Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/9374/23
Провадження № 1-кп/644/120/24
ВИРОК

Іменем України

22 лютого 2024 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , обвинуваченого- ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001616 у відношенні

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

- 14.02.2017 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України до 4 роки позбавлення волі, відповідно до ст.75, 104 КК України звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

- 09.08.2017 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 роки 6 місяців позбавлення волі, відповідно до ст.75, 104 КК України звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

- 21.01.2019 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі;

- 06.06.2019 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 10.02.2020 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 28.12.2020 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ч.4 ст.70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 19.01.2023 року з ДУ «Первомайська ВК №117 умовно-достроково на підставі ухвали суду від 11.01.2023 року на невідбутий строк 10 місяців 01 день,

обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16 жовтня 2023 року у період часу з 21:00 по 22:00 год., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, потерпілий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийшов до свого сусіда ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , де перебував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Далі, в ході розмови ОСОБА_5 позичив у ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 200 грн. та залишив у якості застави свій мобільний телефон Moto (g10) ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який не був обмежений системою логічного захисту та в якому перебувала сім картка із номером НОМЕР_3 , за умови, що поверне гроші до 12:00 години 17.10.2023 року. Наступного дня потерпілому ОСОБА_5 було нараховано грошові кошти на картку А-банку у сумі 5000 грн., про що надійшло сповіщення на належний ОСОБА_5 мобільний телефон Moto (g10), який тимчасово перебував у ОСОБА_4 . Побачивши дане повідомлення, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. 17 жовтня 2023 року о 21:48 годин ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, діючи в умовах воєнного стану введеного в Україні Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами), за допомогою мобільного телефону Moto (g10), належного потерпілому ОСОБА_5 , зайшов у особистий кабінет ОСОБА_5 мобільного банкінгу А-банк та перевів грошові кошти у сумі 5000 грн. на свою банківську картку № НОМЕР_4 . Після цього ОСОБА_4 розпорядився викраденими коштами на власний розсуд, обернувши їх на свою користь, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 5000 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєному визнав повністю, про обставини скоєння кримінального правопорушення пояснив так, як вони викладені у даному вироку. Пояснив, що позичив потерпілому 200 грн. під заставу його мобільного телефону. Пізніше побачив у телефоні потерпілого повідомлення про надходження коштів в розмірі 5000 грн. і у нього виник умисел на викрадення цих коштів. ОСОБА_4 за допомогою телефона потерпілого перевів кошти потерпілого в розмірі 5000 грн. на свою картку. Пізніше повернув потерпілому телефон, а про кошти нічого не сказав. Викрадені 5000 грн. витратив на свої потреби. В скоєному щиро кається, вину визнає повністю.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєному визнав повністю, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України суд дійшов до висновку про недоцільність дослідження доказів у повному обсязі щодо обставин кримінального правопорушення, викладених у обвинувальному акті, оскільки фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення ніким не заперечуються.

3 урахуванням викладеного суд дійшов до висновку про те, що дії ОСОБА_4 підлягають кваліфікації за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання за скоєне, суд керується нормами ч. 2 ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні виду та міри покарання ОСОБА_4 суд керується вимогами ст. ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином. Суд враховує особу винного, який неодружений, непрацюючий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий за корисливі кримінальні правопорушення. Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відсутні. Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття, добровільне відшкодування шкоди потерпілому.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі.

Приймаючи до уваги вимоги ч.4 ст.81 КК України, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.12.2020 року, яким він був засуджений за ч. 3 ст. 185, ч.4 ст.70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 19.01.2023 року з ДУ «Первомайська ВК №117 умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 01 день, остаточне покарання ОСОБА_4 суд призначає за правилами, передбаченими ст.ст.71, 72 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, клопотання про його обрання до суду не надходило.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного ОСОБА_4 за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.12.2020 року, остаточно призначивши ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту фактичного взяття його під варту після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя: