СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/2117/24
пр. № 1-кп/759/868/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -ОСОБА_1 ,
за участю секретаря -ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0004756 від 28.12.2023 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Ставище, Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, -

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 у вечірній час 25.12.2023 перебував на території Святошинського району м. Києва, та усвідомлюючи, що в країні введено воєнний стан, вирішив заволодіти чужим цінним майном, з метою подальшого обернення його на свою користь та особистого збагачення.

Так, ОСОБА_3 , 25.12.2023, приблизно о 21.00 годин, прямував до ломбарду «Скарбниця», який розташований за адресою: м. Київ, б-р Кольцова, 13, по особистих справах. Зайшовши до ломбарду ОСОБА_3 помітив потерпілу ОСОБА_5 , яка погано себе почуваючи, сиділа на лавці у приміщенні вказаного ломбарду, та біля якої на підлозі біля лавки знаходився мобільний телефон марки «Samsung A21S», білого кольору, без чохлу, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 .

З метою виконання свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 , продовжуючи знаходитись в приміщенні ломбарду «Скарбниця», який розташований за адресою: м. Київ, б-р Кольцова, 13, користуючись тим, що його дії не викликають підозри в оточуючих та потерпілої, підійшов до останньої та взяв із підлоги до рук мобільний телефон марки «Samsung A21S», білого кольору, без чохлу, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 1410 гривень.

В подальшому, ОСОБА_3 вказаний мобільний телефон поклав до власної кишені та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій майнової шкоди на загальну суму 1410 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України за наведених вище обставин визнав в повному обсязі, щиро розкаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює всі обставини справи, і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченому положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням ч.3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів до справі.

Аналізуючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена, а кваліфікація його дій за ч.4 ст. 185 КК України вірна, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та міру покарання у відповідності до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, обставини скоєння злочину, враховує особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не судимий, не працює, його відношення до скоєного. Згідно ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття. Згідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання останнього, судом не встановлено. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід обрати міру покарання у виді позбавлення волі.

Поряд з цим, суд вважає за можливе перевиховання ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим вважає за необхідне застосувати до нього ст. 75 КК України.

Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України дане покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до вимог ч.9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 368, 373-376, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_3 звільнити від відбуття покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки та на підставі ст. 76 КК України зобов`язати періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_3 , у виді домашнього арешту, до набранням вироку законної сили, залишити без змін.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

- мобільний телефон марки «Samsung A21S», білого кольору, без чохлу, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні в камері схову Святошинського УП ГУН у м. Києві - повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1