Справа № 485/1013/24
Провадження № 1-в/485/16/24
УХВАЛА

іменем України

20 травня 2024 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 м.Снігурівка Миколаївської області у режимі відеоконференції з ДУ "Снігурівська виправна колонія (№5)" заяву засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

представника ВК ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

встановив:

02 травня 2024 року до суду надійшла заява засудженого ОСОБА_3 , в якій він просить звільнити його від подальшого відбування покарання умовно-достроково за наявності пільги.

У судовому засіданні засуджений заяву підтримав. Вказав, що сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, у вчиненому злочині розкаюється.

Представник установи виконання покарань характеризував засудженого негативно, вважав, що у задоволенні заяви необхідно відмовити оскільки протягом відбування покарання засуджений ОСОБА_3 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів свого виправлення та готовності до самокерованої правослухняної поведінки.

Прокурор рахував заяву такою, що не підлягає задоволенню.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали заяви та особової справи засудженого, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Суворовського районного суду м. Одеса від 03 грудня 2010 року за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України до 15 років позбавлення волі. Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 28 квітня 2016 року засудженому зараховано строк попереднього ув"язнення з 09 липня 2010 року по 27 грудня 2010 року в силу ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув"язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання 09 липня 2010 року, кінець строку - 21 січня 2025 року.

Відбутий строк покарання засудженим, станом на 20 травня 2024 року, складає 14 років 03 місяці 29 днів, що є більше, ніж 3/4 строку покарання. Не відбутий строк - 08 місяців 01 день.

У відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за доведення виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Розглядаючи подання про умовно-дострокове звільнення, суд зобов`язаний перевірити сумлінну поведінку та сумлінне ставлення особи за весь період відбування нею покарання, врахувати тяжкість вчиненого злочину та особу засудженого в цілому.

З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних тяжких злочинів:

- 15 липня 1999 року Суворовським районним судом м. Одеса за ст. 140 ч. 3, ст. 145 ч. 1, ст. 42, ст. 14, ст. 46-1 КК України в редакції 1960 року до 3 років позбавлення волі з відстрочкою від виконання вироку строком на 1 рік;

- 03 жовтня 2001 року Суворовським районним судом м. Одеса за ст. 94 КК України в редакції 1960 року до 7 років позбавлення волі, звільнений 01 жовтня 2007 року умовно-достроково згідно ст. 81 КК України на невідбутий строк 5 місяців 17 днів;

16 грудня 2009 року Суворовським районним судом м. Одеса за ст. 15, ст. 263 ч. 1, ст. 69, ст. 395, ст. 70, ст. 20 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений 26 квітня 2010 року по відбуттю строку покарання.

Відповідно до характеристики начальника державної установи "Снігурівська виправна колонія (№ 5)", засуджений ОСОБА_3 в установах виконання покарань знаходиться з 06 лютого 2011 року, в даній установі перебуває з 14 червня 2023 року, в цілому характеризується посередньо. В установі непрацевлаштований. Має постійне місце проживання. Підтримує нестабільні зв`язки з рідними та близькими. Відсутні явні прояви неадекватної поведінки. Засуджений не приймає участі у програмах ДВВ. Схильний до самогубства та членоушкодження. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній та ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як високий.

Згідно довідки про заохочення та стягнення від 08 травня 2024 року, за час відбування покарання засуджений ОСОБА_3 мав 10 заохочень (за сумлінне ставлення до робіт по благоустрою МПВ 30 червня 2015 року, 05 липня 2016 року, 09 жовтня 2017 року, 27 липня 2018 року, 15 липня 2020 року, 16 січня 2021 року, 23 квітня 2021 року, 15 квітня 2022 року та за підсумками роботи 10 січня 2024 року, 01 квітня 2024 року) та 10 стягнень у вигляді попередження, доган та суворих доган, останнє з яких 17 квітня 2024 року на даний час не знято та не погашено у встановленому порядку.

На засіданні комісії 29 січня 2020 року розглядалося питання про заміну засудженому не відбутої частини покарання більш м"яким покаранням, також 19 травня 2021 року розглядалося питання про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, та в усіх випадках було відмовлено як такому, що не довів свого виправлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарань.

З матеріалів особової справи не вбачається, що за час відбування покарання поведінка засудженого є сумлінною, він виправився та в повній мірі готовий до самокерованої стійкої правослухняної поведінки, оскілький останній за час відбування покарання характеризується посередньо, непрацевлаштований, мав 10 заохочень та 10 стягнень, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних тяжких злочинів, відбував покарання повністю та звільнявся умовно-достроково, однак довіри держави не виправдав й знову вчиний умисний особливо тяжкий злочин, що свідчить про його стійку антисоціальну спрямованість та високий рівень криміногенної зараженості.

Враховуючи наведене, зважаючи на характер вчиненого засудженим особливо тяжкого злочину, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав стверджувати, що засуджений ОСОБА_3 за час відбування покарання став на шлях виправлення, зміни у його особистості є достатньо позитивними і він повністю готовий до самокерованої правослухняної поведінки, а тому заява засудженого задоволенню не підлягає.

Також суд звертає увагу на те, що засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з цією заявою 15 квітня 2024 року, а вже 17 квітня 2024 року на засудженого було наклаено стягнення у вигляді попередження за зберігання заборонених предметів, що також свідчить про небажання засудженого ставати на шлях виправлення.

Керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 537,539 КПК України суд

постановив:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складено 20 травня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1