Справа № 439/806/22 Провадження № 1-кп/439/34/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року м. Броди Львівської області

Бродівський районний суд Львівської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представників потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000342 за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Броди Львівської області, громадянина України, освіта повна вища, неодруженого, непрацюючого, пенсіонера, адреса реєстраційного обліку та місця фактичного проживання: АДРЕСА_1 , несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:

08 жовтня 2020 року приблизно о 07.25 год. на автодорозі сполученням Броди -

Пониковиця (ділянка 1100 м від м. Броди Золочівського району) ОСОБА_8 , керуючи автомобілем марки ВАЗ2101 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ), рухаючись ним в напрямку с. Пониковиця Золочівського району, в порушення п. 1.5, п. 2.3 «б», п. 2.3. «д», п. 12.3 ПДР України, необережно, з кримінальною протиправною недбалістю, був недостатньо уважний, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку й стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не стежив за дорожньою обстановкою та її змінами - з моменту появи в його полі зору велосипеда, під керуванням ОСОБА_10 , що рухався попереду, в попутному напрямку, якого ОСОБА_8 об`єктивно був спроможний виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху об`їзду велосипеда, під керуванням ОСОБА_10 , в результаті чого здійснив наїзд на останнього.

Внаслідок зазначених порушень ОСОБА_8 правил дорожнього руху потерпілому ОСОБА_10 завдано тяжких тілесних ушкоджень у виді відкритої черепно-мозкової травми із переломом кісток основи черепу, дифузними крововиливами в м`які оболонки головного мозку, закритих прямих переломів ребер, закритого перелому зовнішньої кісточки лівої гомілки, від яких 13 жовтня 2020 року настала його смерть.

Указаними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 286 КК України, - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину в учиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю.

Пояснив, що вранці 08 жовтня 2020 року він керував автомобілем. Рухаючись в напрямку с. Заболотці, проявив неуважність, невчасно зреагував на перешкоду - велосипедиста, який рухався з правого краю проїзної частини в попутному напрямку, не зупинив транспортний засіб та не об`їхав велосипед, в результаті чого наїхав на потерпілого.

Внаслідок указаної ДТП ОСОБА_10 завдані тілесні ушкодження, несумісні із життям, від яких останній помер.

Злочин вчинений ним через неуважність до дорожньої обстановки.

У вчиненому щиро розкаявся.

Дослідження інших доказів, окрім показань обвинуваченого, даних, що стосуються вирішення цивільного позову, підтверджують вид і розмір завданої правопорушенням шкоди, даних, які характеризують особу ОСОБА_8 , суд визнає недоцільним, так як фактичні обставини (подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого, форма вини, тощо) ніким не оспорюються, зміст цих обставин правильно розуміють сторони - сумнівів щодо добровільності та істинності їх позиції не має.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує: ступінь тяжкості й суспільної небезпеки вчиненого злочину та його наслідків, які є незворотними; особу винного (який до кримінальної відповідальності притягнений вперше (т.с. 1 арк 163), його похилий вік, сімейний стан, задовільну характеристику (т.с. 1 арк. 166); обставини, які пом`якшують покарання, - щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку; досудову доповідь представника органу з питань пробації (т.с. 2 арк. 165 - 168), відповідно до якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, оцінюються як низькі.

Також суд, враховує висловлену під час судового розгляду позицію потерпілими про призначення обвинуваченому покарання, не пов`язаного із ізоляцією від суспільства, та їх повідомлення про відсутність до обвинуваченого матеріальних вимог через їх задоволення в частині, що не охоплюється страховим відшкодуванням, на яке вони мають право за умовами договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Суд вважає, що ОСОБА_8 повинне бути призначене покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах цього виду покарання, встановлених санкцією ч. 2 ст. 286 КК України.

Враховуючи данні про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, суд визнає можливим виправлення та перевиховання ОСОБА_8 без відбування основного покарання - в умовах випробування.

Додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами підлягає застосуванню до обвинуваченого. Обставини кримінального правопорушення свідчать про легковажне ставлення ОСОБА_8 до дотримання правил дорожнього руху - це становить загрозу як для його, так і для інших учасників дорожнього руху безпеки.

Потерпілими ОСОБА_11 та ОСОБА_4 - сином та матір`ю ОСОБА_10 пред`явлений до ОСОБА_8 та ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» (страховика, яким застрахована цивільно-правова відповідальність обвинуваченого як власника транспортного засобу) цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої злочином (т.с. 1 арк. 26 - 32).

Позовні вимоги мотивовані тим, що діями обвинуваченого потерпілій ОСОБА_4 завдано майнової шкоди, яка полягає у витратах на лікування її сина в сумі 7 615,44 грн., витратах на поховання та спорудження надгробного пам`ятника - 65 845 грн.

Протиправними діями обвинуваченого потерпілим завдано й моральної шкоди, яку кожен з них визначив у 250 000 грн., та яка полягає у душевних переживаннях у зв`язку із смертю ОСОБА_10 .

Крім того, потерпілий ОСОБА_11 , як студент, який не досяг двадцяти трьох років на день настання ДТП, має право на відшкодування шкоди, завданої смертю його батька, в розмірі частки від середньомісячного заробітку померлого, щомісячно, до закінчення навчання в сумі (за період з 13 жовтня 2020 року по 30 червня 2023 року) 39 467,20 грн.

За вказаних обставин потерпілі просили стягнути з ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» на користь:

-ОСОБА_11 та ОСОБА_4 в межах розміру страхового відшкодування, визначеного п. 27. 3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), по 28 338 грн. спричиненої моральної шкоди;

-ОСОБА_4 7 675,44 грн. витрат на лікування ОСОБА_11 , та в межах розміру страхового відшкодування, визначеного п. 27.4 ст. 27 Закону, 56 676 грн. на поховання та спорудження надгробного пам`ятника;

-ОСОБА_11 одним платежем у розмірі 39 467,20 грн. шкоду, завдану смертю потерпілого.

Також потерпілі просили стягнути з ОСОБА_8 на користь:

-ОСОБА_4 9 169 грн. витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятника;

-ОСОБА_11 та ОСОБА_4 по 221 662 грн. спричиненої моральної шкоди.

Під час судового розгляду потерпілими ОСОБА_11 та ОСОБА_4 подано та в судовому засіданні підтримано їх представником та потерпілою ОСОБА_4 заяву про відмову від позову в частині вимог, пред`явлених до ОСОБА_8 , у зв`язку із добровільним задоволенням цих вимог останнім (т.с. 2 арк. 191-а, 191-б).

Відмова від позову підлягає прийняттю судом, як така, що не суперечить закону, не порушує прав та інтересів сторін - це є передбаченою ч. 5 ст. 128 КПК України, ч. 3 ст. 206 ЦПК України підставою для закриття судового провадження в цій частині.

Як встановлено ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особа, а також, шкода завдана майна фізичної або юридичною особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до свідоцтв про народження (т.с. 1 арк. 33, 35), ОСОБА_10 є сином ОСОБА_4 та батьком ОСОБА_11 .

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із витягом із централізованої бази МТСБУ (т.с. 1 арк. 45), автомобіль ВАЗ2101 (державний номер НОМЕР_1 ) був забезпечений договором обов`язкового страхування (поліс № АР864767; страховик ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай»), чинним на 08 жовтня 2020 року.

Власником вказаного транспортного засобу є обвинувачений, що підтверджується свідоцтвом (т.с. 1 арк. 161 - 162).

Згідно з п. 24.1 ст. 24 Закону, у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку (п. 27.4 ст. 27 Закону).

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_10 з 08 жовтня 2020 року до 13 жовтня 2020 року перебував на лікуванні Комунальної міської лікарні швидкої медичної допомоги м. Львова

Відповідно до товарних чеків, квитанцій (т.с. 1 арк. 38 - 44, т.с. 2 арк. 7 - 11), витрати потерпілої, пов`язані із лікуванням ОСОБА_10 , становлять 7 615,44 грн., витрати на поховання та встановлення пам`ятника - 65 845 грн.

Ці витрати на лікування в повному обсязі та витрати на поховання й на спорудження надгробного пам`ятника в межах, визначених п. 27.4 ст. 27 Закону, - в сумі 56 676 грн. (4 723 грн. (розмір мінімальної заробітної плати на 08 жовтня 2020 року) * 12), підлягають стягненню із страховика.

Як встановлено ч. 1 ст. 1200 ЦК України, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується, зокрема дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років).

Відповідно до ч. 2 ст. 1200 ЦК України, особам, визначеним у п.п.1 - 5 ч. 1 цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував.

Як встановлено ч. 1 ст. 1202 ЦК України, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. За наявності обставин, які мають істотне значення, та з урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоди, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більш як за три роки наперед.

Згідно з п. 27.2 ст. 27 Закону, страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Відповідно до довідки (т.с. 1 арк. 37), ОСОБА_11 був студентом денного відділення філологічного факультету Львівського національного університету імені Івана Франка (наказ про зарахування від 01 серпня 2019 року). Строк закінчення навчання - 30 червня 2023 року

На день смерті ОСОБА_10 працював на посаді шліфувальника виробів, напівфабрикатів та матеріалів ФОП ОСОБА_12 , розмір його середньомісячного заробітку за три календарні місяці роботи, що передували події, становив 2 466,70 грн. Підтверджуються вказані обставини довідкою (т.с. 1 арк. 36).

Враховуючи наведене, розмір шкоди, визначеної ст. 1200 ЦК України, п. 27.2 ст. 27 Закону, право на відшкодування якої страховиком має ОСОБА_11 , становить 39 467,20 грн. (32 місяці х 2466,7)/ 2.

Як встановлено ч. 1 - ч. 3 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Як встановлено п. 27. 3 ст. 27 Закону, страховик (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» п. 41.1 та пп. «в» п. 41.2 ст. 41 цього Закону - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами

Суд вважає, що у зв`язку зі смертю ОСОБА_10 потерпілі зазнали та зазнають глибоких душевних страждань. Втрата члена родини є невідворотною, вона потягла істотні зміни в сімейному житті ОСОБА_11 та ОСОБА_4 .

З врахуванням наведеного стягненню із страховика на користь кожного з потерпілих на відшкодування моральної шкоди підлягають по 28 338 грн. (4 723 грн. (розмір мінімальної заробітної плати на 08 жовтня 2020 року) * 12/2).

Керуючись ст.ст. 373 - 374 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 75, п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України, звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк - один рік, поклавши на нього наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати на залучення експертів в цьому кримінальному провадженні в сумі 11 212,55 грн. (т.с. 1 арк. 102, 109, 116, 127, 142, 157).

Арешт майна, вжитий на підставі ухвали слідчого судді Бродівського районного суду Львівської області від 12 жовтня 2020 року (т.с. 1 арк. 94 - 95), скасувати.

Речові докази (т.с. 1 арк. 90):

-автомобіль марки ВАЗ2101 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) повернути законному володільцю;

-велосипед зеленого кольору знищити.

Прийняти відмову ОСОБА_11 від позову до ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином в сумі 221 662 грн., закривши судове провадження в цій частині.

Прийняти відмову ОСОБА_4 від позову до ОСОБА_8 про стягнення витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятника в сумі 9 169 грн., відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, в сумі 221 662 грн., закривши судове провадження в цій частині.

Цивільний позов ОСОБА_11 , ОСОБА_4 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» про відшкодування шкоди (т.с. 1 арк. 26 - 32) задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» на користь ОСОБА_11 на відшкодування моральної шкоди, 28 338 грн., на відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого - 39 467,20 грн.

Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» на користь ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди 28 338 грн., на відшкодування витрат на лікування потерпілого - 7 675,44 грн.. витрат на поховання та спорудження нагробного пам`ятника 56 676 грн.

Апеляційна скарга на вирок подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд Львівської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити сторонам.

Суддя ОСОБА_1