Справа № 716/78/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2024 року місто Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за №0000600 від 02.09.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Чернівці Чернівецького району Чернівецької області, громадянина України, з середньою освітою, водія ІНФОРМАЦІЯ_2 , старшого солдата, одруженого, маючи на утриманні неповнолітніх дітей, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілих - адвоката ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 18.07.2023, старшого солдата ОСОБА_3 , призначеного наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ЗСУ (по особовому складу) від 12.07.2023 № 370-РС на посаду водія роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_5 , зараховано до списків особового складу та поставлено на всі види забезпечення як такого, що справи і посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків.

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем у військовому звані старший солдат, зобов`язаний неухильно дотримуватись ст.ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Однак, 02.09.2023, приблизно о 15:40 годині ОСОБА_3 ,

керуючи автомобілем марки «Opel Zafira», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по автодорозі Т-2602 сполученням «Чернівці-Заставна», зі сторони міста Чернівці в напрямку міста Заставна, поза межами населеного пункту, поблизу села Забубрівка Чернівецького району Чернівецької області, рухаючись зі швидкістю приблизно 92.5 км/год., що перевищує допустиму швидкість поза населеним пунктом, згідно наявного водійського стажу, наближаючись до 8 км + 620 м вказаної автодороги, діючи в порушення п. 12.9. б ПДР, згідно якого водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил, та п.14.2.в ПДР, згідно якого перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, не переконавшись, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, почав здійснювати обгін автомобіля марки «Mercedes Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_2 НА, під керуванням водія ОСОБА_9 , який рухався у попутному напрямку, де під час даного маневру обгону, перебуваючи на зустрічній смузі руху, допустив зіткнення із зустрічним автомобілем марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водійки ОСОБА_5 , яка рухалася в межах своєї смуги руху в напрямку міста Чернівці.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водійці автомобіля марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження: осадження шкіри кінцівок, підшкірна гематома в ділянці шиї та грудної клітини зліва; перелом лівої стегненої кістки зі зміщеням відламків; перелом ліктьової кістки в середній третині, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що призвели до тривалого розладу здоров`я; малолітній пасажирці ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 : синець в лівій параорбітальній ділянці; садна: на нижній повіці правого ока, ближче до зовнішнього кута; на лобній ділянці зліва на 2,0см вище від лівої брови з переходом на ліву ділянку ближче до зовнішнього кута лівого ока; по передній поверхні лівого плеча в проекції лівого плечового суглоба; по передній поверхні правої гомілки у верхній третині; крововилив в м?які тканини волосяної частини голови з боку внутрішньої їх поверхні в лівій лобно-тім?яно-скроневій ділянці; субарахноїдальні крововиливи в лобно-тім?яно-скроневій ділянці та в правій лобній ділянці; забій головного мозку у лівій лобній долі; перелом кісток склепіння черепа з переходом на основу, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою «небезпека для життя» та перебувають у прямому причинному зв?язку з фактом настання смерті.

Порушення ОСОБА_3 п.п.12.9 (б) та 14.2 (в) ПДР перебувають прямому причинному зв`язку з настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень середньої тяжкості потерпілої ОСОБА_5 , та смерті ОСОБА_10 ..

Кримінальна відповідальність за вказаний злочин передбачена ч.2 ст.286 КК України за порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило середньої тяжкості тілесні ушкодження та смерть потерпілому.

В судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що обвинувачення йому зрозуміле, що хоча і не пам`ятає обставин події проте, визнає, що дорожньо-транспортна пригода відбулася з його вини. Пам`ятає як рухався на власному транспортному засобі з міста Чернівців в бік міста Заставна. Однак як здійснював маневр обгону з виїздом на зустрічну смугу для руху, а також момент зіткнення транспортних засобів не пам`ятає. Вказане пов`язує з раніше отриманими бойовими пораненнями та контузіями, бо з 2016 року стоїть на захисті України, проходячи військову службу за контрактом. Зазначив, що швидкість руху за правило він не перевищує, тому впевнений, що вона була не більшою за 70-80 км/год. В машині перебував один, був тверезий. Коли прийшов до тями після зіткнення, бачив наслідки, у вигляді розбитих транспортних засобів, бачив їх розташування на дорозі, гальмівний шлях, бачив потерпілих. Додав, що розуміє, що втрату потерпілих він не зможе відшкодувати грошима, проте не відмовляється відшкодовувати завдану шкоду. Просив би врахувати свої заслуги перед державою, надати можливість надалі служити, адже тільки в такий спосіб він зможе відшкодовувати шкоду потерпілим.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що 02.09.2023 року у денний час вона на автомобілі «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_3 , належній її чоловіку ОСОБА_6 рухалася по автодорозі Т-2602 сполученням міста «Чернівці-Заставна» з боку міста Заставна в напрямку міста Чернівці зі швидкістю приблизно 70 км/год. В машині окрім неї були чоловік - ОСОБА_6 , який сидів на передньому пасажирському сидінні, та донька ОСОБА_11 , 2017 року народження, який сиділа в дитячому кріслі позаду водія. Під`їжджаючи до ділянки дороги на підйом неподалік від села Задубрівка несподівано для себе побачила як із-за пагорба на зустріч їй вилетів транспортний засіб. Вона намагалася уникнути удару, прийнявши вправо, однак зіткнення транспортних засобів відбулося. Внаслідок ДТП їй спричинено тілесні ушкодження у вигляд переломів стегна зі зміщенням, ліктьової кістки, а її донька Софія, зазнавши тяжких травм - загинула в лікарні. Вказані обставини спричинили їй окрім фізичного болю, неймовірні душевні страждання, які вона відчуває до теперішнього часу. Заявила цивільний позов до ОСОБА_3 , АТ «СГ ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завдано кримінальним правопорушенням.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що є чоловіком ОСОБА_5 та батьком загиблої внаслідок події ОСОБА_15. Є власником транспортного засобу «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_3 . Під час події 02.09.2023 року він теж перебував в салоні автомобіля, яким керувала дружина ОСОБА_5 .. Дитина сиділа позаду водія в дитячому кріслі, спала. Їхали вони дорогою в напрямку міста Чернівці з невеликою швидкістю. За дорожньою обстановкою він не слідкував. Несподівано для себе відчув сильний удар в лівий бік, побачив, що на них наїхала інша машина. Від удару дитина вилетіла з крісліа, але залишалася в машині. Оскільки вона була непритомна, він її не чіпав її до приїзду швидкої. Через кілька днів дитина померла в лікарні не проходивши до тями. Дружина теж отримала тілесні ушкодження у вигляді переломів. Діями ОСОБА_12 йому спричинено матеріальну шкоду, пов`язану зі знищенням транспортного засобу, та моральну шкоду, пов`язану зі втратою дитини. Цей душевний біль він відчуває і досі. У зв`язку з чим пред`явив цивільний позов до ОСОБА_3 , АТ «СГ «ТАС».

На підтвердження обставин вчиненого кримінального правопорушення прокурором надано, а судом досліджено, в порядку ст.94 КПК України:

висновок експерта №СЕ19/126-23/7565-ІТ від 21.09.2023 року, №СЕ19/126-23/7569-ІТ від 25.09.2023 року, згідно яких транспортні засоби «Opel Zafira», реєстраційний номер НОМЕР_1 , «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_3 , несправностей, які б могли спричинити ДТП станом на 02.09.2023 року не мали;

висновок експерта №СЕ19/126-23/7570-ІТ від 27.09.2023 року, згідно якого з урахуванням пошкоджень на автомобілях «Opel Zafira», реєстраційний номер НОМЕР_1 , «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_3 , є підстави для висновку, що первинне контактування автомобіля «Opel Zafira», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відбулося його передньою лівою та дещо середньою частинами із передньою лівою та дещо середньою частиною автомобіля «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_3 ; при первинному контактуванні повздовжні вісі транспортних засобів перебували під кутом біля 175 +/- 5 градусів; зіткнення транспортних засобі відбулося в межах смуги руху від м. Заставна до м. Чернівці;

висновок експерта №СЕ19/126-23/8781-ІТ від 27.09.2023 року, згідно якого, з урахуванням слідової інформації, мінімальна швидкість транспортного засобу «Opel Zafira», реєстраційний номер НОМЕР_1 , становила 72,7 - 76 км/год; а мінімальна відстань від початку слідів гальмування - 11,5 - 12,2 м;

висновок експерта №СЕ-19/126-23/10065-ІТ від 29.11.2023 року, згідно якого в дорожньо-транспортній обстановці, водію автомобіля OPEL-Zafira (номерний, знак НОМЕР_4 ), ОСОБА_3 необхідно було керуватись вимогами п.12.9(б) і 14.2(в) Правил дорожнього руху України; водію автомобіля «Skoda Octavia» (номерний знак НОМЕР_5 ) ОСОБА_5 , необхідно було діяти у відповідності з вимогами пункту 12.3 Правил дорожнього руху України; в діях водія автомобіля «OPEL Zafira» (номерний знак НОМЕР_4 ), ОСОБА_3 вбачається невідповідність вимог пунктів 12.9(б) і 14.2(в) Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору, перебуває в причинному зв`язку з настанням даної пригоди; в діях водія автомобіля «Skoda Octaviа» (номерний знак НОМЕР_5 ) ОСОБА_5 не вбачається невідповідності вимог Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, могли перебувати би в причинному зв`язку з настанням даної пригоди;

висновки експертів №СЕ19/126-23/7577-АВ від 21.09.2023 року, №СЕ19/126-23/7573-АВ від 28.09.2023 року, якими встановлено ринкову вартість на момент дорожньо-транспортної пригоди 02.09.2023 року автомобілів «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_3 , «Opel Zafira», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та за змістом яких вартість відновлюваного ремонту автомобілів перевищує їх ринкову вартість, а отже вартість матеріального збитку визначається на рівні ринкової вартості автомобілів та становить 536709,25 грн та 161223,26 грн відповідно;

висновки експерта №1374, №1373, згідно яких при судово-токсикологічній експертизі крові ОСОБА_5 , ОСОБА_3 етиловий спирт не виявлений;

висновок експерта № 775 мд від 29.11.2023 року, згідно якого у ОСОБА_3 виявлено наступні тілесні ушкодження: струс головного мозку: забійна рана по передньо-латеральній поверхні середньої третини лівого стегна; перелом тіла грудини; переломи: 3-го ребра справа по середньо-ключичній лінії, 4-го ребра справа по середньо-ключичній лінії і зміщенням, 5-го ребра справа по середньо-ключичній та передньо-акселярній лініях зі зміщенням, 6-го ребра справа по середньо-ключичній лінії зі зміщенням ускладнені гемопневмотораксом та підшкірною емфіземою; ??закритий багатоскалковий перелом тіла лівої великогомілкової кістки; ?закритий перелом верхньої третини лівої малогомілкової кістки зі зміщенням відламків; ?закритий скалковий перелом правої п?яткової кістки зі зміщенням відламків; ??відкритий подвійний перелом тіла лівої стегнової кістки зі зміщенням відламків; вищевказані тілесні ушкодження виникли в результаті дії твердих тупих предметів, можливо внаслідок дорожньо-транспортної пригоди і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як такі що небезпечні для життя.

висновок експерта №657 мд від 09.10.2023 року, згідно якого у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження: осадження шкіри кінцівок, підшкірна гематома в ділянці шиї та грудної клітини зліва; перелом лівої стегненої кістки зі зміщенням відламків; перелом ліктьової кістки в середній третині; утворилися в результаті дії твердих тупих предметів, цілком ймовірно під час дорожньо-транспортної пригоди і відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що призвели до тривалого розладу здоров`я;

08.09.2023 року ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померла в КНП «Міська дитяча клінічна лікарня», актовий запис №280 від 09.09.2023 року;

Згідно висновку експерта №657 від 19.09.2023 року, при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 , 2017 року народження, виявлені тілесні ушкодження: синець в лівій параорбітальній ділянці; садна: на нижній повіці правого ока, ближче до зовнішнього кута; на лобній ділянці зліва на 2,0 см вище від лівої брови з переходом на ліву щічну ділянку ближче до зовнішнього кута лівого ока; по передній поверхні лівого плеча в проекції лівого плечового суглоба; по передній поверхні правої гомілки у верхній третині; крововилив в м`які тканини волосяної частини голови з боку внутрішньої їх поверхні в лівій лобно-тім?яно-скроневій ділянці; субарахноїдальні крововиливи в лобно-тім?яно-скроневій ділянці та в правій лобній ділянці; забій головного мозку у лівій лобній долі; перелом кісток склепіння черепа з переходом на основу; дані тілесні ушкодження виникли відносно задовго до моменту настання смерті в короткий проміжок часу одне слід за одним, від дії тупих предметів або ударів об такі, цілком можливо в результаті дорожньо-транспортної пригоди, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою «небезпека для життя» та перебувають у прямому причинному зв`язку з фактом настання смерті, а їх розмежування по ступеням важкості тілесних ушкоджень є недоцільним так як виникли вони внаслідок одного травматологічного процесу; смерть ОСОБА_10 настала від набряку та набухання речовини головного мозку, який розвинувся як ускладнення отриманого за життя відкритого перелому кісток основи та склепіння черепа із крововиливів;

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, дослідження доказів інших фактичних обставин кримінального правопорушення, було визнано судом недоцільним, з урахуванням визнання ОСОБА_3 висунутого проти нього обвинувачення.

При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, та роз`яснено, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З огляду на наведене, суд прийшов до переконання про доведеність вини ОСОБА_3 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження та смерть, при встановлених судом фактичних обставинах кримінального провадження поза розумним сумнівом, дії ОСОБА_3 за ч.2 ст.286 КК України кваліфіковані правильно.

При призначенні виду та міри покарання ОСОБА_3 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.

Санкція ч.2 ст.286 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Так, ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин за необережної форми вини, раніше не судимий, проходить військову службу за контрактом, є учасником бойових дій та має чисельні подяки та винагороди за зразкове виконання службових обов`язків, нагороду від Президента України з відзнакою «За участь в антитерористичній операції», одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, за місцем проживання та місцем служби характеризується посередньо, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №1246 від 19.12.2023 року, ОСОБА_3 ані на час інкримінованого правопорушення, ані на даний час,будь-яких ознак психічного захворювання не виявляв та не виявляє, міг та може усвідомлювати свої дії керувати ними; застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , прокурор просив визнати вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої особи.

Однак, як зазначалося, злочин, за який засуджується ОСОБА_3 , характеризується такою обов`язковою юридичною ознакою, як необережна форма вини. За таких обставин загибель малолітньої дитини в результаті дорожньо-транспортної пригоди не охоплювалась і не могла охоплюватись умислом засудженого, а тому правові підстави для визнання такою, що обтяжує покарання обставина, визначена п.6 ч.1 ст.67 КК України обставини, відсутні.

Отже, обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , - відсутні.

В судових дебатах сторона захисту просила обрати покарання ОСОБА_3 із застосуванням положень ст.69 КК України,тобто більш м`яке ніж передбачено санкцією ст.286 ч.2 КК України, у виді позбавлення волі строком 2 роки.

Водночас, обираючи покарання ОСОБА_3 за вчинений злочин, суд окрім іншого, враховує думку потерпілих, які під час розгляду справи наполягали на суворому покаранні ОСОБА_3 у виді його максимальної міри, передбаченою санкцією ст.286 ч.2 КК України.

В роз`ясненнях, що містяться у п.20) постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 (з наступними змінами і доповненнями) «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України, суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

На переконання суду визнання ОСОБА_3 вини у вчинені злочину, його каяття та сприяння розкриттю злочину, відомостей про його особу недостатньо для того, щоб дійти висновку про можливість застосування до ОСОБА_3 покарання, яке буде нижче від найнижчої межі санкції статті кримінального закону.

Адже, дії ОСОБА_3 були направлені на грубе порушення правил безпеки дорожнього руху. ОСОБА_3 , нехтуючи суспільною безпекою, керуючи транспортним засобом - джерелом підвищеної небезпеки, проявляючи протиправну недбалість та злочинну самовпевненість, не врахував дорожньої обстановки, обмежену видимість на вказаній ділянці дороги, не вжив належних і своєчасних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого скоїв наїзд передньою частиною кузову керованого ним автомобіля на передню частину автомобіля під керуванням потерпілої ОСОБА_13 , що призвело до спричинення потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, а малолітній ОСОБА_10 - тяжких тілесних ушкоджень, та перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та у своїй сукупності призвели до настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення смерті малолітній ОСОБА_10 .

Грубо порушуючи Правила дорожнього руху, ОСОБА_3 створив серйозну загрозу життю і здоров`ю його учасників, проявивши байдуже ставлення до життя, здоров`я та безпеки людини, що згідно Конституції України є найвищими соціальними цінностями.

Також суд звертає увагу, на відсутність в обвинуваченого ОСОБА_3 належної посткримінальної поведінки, спрямованої на залагодження своєї провини, оскільки обвинувачений жодним чином не відшкодував завдану потерпілим шкоду, що як наслідок свідчить про відсутність дійового каяття обвинуваченого, яке є важливою складовою щирого каяття, як обставини, що пом`якшує покарання.

Злочинна самовпевненість ОСОБА_3 призвела до тяжких наслідків у вигляді смерті потерпілого, а отже, є підстави стверджувати, що застосування до ОСОБА_3 покарання більш м`якого ніж передбачено законом буде не справедливим, не відповідатиме вимогам статті 65 КК, не зможе забезпечити реалізацію цілей покарання та негативно вплине на сприйняття суспільством необхідності дотримуватися Правил дорожнього руху та запобігання вчиненню кримінальних правопорушень іншими водіями.

За таких обставин, всупереч доводам захисту, суд приходить до висновку про неможливість застосування до ОСОБА_3 , покарання більш м`якого ніж визначеного санкцією, тобто із застосування положень ст.69 КК України і призначає ОСОБА_3 покарання ближче до середньої межі санкції ст.286 ч.2 КК України у виді позбавлення волі з призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, що у повному обсязі узгоджується з метою покарання, буде достатнім і необхідним для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину й особі засудженого.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили слід залишити без змін - тримання під вартою.

У строк покарання ОСОБА_3 слід зарахувати, за правилами ст.72 КПК України, строк попереднього ув`язнення, який слід рахувати з дати взяття його під варту на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців з 05.12.2023 року.

Вирішуючи цивільні позови ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , АТ «СГ «ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Цивільний позов особи, якій злочином завдано майнової та/або моральної шкоди, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє повністю або частково чи відмовляє в ньому (ст.ст.128, 129 КПК України).

Статтею 22 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Посилаючись на спричинення внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини ОСОБА_3 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, а також смерті малолітній доньці, ОСОБА_5 заявила до ОСОБА_3 вимогу про стягнення моральної шкоди в розмірі 500000,00 грн, до АТ «СГ «ТАС» - матеріальної шкоди у вигляді витрат на лікування в загальному розмірі 27017,99 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_3 позов ОСОБА_5 про стягнення моральної школи визнав в розмірі 250000,00 грн.

АТ «СГ «ТАС» позов ОСОБА_5 не визнало та просило відмовити за недоведеності витрат.

Посилаючись на спричинення внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини ОСОБА_3 смерті малолітній доньці, ОСОБА_6 заявив вимогу про стягнення моральної шкоди до ОСОБА_3 в розмірі 500000,00 грн, до АТ «СГ «ТАС» - 80400,00 грн, вимогу про стягнення матеріальної шкоди, завданої знищенням транспортного засобу до ОСОБА_3 в розмірі 268164,25 грн, до АТ «СГ ТАС» - 158400,00 грн, до АТ «СГ «ТАС» в розмірі 15223,00 грн - за лікування дочки та її поховання.

В судовому засіданні ОСОБА_3 позов ОСОБА_6 про стягнення моральної школи визнав в розмірі 250000,00 грн, про стягнення матеріальної шкоди визнав в повному обсязі.

АТ «СГ «ТАС» позов ОСОБА_6 не визнало та просило відмовити за недоведеності витрат.

Вирішуючи вимогу ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , ПАТ «СГ «ТАС» про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, суд виходить з того що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (ч.1 ст.1167 ЦК України); моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю (ч.2 ст.1168 ЦК України); шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч.ч.2,5 ст.1187 ЦК України); особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням) (ст.1194 ЦК України).

Як встановлено під час розгляду справи, внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_3 завдано шкоди здоров`ю потерпілій ОСОБА_5 , спричинено смерть малолітній ОСОБА_10 , 2017 року народження.

Відповідно до ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи вимогу ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням обставин справи, характеру і обсягу фізичних і душевних їх страждань, спричинених як пошкодженням ОСОБА_5 власного здоров`я, так і смертю дитини, що зумовило невідворотну зміну усталеного способу життя родини, втрату рідної людини, а також з урахуванням глибини і тривалості страждань, вважає обґрунтованим розмір моральної шкоди у сумі по 500000,00 гривень кожному з потерпілих, а тому задовольняє позов потерпілих в цій частині в повному обсязі.

В той же час, транспортний засіб «Opel Zafira», реєстраційний номер НОМЕР_1 , забезпечений АТ «СГ «ТАС», що підтверджується полісом №АТ/3992108 від 22.03.2023 року. Згідно умов, страхова сума на одного потерпілого за заподіяну шкоду життю та здоров`ю - 320000,00 грн, майну - 160000,00 грн.

Пунктом 27.3 ст.27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 (далі - Закон), який регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України встановлено, що страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружина), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати)цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Отже, встановивши під час розгляду кримінального провадження, що ОСОБА_6 , який є батьком померлої 08.09.2023 року малолітньої ОСОБА_10 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце з вини ОСОБА_3 , цивільна відповідальність якого застрахована в АТ «СГ «ТАС», спричинено моральну шкоду, він має право на її відшкодування від АТ «СГ «ТАС».

На день настання страхового випадку, ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено у 2023 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 6700,00 гривень.

Таким чином, розмір страхового відшкодування моральної шкоди становить 80400,00 грн. (12 місяців х 6700,00 грн = 80400,00 грн.).

Другий з батьків - ОСОБА_5 вимог про відшкодування моральної шкоди до АТ «СГ «ТАС» внаслідок загибелі доньки не заявляла.

Отже, страхове відшкодування моральної шкоди в розмірі 80400,00 грн має бути виплачено тільки ОСОБА_6 ..

Вирішуючи вимогу ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , ПАТ «СГ «ТАС» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, суд виходить з того що майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо остання не доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.ч.1, 2 ст.1166 ЦК України); шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч.ч.2, 5 ст.1187 ЦК України); особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням) (ст.1194 ЦК України).

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого (п.23.1 ст.23 Закону).

Пунктом 24.1 ст.24 Закону визначено, що у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Зазначені витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

Під час розгляду вимоги ОСОБА_5 до АТ «СГ «ТАС» про стягнення витрат на лікування в розмірі 19517,99 грн, суд приходить до висновку, що такі не підтвердженими належними доказами, бо до позовної заяви не додано доказів про те, які саме лікарські засоби призначалися для лікування ОСОБА_5 від травм отриманих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, чи призначалася пацієнтці діагностика з метою виявлення вказаних травм, подальша реабілітації, тощо.

У зв`язку з цим, суд не може встановити відповідність понесених позивачкою ОСОБА_5 витрат на придбання лікарських засобів, витрат на діагностику, реабілітацію, їх призначенню, їх дійсності та доцільності, адже відшкодуванню, в даному випадку, підлягають витрати пов`язані зі шкодою здоров`ю внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, з доданих до позову чеків, квитанцій на підтвердження понесених витрат на придбання лікарських засобів, діагностику, реабілітацію, не можливо встановити, що ці витрати понесені саме позивачкою ОСОБА_5 ..

Водночас, позивачкою ОСОБА_5 підтверджені витрати пов`язані з доставкою в загальному розмірі 7500,00 року, які складаються з витрат на суму 6000,00 грн від 12.09.2023 року (квитанція №3Х84-Х9МН-5В50-68Р1ВІД 16.09.2023 року, призначення платежу: оплата послуг транспортування хворої ОСОБА_5 з діагнозом перелом лівого стегна та лівої променевої кістки під час ДТП), на суму 1500,00 грн від 14.09.2023 року (квитанція №806С-4ВАВ-29КХ-57Т1 від 14.09.2023 року, призначення платежу: перевезення хворої ОСОБА_5 з лікарні Фастівська до Шухевича, 9а).

А тому, витрати пов`язані з доставкою в розмірі 7500,00 грн підлягають стягненню з АТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_5 на відшкодування матеріальної шкоди з лікування потерпілої.

Що стосується вимог ОСОБА_6 про відшкодування витрат на лікування доньки ОСОБА_10 , яка померла 08.09.2023 року в розмірі 13845,00 грн, то вони не підлягають відшкодуванню АТ «СГ «ТАС» з тих самих підстав, що і потерпілій ОСОБА_5 , тобто за недоведеності понесених витрат їх призначенню.

Крім того, потерпілому ОСОБА_6 не підлягають відшкодуванню витрати на поховання доньки ОСОБА_10 в розмірі 1378,000 грн, які страховик здійснює у зв`язку зі смертю потерплого, відповідно до п.27.4 ст.27 Закону, оскільки згідно з доданої до позовної заяви квитанції №728131 від 11.09.2023 року вказані витрати понесені не ОСОБА_6 , який звертається до суду з такою вимогою, а третьою особою - ОСОБА_14 .. Закон же покладає обов`язок відшкодування такого виду витрат у зв`язку зі смертю потерпілого саме особі, яка здійснила витрати на поховання.

В той же час, відповідно до п.22.1 ст.22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, майну третьої особи.

Відповідно до ст.28 Закону, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Статтею 30 Закону визначено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Як зазначалося, згідно полісу №АТ/3992108 від 22.03.2023 року, транспортний засіб Opel Zafira, номерний знак НОМЕР_1 , забезпечений АТ «СГ «ТАС» на суму 160000,00 грн - за шкоду заподіяну майну; франшиза - 1600,00 грн.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/126-23/7577-АВ, ринкова вартість автомобіля марки «Skoda» моделі «Oсtavia», номерний знак НОМЕР_3 , станом на 02.09.2023 року, тобто на час дорожньо-транспортної пригоди становить 536709,25 грн; вартість відновлюваного ремонту перевищує ринкову вартість транспортного засобу (Свр 564732,52 грн > C 536709,25 грн), а отже вартість матеріального збитку визначається такою, що дорівнює ринковій вартості автомобіля.

Власником автомобіля марки «Skoda» моделі «Oсtavia», номерний знак НОМЕР_3 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 є ОСОБА_6 .

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідно до ст.30 Закону, автомобіль марки «Skoda» моделі «Oсtavia», номерний знак НОМЕР_3 , вважається фізично знищеним.

Відповідно до висновку експерта №21/24, виготовленого на замовлення потерпілої сторони, ринкова (залишкова) вартість автомобіля марки «Skoda» моделі «Oсtavia», номерний знак НОМЕР_3 , після дорожньо-транспортної пригоди від 02.09.2023 року станом на дату складання висновку 11.03.2024 року становить 110145,00 грн.

Таким чином, розмір відшкодування цивільному позивачу ОСОБА_6 за знищення в результаті дорожньо-транспортної пригоди майно автомобіль марки «Skoda» моделі «Oсtavia», номерний знак НОМЕР_3 , розраховується судом як різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди (536709,25 грн -110145,00 грн = 426564,25 грн) та дорівнює 426564,25 грн.

Відповідно до абз.2 п.12.1 ст.12 Закону, страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Отже, обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню є вимоги ОСОБА_6 до АТ «СГ «ТАС» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої знищенням в результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу Skoda» моделі «Oсtavia», номерний знак НОМЕР_3 , в межах суми страхового відшкодування за мінусом суми франшизи, тобто розмірі 158400,00 грн (160000,00 грн - 1600,00 грн = 158400,00 грн).

Відповідно до п.36.6 ст.36 Закону, страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Решта суми матеріальної шкоди, завданої знищенням транспортного засобу в розмірі 268354,25 грн (426564,25 грн - 158400,00 = 268164,25 грн) підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 ..

Враховуючи все вищевикладене, позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , АТ «СГ «ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, підлягає частковому задоволенню в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 моральної шкоди в розмірі 500000,00 грн, з АТ «СГ ТАС» - матеріальної шкоди в розмірі 7500,00 грн. Позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , АТ «СГ «ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, підлягає частковому задоволенню в частині стягнення моральної шкоди з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 в розмірі 500000,00 грн, з АТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_6 в розмірі 80400,00 грн, в частині стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 в розмірі 268164,25 грн, з АТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_6 в розмірі 158400,00 грн. В решті позовів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , АТ «СГ «ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, слід відмовити за недоведеності.

Крім того, відповідно до ст.124 ЦПК України, з обвинуваченого на користь потерпілих підлягають стягненню всі здійснені ними документально підтверджені процесуальні витрати, які складаються з витрат на правову допомогу розмірі по 15000,00 грн кожному, та користь потерпілого ОСОБА_6 - витрати на залучення експерта при проведенні експертизи №21/24, від 11.03.2024 року в розмірі 2000,00 грн.

Виходячи зі змісту ст.124 КПК України, солідарний обов`язок на відшкодування вищевказаних витрат зі страховою компанію, яка є цивільним відповідачем у справі - відсутній.

Також з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню витрати пов`язані із залученням експертів в загальному в розмірі 17925,00 грн.

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст.100 КПК України та вважає необхідним диски, які містяться в матеріалах кримінального провадження - залишити в місці їх зберігання, транспортні засоби - повернути власникам.

Арешт, накладений на майно ухвалами слідчого судді слід скасувати на підставі ст.174 ч.4 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим та призначити покарання за ст.286 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Зарахувати у строк покарання ОСОБА_3 строк попереднього його ув`язнення, який рахувати з дня його затримання 05.12.2023 року до дня набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_7 , на користь ОСОБА_5 , РНОКПП: НОМЕР_8 , моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, в розмірі 500000 (п`ятсот тисяч) гривень.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС", ЄДРПОУ на користь ОСОБА_5 , РНОКПП: НОМЕР_8 , матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, в розмірі 7500 (сім тисяч п`ятсот) гривень.

В решті позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_7 , на користь ОСОБА_6 , РНОКПП: НОМЕР_9 , моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, в розмірі 500000 (п`ятсот тисяч) гривень, матеріальну шкоду в розмірі 268164 (двісті шістдесят вісім тисяч сто шістдесят чотири) гривні 25 копійок, а всього 768164 (сімсот шістдесят вісім тисяч сто шістдесят чотири) гривні 25 копійок.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС", ЄДРПОУ на користь ОСОБА_6 , РНОКПП: НОМЕР_9 , моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, в розмірі 80400 (вісімдесят тисяч чотириста) гривень, матеріальну шкоду в розмірі 158400 (сто п`ятдесят вісім тисяч чотириста) гривень, а всього 238800 (двісті тридцять вісім тисяч вісімсот гривень.

В решті позову ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_7 , на користь держави витрати пов`язані з залученням експерта при проведенні експертизи: №CE-19/126-23/7565-IT від 21.09.2023 - 1912 гривень, №CE-19/126-23/7569-IT від 25.09.2023 - 1912 гривень, №CE-19/126-23/7570-1Т від 27.09.2023 - 2868 гривень; №CE-19/126-23/8771-ІТ від 12.10.2023 - 1195 гривень; №СE-19/126-23/7577-АВ від 21.09.2023 - 2390 гривень; №CE-19/126-23/7573-АВ від 28.09.2023 - 2390 гривень; №CE-19/126-23/8865-ФП від 08.11.2023 - 2868 гривень; №CE-19/126-23/10065-IT від 29.11.2023 - 2390 гривень, а всього 17925 (сімнадцять тисяч дев`ятсот двадцять п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_7 , на користь ОСОБА_6 , РНОКПП: НОМЕР_9 , витрати на правову допомогу в розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_7 , на користь ОСОБА_5 , РНОКПП: НОМЕР_8 , витрати на правову допомогу в розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

Речові докази: транспортний засіб - автомобіль "OPEL ZAFIRA", реєстраційний номер НОМЕР_1 , "SKODA OCTAVIA", реєстраційний номер НОМЕР_3 , які зберігаються на спеціальному майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП в Чернівецькій області - повернути власникам ГФ "БУКОВИНСЬКА НАРОДНА КОМЕНДАТУРА" та ОСОБА_6 , відповідно, як належне майно; DVD-R диск з відеозаписами - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Арешт на автомобіль "OPEL ZAFIRA", реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 06.09.2023 року, на автомобіль "SKODA OCTAVIA", реєстраційний номер НОМЕР_3 , накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 05.09.2023 - скасувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений учасниками судового провадження шляхом подачі апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

Копія вироку вручається прокурору, обвинуваченому негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1