Справа № 642/1110/24
Провадження № 1-кс/642/833/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчої ОСОБА_3 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Харківського РУП №3 ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором про арешт майна, у кримінальному провадженні за №0000325 від 14.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,-

встановив:

Старший слідчий СВ ВП №2 Харківського РУП №3 ГУ НП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_3 до Ленінського районного суду м. Харкова з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначила, що у провадженні СВ ВП № 2 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000325 від 14.02.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.12.2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Керамічна, 50, придбав у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за 9500 доларів США автомобіль Honda Accord, д.н.з НОМЕР_1 , 2010 року випуску, з номером шасі НОМЕР_2 сірого кольору, з 2 ключами та свідоцтвом про право реєстрації транспортного засобу. У ході домовленості з власником автомобілю ОСОБА_6 , було оговорено, що переоформлення автомобілю у ТСЦ відбудеться після новорічних свят 2022 року, проте автомобіль так і не був переоформлений, у зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію суверенної держави України. У подальшому ОСОБА_6 перетнув кордон та перебуває у країні Євросоюзу, точне місцезнаходження останнього невідоме. З того часу ОСОБА_5 є користувачем вищевказаного автомобілю.

04.01.2023 року до ОСОБА_5 додому прибув невідомий чоловік, який представився ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і почав наполягати віддати автомобіль Honda Accord д.н.з НОМЕР_1 , 2010 року випуску з номером шасі НОМЕР_2 сірого кольору, одночасно з цим надав копію довіреності, що не відповідає вимогам документообігу, а саме: виготовленої без зазначення дати складання, серії та номеру, нотаріальної контори, нотаріуса та відтиску печатки, але зазначено що строк дії довіреності до 14.11.2023 року. На вказані вимоги ОСОБА_5 відмовив, т.я. розумів, що його намагаються ошукати. Після чого ОСОБА_5 прийняте рішення поставити на подвір`я вищевказаний автомобіль до свого знайомого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою тимчасового зберігання за адресою: АДРЕСА_1 та уникнення незаконного заволодіння ТЗ невстановленими особами.

Того ж дня, тобто 04.01.2023 року, через Електронний кабінет водія на сайті Головний сервісний центр МВС чи застосунок Дія - онлайн по вищевказаному автомобілю проведено наступну операцію - належний користувач (OLD_ДДАІ МВС України) громадянином ОСОБА_6 або іншою особою, яка має довіреність, це означає що за вчинення правопорушень має відповідати той, хто був за кермом, а не власник транспортного засобу. Призначення належного користувача, або шеринг авто дозволяє отримувати штрафи автоматичної фіксації порушень правил дорожнього руху тій особі, яка керувала транспортним засобом, але призначення належного користувача не означає передачу майнових прав.

15.09.2023 року ОСОБА_7 звернувся від імені ОСОБА_6 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській області з заявою перереєстрації при втраті свідоцтва про реєстрацію, надаючи копію довіреності, що не відповідає вимогам чинного законодавства ( довіреність виготовлена на неофіційному бланку, без зазначенням дати та місця складання, посвідчу вального наситу та підпису нотаріуса або консула і не має оригінального тексту документу) разом з копією документу та його перекладу (переклад здійснено 13.09.2023 року у м. Чернігові ТОВ «Чернігівське регіональне бюро перекладів») щодо посвідчення особи ОСОБА_6 від 08.12.2022 року та отримує дублікат свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль Honda Accord д.н.з НОМЕР_1 , 2010 року випуску з номером шасі НОМЕР_2 сірого кольору, без відомому потерпілого ОСОБА_5 у якого на той час перебуває оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ключі та вищевказаний автомобіль .

15.09.2023 року ОСОБА_7 укладає договір комісії №7089/23/1/027816 з ТОВ «Автоконсалтинг Україна» в особі ОСОБА_9 щодо вчинення декількох правочинів щодо продажу транспортного засобу Honda Accord д.н.з НОМЕР_1 , 2010 року випуску з номером шасі НОМЕР_2 сірого кольору, свідоцтво СТО НОМЕР_3 і складається акт технічного стану транспортного засобу Honda Accord д.н.з НОМЕР_1 , 2010 року випуску з номером шасі НОМЕР_2 від 15.09.2023 року за участі ОСОБА_7 та ТОВ «Автоконсалтинг Україна» відповідно до якого «стан задовільний», проте яким чином був проведений огляд технічного стану зазначеного автомобілю виникають сумніви т.я. автомобіль перебував на зберігання з січня 2023 року по лютий 2024 рік у ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 .

16.09.2023 року ТОВ «Автоконсалтинг Україна» в особі ОСОБА_9 укладає договір купівлі-продажу транспортного засобу Honda Accord д.н.з НОМЕР_1 , 2010 року випуску з номером шасі НОМЕР_2 сірого кольору, свідоцтво СТО НОМЕР_3 з ОСОБА_10 та проводиться огляд реалізації транспортного засобу №7089/23/003233 від 16.09.2023 року.

16.09.2023 року ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 звертається до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській області з заявою № від 16.09.2023 року щодо перереєстрації на нового власника за договором купівлі-продажу, надаючи одночасно договір купівлі-продажу, договір комісії, акт огляду реалізованого транспортного засобу і акт технічного стану транспортного засобу, в результаті чого стає новим власником вказаного вище авто.

03.01.2024 року слідчим суддею Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_11 постановлено ухвалу про арешт майна на автомобіль Honda Akord д.н.з НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_4 , в рамках кримінального провадження №0000036 від 18.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 356 КК України за клопотанням прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_12

10.02.2024 року автомобіль Honda Accord, д.н.з НОМЕР_1 , 2010 року випуску з номером шасі НОМЕР_2 , сірого кольору був виявлений новим власником автомобілю - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у ОСОБА_8 та вилучено СД ВП №2 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області та переданий на зберігання ОСОБА_10 .

До матеріалів досудового розслідування долучена копія ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_11 про арешт майна від 03.01.2024 року по кримінальному провадженню №0000036 від 18.01.2023 року за ст. 356 КК України, що перебуває у СД ВП №2 Харківського РУП №3 ГУ НП в Харківській області, відповідно до якої встановлено, що 14.11.2023 року невстановленою особою вчинене самоправство стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який пояснив про те що, на початку жовтня 2022 року останній купив у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , автомобіль марки «Honda» моделі «Akord», д.н.з НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_4 за 8 000,00 доларів США та надав на підтвердження копію довіреності. Зі слів ОСОБА_7 , на момент продажу та на час звернення до поліції, автомобіль знаходився на зберіганні у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 04.01.2023 близько 09:00 години ОСОБА_13 зв`язався з ОСОБА_5 з метою забрати у нього вказаний автомобіль. Останній у свою чергу пояснив, що дійсно автомобіль зі свідоцтвом про реєстрацію ТЗ знаходиться у нього у користуванні. Окрім цього, ОСОБА_5 вказав, що він також придбав вказаний автомобіль у ОСОБА_6 , проте підтверджуючих документів не надав. З пояснень ОСОБА_6 вбачається, що він передав на зберігання вказаний автомобіль ОСОБА_5 , після чого виїхав за кордон, а вже в кінці 2022 року він продав автомобіль ОСОБА_7 за довіреністю. Встановлено, що на цей час власником транспортного засобу марки «Honda» моделі Akord», д.н.з НОМЕР_5 , vin НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_4 , на підставі договору купівлі-продажу № 7089/23/1/027816 від 16.09.2023 є ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 ).

Так, відповідно до інформації з бази ІІПС встановлено наступне:

-04.01.2023 року надійшла заява від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо повернення автомобілю Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_1 , який придбаний у ОСОБА_6 за генеральною довіреністю від 13.11.2022 року, (зазначено вище що є переклад документа що особу ОСОБА_6 посвідчено лише 08.12.2022 року), що зареєстроване у ЖЄО №174 від 04.01.2023 року та вказаний матеріал приєднано до ЄРДР №00000036 від 05.01.2023 за ст. 356 КК України, який перебуває в СД ВП №2 Харківського РУП №3 ГУ НП в Харківській області

-26.01.2023 року по кримінальному провадженню №0000036 від 18.01.2023 року, що перебуває у СД ВП №2 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області автомобіль Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 було оголошено у розшук, із зазначенням того що ОСОБА_7 придбав 13.11.2022 року за генеральною довіреністю від ОСОБА_6 вищевказаний автомобіль, проте 01.05.2023 року знято на підставі закриття кримінального провадження.

-автомобіль Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_7 , попередній д.н.з. НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_4 належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на підставі перереєстрації на нового власника за договором купівлі-продажу (СГ), свідоцтво про реєстрації ТЗ: НОМЕР_8 від 16.09.2023 року.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру довіреностей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_9 , не отримував жодних довіреностей від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте є довіреність від 23.05.2022 року на ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 від ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на майно у вигляді автомобілю марки AUDI. Вказаний факт свідчить, що ОСОБА_7 давно знайомий зі ОСОБА_10 . Також відсутні будь-які відомості щодо надання довіреності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Виходячи з вищевказаного у органу досудового розслідування виникають сумніви щодо законності правочинів з автомобілем Honda Accord д.н.з НОМЕР_1 , 2010 року випуску з номером шасі НОМЕР_2 сірого кольору та передачу його у власність ОСОБА_10 , т.я. ОСОБА_6 з початку 2022 року перебуває за кордоном та не видавав жодних довіреностей на ім`я ОСОБА_7 .

Допитані в якості свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які під час дачі показань підтвердили факт отримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 грошових коштів у сумі 9500 доларів США за продаж автомобілю Honda Accord д.н.з НОМЕР_1 , 2010 року випуску, з номером шасі НОМЕР_2 сірого кольору.

Під час досудового розслідування потерпілим ОСОБА_5 надано позовну заяву про відшкодування матеріальних збитків від злочину, завданого вчиненням кримінального правопорушенням в рамках кримінального провадження №0000325 від 14.02.2024 року до відповідача ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ціна позову: матеріальна шкода 9500 доларів США і моральна шкода 150000 гривень. Крім того, потерпілим ОСОБА_5 подане клопотання про арешт майна для забезпечення цивільного позову, яке було задоволено.

Таким чином орган досудового розслідування вважає за необхідне накласти арешт на автомобіль Honda Accord НОМЕР_7 , 2010 року випуску з номером шасі НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_4 , сірого кольору з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення шляхом заборони користування, приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та з метою забезпечення цивільного позову поданого в рамках кримінального провадження №0000325 від 14.02.2024 року потерпілим ОСОБА_5 , тому як ОСОБА_5 придбав 29.12.2021 року у ОСОБА_6 вищевказаний автомобіль за 9500 доларів США у присутності свідків, допитаних в рамках кримінального провадження, проте вищевказаний автомобіль, після його придбання ОСОБА_5 , був проданий без відома ОСОБА_5 іншій особі - ОСОБА_7 без наявності авто, ключів від нього та оригіналу свідоцтва про реєстрацію технічного засобу і в подальшому ОСОБА_7 перепроданий також без наявності авто, ключів від нього та оригіналу свідоцтва про реєстрацію технічного засобу на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу від 16.09.2023 року через ТОВ «Автоконсалтинг Україна» громадянину ОСОБА_10 без належних повноважень на вчинення таких дій, що підтверджується зібраними в ході досудового розслідування даними.

Старший слідчий СВ ВП № 2 Харківського РУП №3 ГУ НП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_3 в судове засідання з`явилася, клопотання підтримала, просила задовольнити, посилаючись на викладені в ньому обставини.

Представник власника майна ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_4 до суду прибув, проти вказаного клопотання заперечував, просив у задоволенні клопотання відмовити, посилаючись на те, що вимога про накладення арешту на вже арештоване майно є недоцільною.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Жушман проти України» № 13223/05 від 28.05.2009 р. зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Згідно положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див.також рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див.рішення у справі " Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року).

Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. Рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. Рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства").

Як зазначено в ч. 3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому, відповідно до ч.ч.4, 6, 9-11 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у п.п.1-4 ч.1 ст.96-2 КК України.

Слідчий суддя, суд відмовляює у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Як вбачається з матеріалів клопотання 18.01.2023 року до ЄРДР було внесено відомості про кримінальне правопорушення за № 0000036 від 18.01.2023 року за ст. 356 КК України з правовою кваліфікацією - самоправство за фактом вчинення невідомою особою самоправних дій стосовно ОСОБА_7 , який був розпорядником автомобіля марки Honda Accord НОМЕР_7 , 2010 року випуску з номером шасі НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_4 , сірого кольору.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 03.01.2024 накладено арешт на транспортний засіб Honda Accord НОМЕР_7 , 2010 року випуску з номером шасі НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_4 , сірого кольору, автомобіль передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_10 з покладенням на нього обов`язку забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу за адресою місця проживання до скасування арешту майна; зазначена ухвала суду не скасована.

Клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000325 від 14.02.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 у 2021 році придбав вказане вище авто у громадянина ОСОБА_6 , на підставі усної домовленості та передав грошові кошти за авто у розмірі 9500 тисяч доларів США.

ОСОБА_6 , перебуваючи за кордоном, видав довіреність на ОСОБА_7 , яку ОСОБА_5 та орган досудового розслідування вважають такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, через відсутність офіційного бланку, дати та місця складання, посвідчу вального напису та підпису нотаріуса або консула і не має оригінального тексту документу, а також відсутність інформації щодо довіреності у Єдиному реєстрі довіреностей.

Задля забезпечення цивільного позову, поданого в рамках даного кримінального провадження, ОСОБА_5 просить накласти арешт та передати автомобіль на зберігання на спеціальний майданчик для тимчасово затриманих ТЗ (м. Харків, вул. Г. Сковороди (Пушкінська), 107).

На підтвердження факту наявності у ОСОБА_5 права власності чи іншого речового права суду не надано жодного доказу, що підтверджував би зазначений правочин, підтвердженням передачі коштів ОСОБА_6 та цієї усної угоди зазначено покази двох свідків.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання у зв`язку із наявністю чинної ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 03.01.2024 про накладення арешту на транспортний засіб Honda Accord НОМЕР_7 , 2010 року випуску з номером шасі НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_4 , сірого кольору, з передачею на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_10 з покладенням на нього обов`язку забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу за адресою місця проживання до скасування арешту майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371-372, 376 КПК України,

ухвалив:

У задоволенні старшого слідчого СВ ВП №2 Харківського РУП №3 ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором про арешт майна, у кримінальному провадженні за № 0000325 від 14.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовдено 12.03.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1