Справа № 357/6293/24
У Х В А Л А

20 травня 2024 року м. Біла Церква

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за № 0000889, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України,

про арешт тимчасово вилученого майна,

У С Т А Н О В И В:

У провадження слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за № 0000889, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України про накладення арешту на майно що було вилучено під час особистого обшуку ОСОБА_5 а саме: блокнот з рукописними написами, рецепт №0040338, рецепт № НОМЕР_1 , рецепт № НОМЕР_2 , мобільний телефон Redmi 6 IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 з сім-карткою НОМЕР_5 , фіскальний чек та лист призначення метадону, блістер лікарского засобу «соннат» (10 таблеток), банківську картку банку монобанк № НОМЕР_6 , 2 блістери по 10 таблеток лікарського засобу «димедрол», блістер лікарського засобу «соннат» (10 таблеток), лист призначення метадону.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділом Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000889, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.03.2024 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України.

У невстановлену досудовим розслідуванням дату, час та місці, ОСОБА_6 , спільно з ОСОБА_5 , придбали наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), який зберігали за місцем спільного проживання для подальшого збуту ОСОБА_7 , за грошові кошти.

В подальшому, 15.04.2024 близько 09:54 год. ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , переслідуючи спільну мету збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадону (фенадон), в телефонному режимі домовився з ОСОБА_7 , про збут останньому вищевказаного наркотичного засобу, шляхом передачі з рук в руки поблизу будинку АДРЕСА_1 .

В той же день, тобто 15.04.2024 близько 10:42 год. ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_1 передав ОСОБА_5 , грошові кошти у сумі 500 гривень на що, ОСОБА_5 , реалізуючи спільний з ОСОБА_6 , злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, з метою спільного збагачення, посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії - «контроль за вчиненням злочину» у формі оперативної закупки незаконно, збули ОСОБА_7 , наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон) масою 0, 110 г. шляхом передачі з рук в руки, які ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 , придбали та зберігали з метою збуту.

Крім цього, у невстановлену досудовим розслідуванням дату, час та місці, ОСОБА_6 , спільно з ОСОБА_5 , придбали наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), який повторно, зберігали за місцем проживання для подальшого збуту ОСОБА_7 , за грошові кошти.

В подальшому, 20.04.2024 близько 12:54 год. ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , повторно, переслідуючи спільну мету збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадону (фенадон), в телефонному режимі домовився з ОСОБА_7 , про збут останньому вищевказаного наркотичного засобу, шляхом передачі з рук в руки поблизу будинку АДРЕСА_1 .

В той же день, тобто 20.04.2024 близько 13:34 год. ОСОБА_7 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 передав ОСОБА_5 , грошові кошти у сумі 500 гривень, які останній передав ОСОБА_6 . Після чого, ОСОБА_6 , реалізуючи спільний з ОСОБА_5 , злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, з метою спільного збагачення, посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії - «контроль за вчиненням злочину» у формі оперативної закупки незаконно, повторно, збули ОСОБА_7 , наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон) масою 0, 111 г. шляхом передачі з рук в руки, які ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 , придбали та зберігали з метою збуту.

15.05.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку

ст. 208 КПК України та в ході особистого обшуку останнього було виявлено та вилучено: блокнот з рукописними написами, рецепт №0040338, рецепт № НОМЕР_1 , рецепт № НОМЕР_2 , мобільний телефон Redmi 6 IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 з сім-карткою НОМЕР_5 , фіскальний чек та лист призначення метадону, блістер лікарского засобу «соннат» (10 таблеток), банківську картку банку монобанк № НОМЕР_6 , 4 блістера по 10 таблеток метадону, 2 блістери по 10 таблеток лікарського засобу «димедрол», блістер лікарського засобу «соннат» (10 таблеток), лист призначення метадону.

Виходячи з того, що вилучені речі під час особистого обшуку ОСОБА_5 , містять на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому виникає необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене вищезазначене майно.

З метою досягнення дієвості кримінального провадження наявна необхідність у застосуванні до тимчасово вилученого майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, що є безпосередньо предметом та доказом вказаного кримінального правопорушення, а також для встановлення відомостей, що міститься у вище вилучених предметах та речовинах шляхом проведення судових експертиз, такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

У судове засідання старший слідчий Білоцерківського РУП ГУ Нп в Київській області ОСОБА_3 не прибув, натомість подав до суду заяву, якою просив проводити розгляд клопотання у його відсутності. Клопотання підтримує в повному обсязі.

Володілець майна ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не прибув, натомість надіслав до суду заяву, якою просить проводити розгляд клопотання у його відсутності, проти накладення арешту не заперечує.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Таким чином, враховуючи норми ст. 172 КПК України, слідчим суддею визнано за можливе провести судовий розгляд клопотання без участі прокурора та володільця майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх учасників, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши матеріали клопотання та додані копії документів, вважаю, що останнє підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що у даному кримінальному провадженні майно було вилучено 15.05.2024, а клопотання про накладення арешту на майно було скеровано до суду 16.05.2024. Тобто слідчим дотримано вимог ч. 5 ст. 171 КПК України щодо подачі клопотання не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.

Також встановлено, що у даному кримінальному провадженні 16.05.2024 ОСОБА_5 вручено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

У відповідності до п. 1, 3, 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим майном може бути майно, що підшукане, виготовлене, пристосоване чи використане як засіб чи знаряддя кримінального правопорушення та (або) зберегло на собі його сліди, є предметом кримінального правопорушення або ж одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, або є предметом кримінального правопорушення.

У відповідності до вимог до ч. 2 ст. 168 КПК, тимчасове вилучення майна, може здійснюватись під час обшуку, огляду.

Згідно ч. 3 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 цього Кодексу.

За викладеного, майно вилучене під час особистого обшуку затриманої особи вважається тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000889, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.03.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Із протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 15.05.2024, складеного в період часу з 13:52 год до 15:08 год, вбачається, що 15.05.2024 о 12:15 год на 78 км автодороги Київ-Одеса (М-05) було затримано ОСОБА_5 , якого застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення. Слідчий Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 у присутності понятих здійснив обшук затриманої особи ОСОБА_5 під час якого було виявлено блокнот з рукописними написами, рецепт №0040338, рецепт № НОМЕР_1 , рецепт № НОМЕР_2 , мобільний телефон Redmi 6 IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 з сім-карткою НОМЕР_5 , фіскальний чек та лист призначення метадону, блістер лікарского засобу «соннат» (10 таблеток), банківську картку банку монобанк № НОМЕР_6 , 4 блістера по 10 таблеток метадону, 2 блістери по 10 таблеток лікарського засобу «димедрол», блістер лікарського засобу «соннат» (10 таблеток), лист призначення метадону..

Постановою слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області від 15.05.2024 тимчасово вилучене під час обшуку затриманого майно визнане речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Отже у слідчого судді існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що вказане майно, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тобто є речовими доказами у справі, а саме є об`єктами, що містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження,

За змістом ст.173 КПК України особа, яка подала клопотання про арешт майна, має довести необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, серед іншого: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання та метеріали кримінального провадження вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні прокурора.

Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, які можуть перешкодити досягненню мети кримінального провадження.

Слідчий суддя приходить до переконання, що є підстави вважати, що вилучені під час особистого обшуку речі можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Слідчий суддя зазначає, що у разі ненакладення арешту на тимчасово вилучене майно, воно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене або передано іншій особі, для чого слід забезпечити наявність вилученого майна, так як відсутність майна, яке являється речовим доказом у справі, може перешкодити кримінальному провадженню, так як тільки у випадку накладення арешту на вказане майно може бути виконане завдання щодо забезпечення слідів кримінального правопорушення.

Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до … наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, втручання у власність (користування) це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату. Втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес. Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема, законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

Таким чином, на переконання слідчого судді, з метою запобігання можливості приховування, знищення або перетворення речових доказів у кримінальному провадженні, а також з метою забезпечення проведення у справі судових експертиз, на даному етапі кримінального провадження досліджені матеріали свідчать про наявність правових підстав для накладення арешту на вилучені речі, а потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси користувача майна для забезпечення збереження речових доказів, тому слідчий суддя доходить висновку про накладення арешту на вилучене майно шляхом заборони володіння, користування та розпорядження ним. Слідчим доведено необхідність накладення арешту на майно, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

За викладених обставин клопотання слідчого слід задовольнити.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 98, 100, 167, 170-173, 175, 309, 392, 532 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за № 0000889, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України про арешт тимчасово вилученого майна.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 15.05.2024 під час особистого обшуку проведеного під час затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 78 км автодороги Київ-Одеса (М-05) майно із накладенням заборони відчужувати, розпоряджатися та/або користуватися ним, а саме:

блокнот з рукописними написами, рецепт №0040338, рецепт № НОМЕР_1 , рецепт № НОМЕР_2 , мобільний телефон Redmi 6 IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 з сім-карткою НОМЕР_5 , фіскальний чек та лист призначення метадону, блістер лікарского засобу «соннат» (10 таблеток), банківську картку банку монобанк № НОМЕР_6 , 2 блістери по 10 таблеток лікарського засобу «димедрол», блістер лікарського засобу «соннат» (10 таблеток), лист призначення метадону, які передані до кімнати зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області.

Уповноваженим службовим особам, для досягнення цілей кримінального провадження дозволити користування та розпорядження зазначеним майном.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони мають право звернутись до суду з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, встановленому ст.174 КПК України.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити прокурору та особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_8