Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/451/23
Провадження № 1-кп/376/108/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" квітня 2024 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сквири Київської області матеріали кримінального провадження № 0000161 від 05.10.2022 за обвинуваченням

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Світлогорськ, Гомельскої області, республіки Білорусь, з загальною середньою освітою, заміжньої, працюючої приватним підприємцем, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 в, неодноразово судимої:02.08.2004 Ізяславським районним судом Хмельницької області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання із випробуванням строком на 3 роки; 29.05.2012 Новоград-Волинським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ч.3 ст. 187, ч.2 ст.190, ст.69, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 7 місяців з конфіскацією частини майна; 25.04.2014 Малинським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 23.03.2023 Летичівським районним судом Хмельницької області за ч.1 ст.162, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України строком на 3 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України,-

встановив:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 04 жовтня 2022 року близько 16.00год., знаходячись з дозволу власниці будинку ОСОБА_9 в приватному будинку АДРЕСА_3 , повторно, умисно, в умовах воєнного стану, із корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрала грошові кошти в сумі 5500грн., що належали ОСОБА_9 , чим спричинила матеріальну шкоду потерпілій на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_4 04 жовтня 2022 року близько 16.00год. ( точного часу не встановлено), знаходячись поблизу домоволодіння АДРЕСА_3 , повторно, умисно, в умовах воєнного стану, із корисливих мотивів, виявивши, що у дворі вказаного будинку не має власника, шляхом вільного доступу через незамкнені двері проникла в середину будинку, звідки таємно викрала грошові кошти в сумі 10600грн.Своїми діями спричинила матеріальну шкоду ОСОБА_10 на зазначену суму.

Не зупинившись на скоєному, ОСОБА_4 19 жовтня 2022 року близько 12.00год., знаходячись з дозволу власниці будинку ОСОБА_11 в приватному будинку АДРЕСА_4 , повторно, умисно, в умовах воєнного стану, із корисливих мотивів, під приводом огляду купюр отримала від ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 7000грн., після чого, користуючись відсутністю сторонніх осіб та тим, що власниця не спостерігає за її діями, шляхом вільного доступу, таємно викрала вказані грошові кошти, чим спричинила матеріальну шкоду потерпілій на суму 7000грн..

Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене потворно, в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням у житло.

В ході судового розгляду 04 квітня 2024 року між прокурором Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості.

Відповідно до змісту даної угоди, ОСОБА_4 визнала обвинувачення за ч.4 ст. 185 КК України в повному обсязі пред`явленого обвинувачення, окрім цього, між сторонами було визначено міру покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців за ч.4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, на підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Летичівського районного суду Хмельницької області від 23.03.2023, остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років із застосуванням ст.75 КК України.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Обвинувачена ОСОБА_4 під час судового засідання вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України, визнала повністю, розкаялась у вчиненому, зазначила, що відшкодувала всім потерпілим матеріальну шкоду. Просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Захисник також просив затвердити дану угоду.

Потерпілі не заперечували проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, за умови надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладання угоди.

Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами.

Зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України, а також вимогам КК України, підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п. 2 ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Також судом встановлено, що умови цієї угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права та інтереси сторін, або інших осіб, відсутні підстави вважати, що обвинувачена не виконає взяті на себе зобов`язання, а тому угода підлягає затвердженню судом.

Суд також вважає, що обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченої, характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України необхідно скасувати накладений ухвалою слідчого судді Сквирського районного суду Київської області від 06.10.2022 арешт.

Доля речових доказів у кримінальному провадженні підлягає вирішенню відповідно до ст.100 КПК України.

З урахуванням наведеного та керуючись п.1 ч.3 ст. 314, ч.2 ст. 373,ст..ст. 374,474-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 від 04.04.2024 у кримінальному провадженні № 0000161 від 05.10.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Летичівського районного суду Хмельницької області від 23.03.2023, остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від відбування покарання, встановивши іспитовий строк 3 роки.

На підставі п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати обвинувачену ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Арешт, накладений ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 06.10.2022 на грошові кошти в сумі 500 грн. та паперову коробку - скасувати

Речові докази у справі:

- грошові кошти у сумі 500 грн., які зберігаються при матеріалах кримінального провадження. повернути потерпілому ОСОБА_8

- паперову коробку з написом «Київ-Вечірній», що знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів за адресою: АДРЕСА_5 . знищити.

Запобіжний захід не застосовувати.

Розя`снити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення до Київського апеляційного суду через Сквирський районний суд Київської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений має право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Копія вироку негайно після судового засідання вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1