Справа №639/525/24
Провадження №1-кп/639/226/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №639/525/24 (в ЄРДР №0001170 від 10.10.2023) за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, працюючого на посаді слюсаря ТОВ «Хіт лайн», не маючого судимості, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

09.10.2023 приблизно о 20.30 ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «Peugeot» модель «301», р.н. НОМЕР_1 , який належить ТОВ «УЛФ-ФІНАНС», рухався зі швидкістю приблизно 35 км/годину по вул. Москалівській зі сторони вул. Торгової в напрямку вул. Світланівської в Новобаварському районі м. Харкова.

Під час руху по вказаній вулиці в районі буд. № 169 ОСОБА_4 проявив неуважність, виїхав на зустрічну для нього смугу руху, та діючи необережно, наближаючись до трамвайної зупинки, де зупинився та відчинив двері трамвай № 3, що рухався зі сторони зупинки «Залютіно» в напрямку зупинки «Новожаново», не зупинив автомобіль, щоб дати дорогу пішоходам, які йшли з боку відчинених дверей трамваю № 3, чим порушив вимоги п. 18.8 Правил дорожнього руху України, згідно з яким:

- п. 18.8 ПДР України - «Водій транспортного засобу повинен зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, які йдуть з боку відчинених дверей до (або від) трамвая, що стоїть на зупинці, якщо посадка чи висадка проводиться з проїзної частини, чи посадкового майданчика, розміщеного на ній.

Продовжувати рух дозволяється лише тоді, коли пішоходи залишать проїзну частину та у трамвая зачиняться двері»;

та допустив наїзд передньою правою частиною бамперу свого автомобіля в ліву частину тулубу пішохода ОСОБА_5 , яка в цей час йшла з боку відчинених дверей трамвая до тротуару справа наліво по напрямку руху автомобіля, внаслідок чого остання вдарились тілом о капот автомобіля та впала на асфальт.

Унаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження, у вигляді закритого уламкового внутрішньосуглобового перелому зовнішнього виростка лівої великогомілкової кістки зі зміщенням які відносяться до категорії ушкоджень середньої тяжкості, що причинили за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів.

У даній дорожній обстановці водій автомобіля марки «Peugeot» модель «301», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно з вимогами п. 18.8 Правил дорожнього руху України, мав технічну можливість запобігти ДТП шляхом виконання вказаних вимог Правил дорожнього руху України. Дії водія ОСОБА_4 не відповідали цим вимогам та знаходилися в причинному зв`язку з настанням даної пригоди.

Порушення Правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля марки «Peugeot» модель «301», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 виразились у невжитті ним заходів для зупинки автомобіля, при наближенні до трамвайної зупинки, де зупинився трамвай та відчинив двері, щоб дати дорогу пішоходам, які йдуть з боку відчинених дверей, та знаходились в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні 15.02.2024 ОСОБА_4 після роз`яснення йому суті обвинувачення визнав свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з тим, що він примирився з потерпілою ОСОБА_5 та відшкодував спричинену шкоду, потерпіла претензій матеріального та морального характеру до ньогоне має.

Потерпіла ОСОБА_5 проти клопотання обвинуваченого не заперечувала та також просила звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, підтвердивши доводи ОСОБА_4 , наведенні в обґрунтування клопотання.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України не заперечувала, вважала його обґрунтованими та таким, що підлягає задоволенню.

Вислухавши обвинуваченого, потерпілу та прокурора, перевіривши наявність підстав для задоволення клопотання, суд приходить до таких висновків.

ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Згідно ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

При цьому за наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим (постанова Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).

Як встановлено судом, ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України не має судимості, вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, який не є корупційним та не скоєний у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; відшкодував потерпілій завдані збитки та примирився з нею.

При цьому, роблячи висновок, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення вперше, суд враховує усталену практику Верховного Суду, викладену зокрема у постанові від 22 листопада 2022 року по справі № 672/1317/20, згідно якої, якщо судимість погашена або знята, особа вважається такою, що раніше кримінального правопорушення не вчиняла.

Таким чином, наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, а також закриття кримінального провадження щодо нього на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України скасуванню підлягає арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 16.10.2023 по справі №953/9912/23.

З урахуванням висновків про застосування норм права, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 червня 2020 року (справа №598/1781/17), та з огляду на те, що кримінальне провадження підлягає закриттю не з нереабілітуючих підстав, процесуальні витрати, пов`язанні із залученням експертів підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 124, 126 КПК України.

Керуючись ст. 46 КК України, ст. ст. 124, 126, 284, 285, 369- 372, 376 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Кримінальне провадження №0001170 від 10.10.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Речовий доказ по кримінальному провадженню: автомобіль «Peugeot» модель «301», р.н. НОМЕР_1 , який зберігається на майданчику за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107 повернути уповноваженому представнику власника ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» або фактичному володільцю ОСОБА_4 .

Процесуальні витрати в сумі 9844,64 (дев`ять тисяч вісімсот сорок чотири грн. 64 коп.) на залучення експертів (висновки №СЕ-19/121-23/24484-ІТ від 02.01.2024 та №СЕ-19/121-24/1267-ІТ від 18.01.2024) стягнути з ОСОБА_4 на користь Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 16.10.2023 по справі №953/9912/23 (провадження №1-кс/953/7981/23) на автомобіль «Peugeot» модель «301», р.н. НОМЕР_1 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1