ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю учасників судового провадження:

секретаря

судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Першотравневого районного суду м.Чернівці від 07 березня 2024 року у кримінальному провадженні №0002768 від 25 липня 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки та зареєстрованої в АДРЕСА_1 , мешканка АДРЕСА_2 , з середньою освітою, яка має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,-

УСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскарженого судового рішення.

Вироком Першотравневого районного суду м.Чернівці від 07 березня 2024 року ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України і призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Вирішено долю речових доказів та судових витрат у кримінальному провадженні.

Частково задоволено цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 та стягнуто на її користь з ОСОБА_6 35 000 грн матеріальної шкоди та 10 000 грн моральної шкоди.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.

На вказаний вирок прокурор Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуваний вирок в частині призначеного покарання та ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 основне покарання за ч.1 ст.286 КК України у виді трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 грн та додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

_____________________________________________________________________

ЄУНСС: 725/9694/23 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9

Провадження №11-кп/822/181/24 Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

Не заперечуючи правової кваліфікації дій обвинуваченої та доведеності її вини у вчиненому, прокурор вважає, що вирок районного суду в частині призначеного покарання є незаконним, а тому підлягає скасуванню у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Прокурор вказує, що санкція ч.1 ст.286 КК України передбачає покарання, зокрема, у виді штрафу у розмірі від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Водночас, з урахуванням положень ст.69 КК України, допускається призначення покарання, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої у санкції статті.

Звертає увагу, що, призначивши ОСОБА_6 покарання у виді 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд першої інстанції не дотримався вказаних положень ст.69 КК України, оскільки покарання у даному випадку не може бути меншим аніж 2 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 38 250 гривень.

Крім того, зазначає про необґрунтованість застосування ст.69 КК України при призначенні покарання ОСОБА_6 , оскільки суд першої інстанції належним чином не вмотивував своє рішення.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що близько 09 год. 30 хв. 25 липня 2023 року, ОСОБА_6 , керуючи технічно справним транспортним засобом марки «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в світлу пору доби своєю смугою руху проїзної частини дороги по вул. Лубенській в м. Чернівці, в напрямку перехрестя з вул. Зеленою, маючи намір здійснити маневр повороту праворуч на прилеглу територію неподалік нежитлової будівлі під № 40а, не врахувавши в повній мірі дорожню обстановку з тим, щоб мати змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах, не переконавшись у безпечності зміни напрямку руху і не створенні таким маневром перешкод або небезпеки чи перешкоди іншим учасникам руху, скерувавши рух автомобіля праворуч, допустила наїзд на пішохода ОСОБА_8 .

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді: забійно-рваної рани в ділянці правого коліна, розриву заднього рогу медіального меніску правого коліна, які згідно висновку експерта Чернівецького обласного бюро СМЕ № 676 мд від 09.10.2023 відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі що призвели до тривалого розладу здоров`я.

Відповідно до висновку експерта Чернівецького НДЕКЦ МВС України № СЕ/19-126-23/9332 від 01.11.2023 в даній дорожньо-транспортній обстановці в діях водія ОСОБА_6 вбачається невідповідність вимогам п. 10.1, Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, ОСОБА_6 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України (порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження).

Позиції учасників апеляційного провадження.

Прокурор частково підтримала подану апеляційну скаргу, просила призначити ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.286 КК України із застосуванням ст.69 КК України.

Обвинувачена просила при призначенні покарання ухвалити справедливе рішення, врахувавши її скрутне матеріальне становище та наявність трьох дітей на утриманні.

Захисник, потерпіла та її представник у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату і час апеляційного розгляду.

У відповідності до ч.4 ст.405 КПК України, їхнє неприбуття не перешкоджає апеляційному розгляду.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції та мотиви суду.

Заслухавши суддю-доповідача, позиції учасників судового провадження стосовно поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників судового провадження у судових дебатах, надавши обвинуваченій останнє слово, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Апеляційним судом встановлено, що близько 09 год. 30 хв. 25 липня 2023 року, ОСОБА_6 , керуючи технічно справним транспортним засобом марки «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в світлу пору доби своєю смугою руху проїзної частини дороги по вул. Лубенській в м. Чернівці, в напрямку перехрестя з вул. Зеленою, маючи намір здійснити маневр повороту праворуч на прилеглу територію неподалік нежитлової будівлі під № 40а, не врахувавши в повній мірі дорожню обстановку з тим, щоб мати змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах, не переконавшись у безпечності зміни напрямку руху і не створенні таким маневром перешкод або небезпеки чи перешкоди іншим учасникам руху, скерувавши рух автомобіля праворуч, допустила наїзд на пішохода ОСОБА_8 .

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді: забійно-рваної рани в ділянці правого коліна, розриву заднього рогу медіального меніску правого коліна, які згідно висновку експерта Чернівецького обласного бюро СМЕ № 676 мд від 09.10.2023 відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі що призвели до тривалого розладу здоров`я.

Відповідно до висновку експерта Чернівецького НДЕКЦ МВС України № СЕ/19-126-23/9332 від 01.11.2023 в даній дорожньо-транспортній обстановці в діях водія ОСОБА_6 вбачається невідповідність вимогам п. 10.1, Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, ОСОБА_6 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України (порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Оскільки прокурором фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікація дій ОСОБА_6 та доведеність її вини за ч.1 ст.286 КК України не оспорюється, а тому висновки суду першої інстанції в цій частині колегією суддів не перевіряються.

Стосовно призначеного ОСОБА_6 покарання та застосування положень ст.69 КК України колегією суддів встановлено наступне.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції цих положень закону при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 не дотримався.

Згідно ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім передбачених законом випадків призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України за це кримінальне правопорушення.

У цьому випадку суд не має права призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині КК України.

За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України.

Санкція ч.1 ст. 286 КК України, передбачає, зокрема, покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

З аналізу наведених положень закону слідує, що суд першої інстанції при призначенні обвинуваченій ОСОБА_6 покарання із застосуванням вимог ч.1 ст. 69 КК України, не вправі був призначати основне покарання у виді штрафу у розмірі, меншому ніж 2250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 38 250 грн.

Таким чином, судом першої інстанції допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що, у відповідності до положень ст.409 КПК України, є підставою для скасування вироку в частині призначеного покарання.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, у відповідності до вимог ст.65 КК України, колегія суддів враховує, що обвинувачена вчинила нетяжкий злочин.

З відомостей про особу обвинуваченої встановлено, що вона свою вину визнала у повному обсязі та просила пробачення у потерпілої, раніше не судима, вперше вчинила необережний злочин, не перебуває на обліках у лікарів психіатра та нарколога, багатодітна матір п`яти дітей, з яких троє неповнолітніх перебувають у неї на утриманні, також має на утриманні матір 1940 року народження.

Обставинами, що пом`якшують покарання, згідно ст.66 КК України колегія суддів визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

При цьому, колегія суддів зауважує, що ці обставини були встановлені й прокурором під час досудового розслідування та містяться в обвинувальному акті.

Обставин, що б обтяжували покарання обвинуваченої згідно ст.67 КК України, колегія суддів не встановила.

Колегія суддів вважає, що встановлені обставини, що пом`якшують покарання, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, і, з урахуванням особи ОСОБА_6 , дають підстави для застосування ст.69 КК України при призначенні обвинуваченій покарання у виді штрафу, нижче найнижчої межі санкції ч.1 ст.286 КК України.

Відтак, апеляційний суд оцінює як необґрунтовані доводи апеляційної скарги прокурора щодо безпідставності застосування положень ст.69 КК України при призначенні покарання ОСОБА_6 , оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що саме таке покарання відповідатиме вимогам ст.ст.50, 65 КК України, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як самою ОСОБА_6 , так і іншими особами.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.407, п.4 ч.1 ст.409, п.2 ч.1 ст.420 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404,405,407,409,413,418,420, ч.15 ст.615 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Першотравневого районного суду м.Чернівці від 07 березня 2024 року щодо ОСОБА_6 за ч.1 ст.286 КК України скасувати в частині призначеного покарання.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.286 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу у розмірі 2 250 (дві тисячі двісті п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 38 250 (тридцять вісім тисяч двісті п`ятдесят) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

Згідно з оригіналом

Суддя Чернівецького

апеляційного суду _________________ ОСОБА_1

(посада) (М.П. , підпис) (ПІБ)

07.05.2024 року

(дата засвідчення копії)