Провадження № 1-кс/344/4373/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000067 від 05.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000067 від 05.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366-2 КК України.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що начальник управління податкового аудиту ГУ ДПС в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , у щорічній декларації, осіб уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування за 2022-2023 роки не відобразила наявне у користуванні рухоме майно, а саме транспортний засіб марки BMW IX XDRIVE 40, д.н.з. НОМЕР_1 .

Також встановлено, що в деклараціях за 2020-2023 роки ОСОБА_4 не вказала право користування квартирою, в якій фактично проживає протягом тривалого періоду часу, а саме трикімнатну квартиру загальною площею 87,1 м.кв., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка з 2016 року на праві приватної власності належить матері ОСОБА_5 .

Таким чином, аналіз одержаної у встановленому порядку інформації, на думку органу досудового розслідування, вказує на наявність в діях начальника управління податкового аудиту ГУ ДПС в Івано-Франківській області ОСОБА_4 можливих ознак вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-2 КК України.

29.05.2024 року на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області проведено обшук за місцем роботи ОСОБА_4 , а саме в управлінні податкового аудиту ГУ ДПС в Івано-Франківській області, що за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 20, в ході якого, серед іншого, виявлено та вилучено: мобільний телефон марки iPhone у чохлі зеленого кольору, який належить начальнику ГУ ДПС в Івано-Франківській області ОСОБА_6 , мобільний телефон марки iPhone у чохлі чорного кольору, який належить заступнику начальника ГУ ДПС в Івано-Франківській області ОСОБА_7 , мобільний телефон марки Samsung, який належить ОСОБА_8 , договір №22 про надання освітніх послуг від 30.08.2022, укладений між Івано-Франківським приватним ліцеєм «Католицький ліцей святого Василія Великого» в особі ОСОБА_9 та ОСОБА_4 на 3 арк., додаткову угоду №1 до договору №22 від 30.08.2022 на 1 арк., декларацію про майно та доходи ОСОБА_4 за 2013 рік на 5 арк., декларацію про майно та доходи ОСОБА_4 за 2010 рік на 1 арк., декларацію про майно та доходи ОСОБА_4 за 2011 рік на 5 арк., порядок здійснення чергувань за 2022 рік на 1 арк.

Підставою накладення арешту на вказане майно, як випливає зі змісту клопотання, є сукупність достатніх підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити. З метою забезпечення збереження речових доказів, з врахуванням того, що не забезпечення схоронності вказаного майна може призвести до його зникнення, втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, просив накласти арешт на зазначене у клопотанні майно.

Володільців майна про дату та час судового засідання повідомлено належним чином. Особисту явку чи явку уповноважених представників ними в судове засідання не забезпечено.

Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали клопотання та надані документи, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Ст. 173 КПК України визначено порядок вирішення питання про арешт майна.

Так, згідно ч.ч. 1, 3 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, на підставі наданих до клопотання документів слідчим суддею встановлено, що в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові перебуває кримінальне провадження №0000067 від 05.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366-2 КК України.

Предметом досудового розслідування є встановлення обставин не відображення начальником управління податкового аудиту ГУ ДПС в Івано-Франківській області ОСОБА_4 у щорічній декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування за 2022-2023 роки наявного у її користуванні рухомого майна, а саме транспортного засобу марки BMW IX XDRIVE 40, д.н.з. НОМЕР_1 ; не відображення в деклараціях за 2020-2023 роки ОСОБА_4 права користування квартирою, в якій вона фактично проживає протягом тривалого періоду часу, а саме трикімнатної квартири загальною площею 87,1 м.кв., що розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , яка з 2016 року на праві приватної власності належить її матері ОСОБА_5 .

29.05.2024 на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області проведено обшук за місцем роботи ОСОБА_4 , а саме в управлінні податкового аудиту ГУ ДПС в Івано-Франківській області, що за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 20, в ході якого, серед іншого, виявлено та вилучено: мобільний телефон марки iPhone у чохлі зеленого кольору, який належить начальнику ГУ ДПС в Івано-Франківській області ОСОБА_6 , мобільний телефон марки iPhone у чохлі чорного кольору, який належить заступнику начальника ГУ ДПС в Івано-Франківській області ОСОБА_7 , мобільний телефон марки Samsung, який належить ОСОБА_8 , договір №22 про надання освітніх послуг від 30.08.2022, укладений між Івано-Франківським приватним ліцеєм «Католицький ліцей святого Василія Великого» в особі ОСОБА_9 та ОСОБА_4 на 3 арк., додаткову угоду №1 до договору №22 від 30.08.2022 на 1 арк., декларацію про майно та доходи ОСОБА_4 за 2013 рік на 5 арк., декларацію про майно та доходи ОСОБА_4 за 2010 рік на 1 арк., декларацію про майно та доходи ОСОБА_4 за 2011 рік на 5 арк., порядок здійснення чергувань за 2022 рік на 1 арк.

Постановою слідчого від 30.05.2024 року вищевказані вилучені у ході обшуку речі, документ визнано речовими доказами.

Правовою підставою накладення арешту на вказане майно слідчим у клопотанні визначено:

- збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На думку слідчого судді, вилучені в ході обшуку 29.05.2024 року договір №22 про надання освітніх послуг від 30.08.2022, укладений між Івано-Франківським приватним ліцеєм «Католицький ліцей святого Василія Великого» в особі ОСОБА_9 та ОСОБА_4 на 3 арк., додаткова угода №1 до договору №22 від 30.08.2022 на 1 арк., декларацію про майно та доходи ОСОБА_4 за 2013 рік на 5 арк., декларацію про майно та доходи ОСОБА_4 за 2010 рік на 1 арк., декларацію про майно та доходи ОСОБА_4 за 2011 рік на 5 арк., порядок здійснення чергувань за 2022 рік на 1 арк. відповідають критерію речового доказу та повинні бути досліджені слідчим в ході досудового розслідування, а тому застосування щодо даних речей такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, є доцільним.

Стосовно накладення арешту на мобільний телефон марки iPhoneу чохлі зеленого кольору, який належить начальнику ГУ ДПС в Івано-Франківській області ОСОБА_6 , мобільний телефон марки iPhoneу чохлі чорного кольору, який належить заступнику начальника ГУ ДПС в Івано-Франківській області ОСОБА_7 , мобільний телефон марки Samsung, який належить ОСОБА_8 , слідчий суддя зауважує таке.

Підставою накладення арешту, як вже було зазначено, слідчим зазначено збереження речових доказів.

При цьому, будь-яких доказів на підтвердження того, що телефон марки iPhoneу чохлі зеленого кольору, який належить начальнику ГУ ДПС в Івано-Франківській області ОСОБА_6 , мобільний телефон марки iPhoneу чохлі чорного кольору, який належить заступнику начальника ГУ ДПС в Івано-Франківській області ОСОБА_7 , мобільний телефон марки Samsung, який належить ОСОБА_8 були предметом вчинення конкретного кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження № 0000067 від 05.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366-2 КК України, чи є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, цінностями та іншими речами, набутими кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто можуть вважатися речовими доказами в даному кримінальному провадженні № 0000067 від 05.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366-2 КК України, на даному етапі органом досудового розслідування не надано, а слідчим суддею таких обставин зі змісту матеріалів клопотання не встановлено.

Слідчий судя звертає увагу на те, що статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

Крім того, у справі «Ізмайлов проти росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Аналіз відповідних норм КПК України, що регламентують питання арешту майна, свідчить про те, що арешт майна може бути накладений щодо будь-якого майна, навіть майна осіб не причетних до вчинення злочину, якщо вказане майно містить ознаки речового доказу, може бути використане стороною обвинувачення в процесі доказування.

Якщо ж майно не містить ознак речового доказу, то таке майно може бути арештовано виключно в тому разі, якщо воно належить певній особі та вказана особа має певний процесуальний статус (підозрюваний, обвинувачений, юридична особа - суб`єкт спеціальної конфіскації).

В ході розгляду даного клопотання про арешт майна слідчим не доведено, що телефон марки iPhoneу чохлі зеленого кольору, який належить начальнику ГУ ДПС в Івано-Франківській області ОСОБА_6 , мобільний телефон марки iPhoneу чохлі чорного кольору, який належить заступнику начальника ГУ ДПС в Івано-Франківській області ОСОБА_7 , мобільний телефон марки Samsung, який належить ОСОБА_8 відповідають критерію речового доказу.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що в поданому до суду клопотанні про арешт майна, та в судовому засіданні, слідчим не доведено наявність передбачених процесуальним законом підстав для накладення арешту на телефон марки iPhoneу чохлі зеленого кольору, який належить начальнику ГУ ДПС в Івано-Франківській області ОСОБА_6 , мобільний телефон марки iPhoneу чохлі чорного кольору, який належить заступнику начальника ГУ ДПС в Івано-Франківській області ОСОБА_7 , мобільний телефон марки Samsung, який належить ОСОБА_8 , які було вилучено під час обшуку за місцем роботи ОСОБА_4 , перелік яких відповідно до вимог чинного КПК України є вичерпним.

Отже, на підставі вищенаведеного та враховуючи наявність правових підстав для часткового задоволення клопотання, та з метою забезпечення збереження речових доказів (договір №22 про надання освітніх послуг від 30.08.2022, укладений між Івано-Франківським приватним ліцеєм «Католицький ліцей святого Василія Великого» в особі ОСОБА_9 та ОСОБА_4 на 3 арк., додаткову угоду №1 до договору №22 від 30.08.2022 на 1 арк., декларацію про майно та доходи ОСОБА_4 за 2013 рік на 5 арк., декларацію про майно та доходи ОСОБА_4 за 2010 рік на 1 арк., декларацію про майно та доходи ОСОБА_4 за 2011 рік на 5 арк., порядок здійснення чергувань за 2022 рік на 1 арк.), оскільки, незастосування накладення арешту, на ці речі може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема, таких як їх зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, вважаю, що клопотання слід задовольнити частково.

В частині клопотання про накладення арешту на телефон марки iPhoneу чохлі зеленого кольору, який належить начальнику ГУ ДПС в Івано-Франківській області ОСОБА_6 , мобільний телефон марки iPhoneу чохлі чорного кольору, який належить заступнику начальника ГУ ДПС в Івано-Франківській області ОСОБА_7 , мобільний телефон марки Samsung, який належить ОСОБА_8 слід відмовити у зв`язку з не доведенням підстав вважати дані речі речовими доказами у конкретному кримінальному провадженні № 0000067 від 05.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366-2 КК України.

Вищевказані речі мають бути повернуті особам, в яких їх було вилучено.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

1. Клопотання задовольнити частково.

2. Накласти арешт із забороною відчуження, розпоряджання та користування з метою забезпечення збереження речових доказів на вилучені 29.05.2024 в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого суддів управлінні податкового аудиту ГУ ДПС в Івано-Франківській області, що за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 20: договір №22 про надання освітніх послуг від 30.08.2022, укладений між Івано-Франківським приватним ліцеєм «Католицький ліцей святого Василія Великого» в особі ОСОБА_9 та ОСОБА_4 на 3 арк., додаткову угоду №1 до договору №22 від 30.08.2022 на 1 арк., декларацію про майно та доходи ОСОБА_4 за 2013 рік на 5 арк., декларацію про майно та доходи ОСОБА_4 за 2010 рік на 1 арк., декларацію про майно та доходи ОСОБА_4 за 2011 рік на 5 арк., порядок здійснення чергувань за 2022 рік на 1 арк.,

- до його скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку, зокрема

3. В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 04.06.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1