ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №636/1923/23 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/183/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.5 ст. 27,ч.1 ст.358 КК України
ВИРОК

Іменем України

08 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадженняза апеляційною скаргою з доповненнями прокурора на вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 19.06.2023 року стосовно ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Пологи Запорізької області, громадянин України, з вищою освітою, розлучений, працюючий водієм ТОВ «Авто-строй», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

засуджений за:

ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України до штрафу у розмірі 40(сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,

за ч. 4 ст. 358 КК України до штрафу у розмірі 30(тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбування визначено покарання у вигляді штрафу у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, цим же рішенням суду вирішена доля процесуальних витрат та речових доказів.

Згідно вироку, в грудні 2022 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , маючи намір отримання можливості керувати транспортним засобом за підробленим водійським посвідченням, знайшов в мережі Інтернет інформацію про можливість виготовлення підробленого водійського посвідчення. Для цього останній, вчиняючи дії, направлені на пособництво у підробленні документу, домовився в ході телефонної розмови з невстановленою особою про підроблення водійського посвідчення за грошову винагороду в сумі 7000 (сім тисяч) гривень. Виконуючи відведену йому роль, ОСОБА_7 , на вимогу невстановленої особи, через мобільний додаток «Telegram» надав свої анкетні дані, фотокопії свого паспорту, фото особистого підпису на білому аркуші паперу та цифровий варіант фотокартки із зображенням свого обличчя для виготовлення підробленого водійського посвідчення.

В подальшому, 29.12.2022, ОСОБА_7 , перебуваючи в одному з відділень «Нової Пошти», являючись пособником у підробці документа, яке вислане вищезазначеною поштою від невстановленої в ході досудового розслідування особи, отримав підроблене пластикове водійське посвідчення, видане на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , з фотокарткою та підписом ОСОБА_7 .

Відповідно до висновку експерта № 7414 за результатами проведення судово-технічної експертизи документів від 26.04.2023 встановлено, що бланк посвідчення водія, заповнений на ім`я « ОСОБА_7 », серійний номер бланка НОМЕР_1 , за способом виготовлення та використаними засобами захисту не відповідає бланкам національного Посвідчення водія, що випускаються поліграфічним комбінатом «Україна».

Крім того, 07.02.2023, згідно затвердженого графіку чергувань ВРПП Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, перебуваючи на службі, поліцейський ВРПП Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області старший сержант поліції ОСОБА_8 , разом з інспектором ВРПП Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 , виконували покладені на них обов`язки та 07.02.2023 о 15 год. 00 хв., за адресою: Харківська обл., Чугуївський р-н на перехресті доріг Київ-Харків-Довжанський та Чугуїв-Мілове, на блок посту «Джерело», зупинили транспортний засіб «Ford Cargo», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ст. 35 п.3 Закону України «Про Національну поліцію» та згідно пункту 2.4 ПДР України ОСОБА_7 було запропоновано надати на перевірку документи, які зазначені в пункті 2.1 ПДР України.

В подальшому, ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на законну вимогу поліцейського ВРПП Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області старшого сержанта поліції ОСОБА_10 , пред`явив підроблене посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 .

Відповідно до висновку експерта № 7414 за результатами проведення судово-технічної експертизи документів від 26.04.2023 встановлено, що бланк посвідчення водія, заповнений на ім`я « ОСОБА_7 », серійний номер бланка НОМЕР_1 , за способом виготовлення та використаними засобами захисту не відповідає бланкам національного Посвідчення водія, що випускаються поліграфічним комбінатом «Україна».

В апеляційній скарзі з доповненнями прокурор просить вирок скасувати в частині призначення покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, а також внаслідок неправильного застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити новий вирок призначивши покарання за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн; ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у виді штрафу у розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримала апеляційну скаргу, обвинуваченого, який не заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляцію слід задовольнити виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно вироку (т. 2 а. с. 20 - 23), який ухвалений за результатами спрощеного провадження передбаченого ст. 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засідання або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суд вірно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, тобто співучасть в формі пособництва у підробленні посвідчення водія, яке видається державною установою і надає спеціальне право фізичній особі на керування транспортним засобом, з метою його подальшого особистого використання, та за ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд врахував положення ст. ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, його обставини (форму вини, мотив і мету, спосіб тощо), відношення обвинуваченого до скоєного, особу винного.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував: ступень тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків; особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно працевлаштований, за місцем роботи характеризується позитивно, обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнав щире каяття,обставин, що обтяжує покарання, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, районний суд прийшов до висновку, що виправлення ОСОБА_7 , можливе без ізоляції його від суспільства.

Такий підхід при призначенні покарання, колегія суддів находить таким, що в цілому відповідає вимогам процесуального закону і тим критеріям які наведені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Проте, згідно вироку суд першої інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_7 у виді штрафу, в резолютивній частині вироку зазначив його розмір лише у кількості неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що не в повній мірі відповідає сучасній судовій практиці з цього приводу.

Так, відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» резолютивна частина обвинувального вироку повинна бути викладена чітко і ясно, щоб при виконанні вироку не виникало сумнівів щодо виду і розміру покарання, призначеного судом.

Оскільки для визначення розмірів штрафу в санкціях статей Особливої частини КК України використовується така розрахункова одиниця як неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то суд у вироку обов`язково має вказати розмір штрафу у кількості неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установленого законодавством України на момент постановления вироку, а потім в грошовій сумі, здійснивши перерахування його розміру в гривні.

Крім того, сам розмір призначеного покарання у мінімальному виді є, за переконанням колегії суддів таким, що свідчить про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість виходячи з встановлених фактичних обставин справи та тих доводів, які наведені прокурором.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що при постановленні вироку судом першої інстанції було призначене покарання яке за своїм розміром є явно несправедливим через м`якість, що відповідно до ст. 414 КПК України свідчить про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а це згідно ч.2 ст.409 КПК України є підставою для його скасування.

Оскільки, як зазначено вище суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції у зв`язку з необхідності застосування більш суворого покарання то це згідно п.2 ч.1 ст.420 КПК України є підставою для ухвалення свого вироку.

У зв`язку з наведеним, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок в частині призначення покарання підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку в цій частині яким обвинуваченому ОСОБА_7 слід призначити покарання з урахуванням вищенаведених висновків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, ч.2 ст.409, 414, п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 19.06.2023 року стосовно ОСОБА_7 , в частині призначення покарання скасувати та ухвалити новий вирок.

Призначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за:

- ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України - штраф у розмірі 1000 (тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп.;

- ч. 4 ст. 358 КК України - штраф у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді