідно до ч.1 ст. 412 КПК України є підставою для скасування ухвали районного суду від 06 вересня 2021 року та ухвали про виправлення описки від 18 жовтня 2021 року і призначення нового розгляду в суді першої інстанції, під час якого необхідно врахувати вищенаведене та ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.

Керуючись ст. 117, 379, 404, 405, 407, 412, 415, 609-610 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Строк на апеляційне оскарження засудженому ОСОБА_6 - поновити.

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 вересня 2021 року про приведення вироку суду Азейбаржанської Республіки від 11.06.2019 року у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_6 та ухвалу Шевченківського районного суду від 18 жовтня 2021 року про виправлення описки скасувати.

Матеріали провадження у порядку визнання та виконання вироку іноземної держави та передачі засудженої особи направити на новий судовий розгляд у суд першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3