Справа № 216/2181/24
Провадження № 1-кс/216/759/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про арешт майна

05 квітня 2024 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №8 клопотання дізнавача СД Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні за № 0000118 від 21.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло вказане клопотання дізнавача СД Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна, яке мотивоване таким.

В ході досудового розслідування встановлено, що 21.03.2024 до СД Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшов рапорт від о/у ВКП Криворізького РУП, про те, що за заявою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що 20.03.2024 року о 14.44 год., невідома особа зателефонувавши з номеру мобільного телефону НОМЕР_1 представилась працівником поліції та повідомила нібито донька ОСОБА_5 ОСОБА_6 спричинила тілесні ушкодження дитині на операцію якій потрібні грошові кошти у сумі 42 000 грн., та заявниця будучи введеною в оману, через термінал ТОВ «НОВА ПОШТА», 20.03.2024 добровільно перерахувала грошові кошти у сумі 42 000 гривень двома транзакціями на банківську картку шахрая НОМЕР_2 . До теперішнього часу заявниці грошові кошти не повернено, чим спричинено матеріальний збиток у сумі 42 000 гривень. (ЄО № 7005 від 21.03.2024).

03.04.2024 сектором дізнання Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі ухвали слідчого судді Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу про дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук в ході якого вилучено:

- сім колдер НОМЕР_3 ;

- мобільний телефон кнопковий «Samsung» імеі НОМЕР_4 з сім карткою НОМЕР_5 ;

- мобільний телефон «Alcatel» з імеі НОМЕР_6 з сім карткою НОМЕР_7 .

Таким чином встановлено, що вилучене майно підпадає під ознаки ст. 98 КПК України, тобто містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, а тому мають суттєве значення для встановлення об`єктивної істини та тих обставин, що складають предмет доказування у кримінальному провадженні, а тому з метою збереження речових доказів та унеможливлення їх приховання, спотворення чи перетворення вище вказані речі та предмети було вилучено.

03.04.2024 дізнавачем було винесено постанову про визнання в якості речових доказів по кримінальному провадженню №0000118 від 21.03.2024 сім колдер НОМЕР_3 ; мобільний телефон кнопковий «Samsung» імеі НОМЕР_4 з сім карткою НОМЕР_5 ; мобільний телефон «Alcatel» з імеі НОМЕР_6 з сім карткою НОМЕР_7 , вилучені в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (накладення арешту на майно) може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, перенесення предметів вчинення злочину, що мають значення речових доказів у вказаному кримінальному провадженні, в зв`язку з чим дізнавач звернулася з даним клопотанням.

У судове засідання дізнавач не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, клопотання підтримала у повному обсязі, наполягала на його задоволенні.

Власник майна ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду клопотання була повідомлена належним чином, про що в матеріалах мається повідомлення, про причини своєї неявки слідчого суддю не повідомила, заперечень не надсилала.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, зокрема на рухоме майно.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що викладені в клопотанні обставини підтверджуються доданими до нього дізнавачем документами, а саме: Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000118 від 21.03.2024 року; копією протоколу обшуку від 03.04.2024 року; копією постанови про визнання речових доказів від 03 квітня 2024 року.

За встановлених обставин слідчий суддя погоджується з наведеними дізнавачем підставами для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження, оскільки є достатні підстави вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, та може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

При цьому слідчим суддею враховуються вимоги ч. 4 ст. 173 КПК України про те, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна та зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

З огляду на наведене, виходячи із загальних засад кримінального провадження, з метою забезпечення збереження вказаного майна як доказу вчинення кримінального правопорушення, враховуючи розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання дізнавача є обґрунтованим, тому його слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 170, 172, 173, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання дізнавача СД Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні за № 0000118 від 21.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучено 03.04.2024 в період часу з 06.31 години до 07.31 години під час обшуку за адресою АДРЕСА_1 , а саме: сім колдеру НОМЕР_3 ; мобільного телефону кнопкового «Samsung» імеі НОМЕР_4 з сім карткою НОМЕР_5 ; мобільного телефону «Alcatel» з імеі НОМЕР_6 з сім карткою НОМЕР_7 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала слідчого судді, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1