печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту у кримінальному провадженні № 0000614, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 24 серпня 2022 року у справі № 757/21906/22-к, на корпоративні права ТОВ «Аванті Юг» (ідентифікаційний код юридичної особи: 43247999), а саме на частку, що становить 100% статутного капіталу та належить громадянину України ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Зазначає, що арешт на корпоративні права накладено необґрунтовано, оскільки вони не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування.

Адвокат ОСОБА_3 , до початку судового засідання подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, його вимоги підтримав та просив задовольнити.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про поважність причин неявки слідчого суддю не повідомив.

Заперечень проти задоволення клопотання від прокурора не надходили.

Вивчивши клопотання, дослідивши матеріали, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000614 від 11.07.2022 за ч. 4 ст. 191 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.08.2022 року у справі № 757/21906/22-к на вказані корпоративні права як на речові докази накладено арешт.

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у заявника права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання встановлено, що постановою слідчого у даному кримінальному провадженні вказані корпоративні права визнані речовими доказами.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, як вбачається з мотивувальної частини ухвали Печерського районного суду м. Києва від 24.08.2022 року, задовольняючи клопотання прокурора про накладення арешту на майно, слідчий суддя виходив з того, що арешт необхідний з метою збереження речових доказів, оскільки належні ТОВ «Аванті Юг» (ідентифікаційний код юридичної особи: 43247999) корпоративні права відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

Надані слідчому судді матеріали, з урахуванням відомостей, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні, не містять даних, які б давали розумні підстави вважати, що корпоративні права ТОВ «Аванті Юг» (ідентифікаційний код юридичної особи: 43247999), які не є матеріальними об`єктами, можуть бути знаряддям вчинення кримінальних правопорушень, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані Товариствами, внаслідок вчинення кримінальних правопорушень.

Водночас арешт, накладений на корпоративні права господарського товариства, крім порушення права власності на корпоративні права, завдає шкоди його правомірній підприємницькій діяльності, діловій репутації, оскільки його бездоказово звинувачено, в оскаржуваній ухвалі в, нібито, протиправній діяльності на шкоду державі, чого вчинено не було. Шкода діловій репутації проявляється і в безпідставному накладенні обтяження шляхом постановлення оскаржуваної ухвали, що має безпосередній вплив на оцінку діючими та потенційними контрагентами ризиків встановлення ділових зв`язків з ними.

Стороною обвинувачення не надано слідчому судді доказів, що ТОВ «Аванті Юг» (ідентифікаційний код юридичної особи: 43247999) має відношення до кримінального правопорушення або, що саме його посадовими особами вчинено інкриміновані кримінальні правопорушення, відповідно - відсутні підстави відповідальності товариства за незаконні дії третіх осіб.

Також слід зазначити, що у кримінальному провадженні № 0000614, жодній службовій особі вказаного Товариства не повідомлено про підозру. До того ж, на час розгляду клопотання прокурора про накладення арешту на вказане майно, службові особи товариства в статусі підозрюваного, обвинуваченого не перебували.

Згідно положень ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення ЄСПЛ у справі «Іатрідіс проти Греції» від 25.03.1999). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення ЄСПЛ у справі «Антріш проти Франції» від 22.09.1994, «Кушоглу проти Болгарії» від 10.05.2007).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі ст. 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» від 23.09.1982). Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986).

Зважаючи на викладене, враховуючи те, що відношення посадових осіб ТОВ «Аванті Юг» до розслідуваного кримінального провадження не встановлено, про підозру останнім не повідомлено, слідчий суддя вважає, що накладений арешт є надмірно обтяжливим та неспівмірним із завданнями кримінального провадження і порушує право заявника на мирне володіння своїм майном, встановлене ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 22, 26, 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24 серпня 2022 року у справі № 757/21906/22-к на корпоративні права ТОВ «Аванті Юг» (ідентифікаційний код юридичної особи: 43247999; місцезнаходження юридичної особи: Україна, 45601, Волинська область, Луцький район, село Липини, вулиця Героїв УПА, будинок 35), а саме арешт частки, що становить 100% статутного капіталу що належить громадянину України ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Ухвала підлягає негайному виконанню і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1