ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Справа № 553/5149/22
Провадження № 1-кп/553/446/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року м.Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднане кримінальне провадження №0000382 від 10.09.2022, № 0000299 від 23.10.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лисича Чутівського району Полтавської області, громадянина України, із середньою освітою, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:

22.11.1999 Октябрським районним судом м. Полтави за ч.4 ст.81, ч.3 ст.81, ст.17, ч.3 ст.81, ч.1 ст.89, ч.2 ст.140, ст.42 КК України до 5 років позбавлення волі;

03.06.2002 Октябрським районним судом м. Полтави за ч.2 ст.140, ст.17, ч.2 ст.140, ст.42 КК України до 2 років позбавлення волі;

27.09.2006 Октябрським районним судом м. Полтави за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 05.09.2007 Октябрським районним судом м. Полтави іспитовий строк скасовано, направлено для відбуття покарання, звільнений 09.12.2009 умовно-достроково на 7 місяців 10 днів;

11.02.2011 Октябрським районним судом м. Полтави за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ст.ст.70,71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

22.04.2019 Ленінським районним судом м. Полтави за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі;

10.12.2020 Ленінським районним судом м. Полтави за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.309 КК України,

в с т а н о в и в :

03.09.2022 близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на території спільного подвір`я будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , побачив на підвіконні вікна будинку АДРЕСА_2 мобільний телефон марки «Huawei Y6 2019», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 та вирішив заволодіти ним.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, розуміючи, що на території України діє період воєнного стану, діючи умисно, таємно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_6 перебувала за межами подвір`я в цей час, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон марки «Huawei Y6 2019», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , що належить останній.

В подальшому ОСОБА_4 заховав викрадене майно на території домоволодіння, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 2500 грн.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

22.10.2022 близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знайшов за будівлею дитячого садочку, розташованого по АДРЕСА_4 , психотропну речовину PVP, забрав згорток та поклав його до кишені своєї куртки для власного вживання без мети збуту, тим самим вчинив дії щодо незаконного придбання психотропної речовини без мети збуту.

В цей же день близько 11 год. 48 хв. у сквері неподалік Південного вокзалу за адресою: м. Полтава, пл. Слави, 1, працівниками поліції у ОСОБА_4 було вилучено полімерний пакет із порошкоподібною речовиною блідо-зеленого кольору, яка є психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP, масою 0,346 г, що перевищує невеликі розміри.

Таким чином ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно придбав та зберігав при собі психотропну речовину PVP для власного вживання без мети збуту, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Обвинувачений не оспорював фактичних обставин та доказів по справі, об`єм викраденого, його вартість а також об`єм психотропної речовини не заперечував. Показав, що знаходячись на спільному подвір`ї по вул. Сакко у м. Полтаві на підвіконні виявив мобільний телефон, який викрав та продав на ринку, оскільки мав фінансові труднощі. Згодом він викупив телефон та повернув потерпілій. Також показав, що біля дитячого садочку у м. Полтаві знайшов згорток, зрозумів, що це психотропна речовина та захотів спробувати, тому забрав із собою, пізніше видав згорток поліцейським.

Будучи належно повідомленою про дату, час і місце розгляду справи потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не прибула, звернувшись із відповідним клопотанням про проведення розгляду справи за її відсутності. У поданому клопотанні потерпіла зазначила про відсутність матеріальних претензій до обвинуваченого та відшкодування їй шкоди, у вирішенні питання про призначення покарання покладалась на розсуд суду.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , думку прокурора, обвинуваченого, який пояснив, що бажає закінчити судовий розгляд без дослідження доказів, що маються в матеріалах справи в частині підтвердження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, думку його захисника, яка підтримала позицію обвинуваченого, судом визнано недоцільним дослідження вказаних доказів.

З урахуванням викладеного та наданих в суді обвинуваченим показань, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні умисних кримінальних правопорушень. Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану та за ч.1 ст. 309 КК України, так як він незаконно придбав та зберігав психотропну речовину без мети збуту.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення злочинів проти власності, розлучений, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого місця проживання не має, мешкає у м. Полтаві, за адресою АДРЕСА_1 , за місцем мешкання характеризується негативно, офіційно не працевлаштований, займається підробітками, за медичною допомогою до КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги ПОР» з 2018 року не звертався, на лікуванні не перебував, в КП «Полтавський обласний Центр терапії залежностей ПОР» є знятим з обліку з 2007 року, за характеристикою ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)», за час перебування в місцях позбавлення волі, обвинувачений стягнень та заохочень не має, на заходи виховного характеру реагує задовільно, у відношенні представників адміністрації поводить себе тактовно, на профілактичному обліку не перебуває, загальний стан здоров`я обвинуваченого за повідомленням Полтавської міської медичної частини (№23) є задовільним, останньому діагностовано ампутацію на рівні метафізів плюснових кісток справа, зліва ампутацію плюснових кісток повністю та оформлено направлення на МСЕК.

Згідно із складеною у відношенні обвинуваченого досудовою доповіддю, органом пробації визначено ОСОБА_4 високий рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та високий рівень ризику небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб. За висновком органу пробації виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк не є можливим.

Вирішуючи питання щодо наявності пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, суд вказує, що рішення про їх встановлення насамперед має значення для правильного призначення покарання і має бути повністю самостійним, тобто незалежним від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Обвинувачений визнав себе винним, щиро розкаявся у вчиненому, критично ставившись до своєї поведінки, висловив щирий жаль, повернув викрадене.

Так, обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку. В якості обставини, що обтяжує покарання суд враховує вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, у стані алкогольного сп`яніння.

Інших обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання судом на встановлено.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, враховуючи наведені вище характеризуючи дані обвинуваченого, думку потерпілої, яка у вирішенні питання про міру покарання покладалась на розсуд суду, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень необхідним і достатнім є покарання в межах санкцій ч.4 ст.185 та ч.1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі та пробаційного нагляду відповідно, з урахуванням положень ст. 70 КК України.

Підстав для застосування положень статей 69, 69-1,75 КК України суд не знаходить.

Тільки таке покарання, з урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, принципу індивідуалізації покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, засадам гуманності і справедливості.

Враховуючи, що ОСОБА_4 є раніше судимою особою, встановлені судом кримінальні правопорушення вчинені ним в період іспитового строку призначеного вироком від 10.12.2020, що свідчить про те, що останній відповідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та продовжив вчинення умисних кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо виключно в умовах ізоляції від суспільства.

Вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 10.12.2020 ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.185. ч.2 ст.185 КК України та йому призначено покарання в порядку ст.70 КК України у виді 2 років позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки.

Таким чином, остаточне покарання ОСОБА_4 необхідно призначити виходячи з положень ч.1, ч.5 ст.71 КК України за сукупністю вироків.

Процесуальні витрати у справі підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави в порядку ст.124 КПК України.

Питання про речові докази вирішено судом у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Вирішуючи питання щодо заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу, суд наголошує, що на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 30.01.2024 до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого відраховано з 10 год. 21 хв. 30.01.2024.

За таких обставин, в межах кримінального провадження, що розглядається, до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, а відтак у строк покарання ОСОБА_4 необхідно зарахувати попереднє ув`язнення у період з 30.01.2024 до винесення вироку, відповідно до ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Оскільки підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів судом не встановлено, до набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_4 слід залишити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Цивільний позов у справі не заявлявся, інші заходи забезпечення не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання

за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років;

за ч.1 ст. 309 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим за сукупністю кримінальних правопорушень визначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 10.12.2020 та остаточно визначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років 01 (один) місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 02.07.2024.

У строк покарання ОСОБА_4 зарахувати строк попереднього ув`язнення з 30.01.2024 по 01.07.2024 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили застосований до обвинуваченого запобіжний захід залишити тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в розмірі 1132,68 грн.

Речові докази:

мобільний телефон «Huawei Y6 2019», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , залишити останній, як їй належний;

психотропну речовину, яка передана на зберігання до ВП №1 Полтавського РУП, - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду. Апеляційна скарга подається через Ленінський районний суд м. Полтави протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження теж мають право отримати копію вироку.

Суддя

Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_1