В И Р О К

Іменем України

13 червня 2024 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000309 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Вовна, Шосткінського району Сумської області, з повною загальною середньою освітою, розлученого, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Дванадцятого березня 2015 року ОСОБА_4 призваний на військову службу під час мобілізації Володимир-Волинським РВК Волинської області.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 13.03.2015 №59 ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу вказаної частини та призначено на посаду курсанта 3 навчальної роти 3 навчального батальйону з підготовки військовослужбовців за призовом під час мобілізації на особливий період. Надалі обвинуваченого призначено на посаду кулеметника 2 навчального взводу 4 навчальної роти 1 навчального батальйону вказаної частини.

Сьомого травня 2015 року близько 06 години, ОСОБА_4 , у порушення ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 1-2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.03.2015 №59, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, без дозволу відповідних командирів та поважних причин, в умовах особливого періоду, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд до 13.06.2019, коли самостійно прибув до Турійського районного військового комісаріату Волинської області.

Під час відсутності у військовій частині ОСОБА_4 обов`язки військової служби за посадою не виконував, а проводив час на власний розсуд, не пов`язаний з проходженням військової служби, до лікувальних закладів, органів місцевого самоврядування та військового управління з приводу подальшого проходження військової служби не звертався.

Отже, стороною обвинувачення такі дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Під час судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся, фактичні обставини справи не оспорював та надав показання, які відповідають висунутому обвинуваченню.

Вина обвинуваченого у скоєному іншими учасниками судового процесу також не оспорюється.

За клопотанням прокурора, підтриманим обвинуваченим, судовий розгляд проведено відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому обвинуваченому та іншим учасникам процесу, судом роз`яснено, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному суді.

Суд дійшов висновку, що кваліфікація дій ОСОБА_4 відповідає пред`явленому обвинуваченню, а тому кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, особу винного, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, а за місцем служби негативно, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , добровільно з`явився до військомату з повідомленням про вчинення злочину.

Також при призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, є визнання ним своєї вини, щире каяття та активне сприяння у розкритті даного злочину.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та запобігання нових злочинів у виді позбавлення волі.

Водночас враховуючи особу ОСОБА_4 та всі пом`якшуючі покарання обставини, а саме визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття у вчиненому, сприяння у розкритті даного злочину, добровільне з`явлення на службу, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим діяння, відсутність тяжких наслідків, а також правову позицію прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання з іспитовим строком суд вважає, що виправлення та перевиховання останнього можливо без ізоляції його від суспільства, а відтак відповідно до ст. 75 КК України звільняє ОСОБА_4 від відбування цього покарання з випробуванням.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме буде періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: