Справа №712/6031/23
Провадження №1-кп/712/276/24
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2024 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Черкаси, Черкаської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, немаючого на утриманні дітей, тимчасово непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 19.01.2010 Черкаським районним судом Черкаської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки; на підставі ст.104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.04.2010 скасовано звільнення від відбування покарання з іспитовим строком, і направлений для відбування покарання у виховну колонію;
2) 02.06.2011 вироком Черкаського районного суду Черкаської області за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки; 06.02.2013 звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 21 день;
3) 13.02.2014 вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців;
4) 06.03.2014 вироком Черкаського районного суду Черкаської області за ч.2 ст.185, ст.70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 2 років 6 місяців; звільнений 17.04.2015 по відбуттю строку покарання;
5) 29.03.2016 вироком Черкаського районного суду Черкаської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;
6) 18.07.2016 вироком Черкаського районного суду Черкаської області за ч.3 ст.185 КК, ч.4 ст.70 України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки; ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.01.2017 скасовано звільнення від відбування покарання з іспитовим строком і направлений для відбування покарання; 05.08.2020 звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 6 місяців 28 днів;
7) 05.10.2021 вироком Соснівського районного суду м. Черкаси за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 06 місяців, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік; ухвалою Черкаського апеляційного суду від 05.04.2023 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлений для відбуття покарання призначеного вироком Соснівського районного суду м.Черкаси від 05.10.2021 у виді 1 року 06 місяців обмеження волі;
8) 05.07.2022 вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси, зміненим ухвалою Черкаського апеляційного суду від 16.08.2022, за ч.1 ст.309, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік;
9) 26.05.2023 ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області, визначено порядок застосування покарання за наявності декількох вироків, стосовно засудженого, на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Соснівського районного суду м.Черкаси від 05.10.2021, зміненого ухвалою Черкаського апеляційного суду від 05.04.2023, більш суворим покаранням, призначеним вироком Придніпровського районного суду м.Черкаси від 05.07.2022, зміненого ухвалою Черкаського апеляційного суду від 16.08.2022, остаточно призначено покарання до відбутого покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік; 31.05.2023 звільнений в зв`язку з відбуттям покарання;
11) 15.01.2024 вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;
12) 27.03.2024 вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси за ст.126-1 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 150 годин;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України,
05.06.2023 близько 15 год. 55 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні торгового центру «Епіцентр» (ТОВ «ЕПІЦЕНТР К») за адресою: м.Черкаси, проспект Перемоги, 29, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, повторно, умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, що запроваджений Указом Президента України від 24.02.2022 за №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затверджений Верховною Радою України, в подальшому продовжений Указом Президента України за №254/2023 від 01.05.2023, з 05 год. 30 хв. 20 травня 2023 року строком на 90 діб, шляхом вільного доступу із полиць вказаного магазину взяв товар на загальну суму 965 гривень 00 копійок, а саме: шкарпетки «SPORTMaxxPro», вартість яких становить 132 грн 50 коп, серветки вологі «Антисептик», вартість яких становить 16 грн 67 коп, пакет із замком zip-lock 35*45*55 мм (упаковка 100 шт.) в кількості двох штук, вартість однієї становить 14 грн 17 коп, пальник газовий з п?єзопідпалом, вартість якого становить 125 грн, запальничка кухонна багаторазова в кількості двох штук, вартість однієї становить 53 грн 33 коп, окуляри сонцезахисні чоловічі, вартість яких становить 257 грн 50 коп., футляр для окулярів «AVL», вартість якого становить 232 грн 50 коп, сірники газові, вартість яких становить 24 грн 17 коп, освіжувач повітря «Тропік», вартість якого становить 41 грн 67 коп.
Вказані вище товари ОСОБА_5 сховав під своїм одягом та пройшов повз касову зону магазину та, не розрахувавшись за вказаний вище товар, намагався покинути місце вчинення кримінального правопорушення, але не закінчив протиправне діяння з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений охоронцем магазину, у зв?язку з чим не отримав реальної можливості розпорядитись викраденим майном.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, а саме у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.
У судовому засіданні ОСОБА_5 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав в повному обсязі та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, погодився з правовою кваліфікацією своїх дій. ОСОБА_5 показав, що в червні 2023 року в денну пору доби він зайшов до будівельного гіпермаркету «Епіцентр», та перебуваючи в торгівельному залі, взяв з полиць шкарпетки, запальнички, окуляри сонцезахисні, футляр для окулярів, сірники газові, освіжувач повітря, інші дрібні речі. Вказаний товар він поклав до кишень одягу, сховав під одяг, щось тримав в руках. Далі, він пройшов повз касову зону магазину, не розрахувавшись за вказаний товар, і попрямував до виходу. Там він був зупинений охоронцем магазину, який виявив крадіжку, і викликав поліцію. ОСОБА_5 зазначив, що йому не дали можливість оплатити товар.
Представник потерпілого ТОВ «ЕПІЦЕНТР К» ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи без участі представника потерпілого; в заяві вказано, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням, повністю відшкодовано, претензії матеріального та морального характеру відсутні, цивільний позов заявляти не будуть.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч.3 ст.349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції. В порядку ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 .
Вивчивши обвинувальний акт та додані матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд керується положеннями ст.ст.65-68 КК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обираючи вид та міру покарання суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд приймає до уваги, що скоєне кримінальне правопорушення, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.
Інкриміноване кримінальне правопорушення ОСОБА_5 вчинив 05.06.2023, тобто через 5 днів після звільнення з місць позбавлення волі у зв`язку з відбуттям строку покарання (30.05.2023).
ОСОБА_5 раніше судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, неодружений, на утриманні дітей немає, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, неодноразово притягався до адміністративної відповідальності.
За час перебування даного кримінального провадження в суді обвинувачений ОСОБА_5 вчинив два кримінальні проступки (ч.1 ст.309 КК України) та один нетяжкий злочин (ст.126-1 КК України), що встановлено обвинувальними вироками судів.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості та обґрунтованості покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе тільки в умовах його ізоляції від суспільства, та призначає останньому покарання у межах санкції ч.4 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі.
Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Підстав для застосування положень статей 69, 75 КК України суд не вбачає.
Суд також враховує, що звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком за попередніми вироками були скасовані судами (у 2010, 2017 та 2023 роках), і засуджений направлявся для відбування призначеного покарання.
Станом на час розгляду справи покарання за вищевказаними вироками судів не виконані, що підтверджено обвинуваченим та прокурором у судовому засіданні.
Згідно з ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
При сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань (ч.1 ст.70 КК України).
Згідно з абз.4 п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначені остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом повного або часткового їх складання заміна покарань провадиться за правилами, передбаченими ст.72 КК України. Коли за злочини, що утворюють сукупність, призначено основні покарання різних видів, які не підлягають заміні (штраф, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю), суд може застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим або призначити кожне з них до самостійного виконання.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що остаточне покарання ОСОБА_5 слід призначити за правилами, передбаченими ч.4 ст.70 КК України, з урахуванням ст.72 КК України, шляхом поглинення менш суворих покарань, призначених вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.12.2023, та вироком Придніпровського районного суду м.Черкаси від 27.03.2024, більш суворим покаранням, призначеним даним вироком.
Також, згідно з вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.01.2024, ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, і призначено покарання у виді обмеженням волі строком 1 рік; на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випродуванням з іспитовим строком на 1 рік. Вказаний вирок набрав законної сили 26.03.2024.
Оскільки інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення вчинене до постановлення вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.01.2024, яким ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання у виді 1 року обмеження волі з визначенням іспитового строку тривалістю 1 рік, положення ч.4 ст.70 КК України не застосовуються. Покарання з випробуванням та цей вирок виконуються самостійно.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 відсутній та підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Цивільний позов по кримінальному провадженню заявлено не було.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349, 370, 371, 374, 394 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, з урахуванням ст.72 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворих покарань за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.12.2023, та вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.03.2024, більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
Строк відбування покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили.
Вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.01.2024, яким ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік - виконувати самостійно.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- DVD-R-диск з відеозаписом подій, які мали місце 05.06.2023 у приміщенні торгового центру « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_2 , що долучений до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження;

- шкарпетки «SPORTMaxxPro», серветки вологі «Антисептик», пакет із замком zip-lock 35*45*55 мм (упаковка 100 шт.) в кількості двох штук, пальник газовий з п?єзопідпалом, запальничка кухонна багаторазова в кількості двох штук, окуляри сонцезахисні чоловічі, футляр для окулярів «AVL», сірники газові, освіжувач повітря «Тропік», які передано на відповідальне зберігання представнику ТОВ «Епіцентр К» ОСОБА_7 залишити за належністю власнику.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1