У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.03.2024 Справа №607/5377/24 Провадження №1-кс/607/1520/2024

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача СД Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 04.03.2024 про відмову у визнанні потерпілим,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, у якій просить: скасувати постанову дізнавача СД Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 04.03.2024 про відмову в задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000056 від 12.04.2023 та зобов`язати дізнавача повторно вирішити питання щодо участі ОСОБА_3 у кримінальному провадженні в порядку, визначеному ст. 55 КПК України,

В обґрунтування скарги вказує, що з вищевказаною постановою дізнавача не згідний, вважає її необґрунтованою, складеною з порушенням ст. 110 КПК України. Так за його заявою було розпочато кримінальне провадження №0000056 від 12.04.2023 за фактом надання експертом Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи завідомо неправдивого висновку, за ч.1 ст.384 КК України. Зі змісту заяви від 12.04.2023, у якій викладено обставини вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, вбачається, що йому заподіяно шкоди, зокрема, моральної, яка пов`язана із порушенням його нормального повсякденного життя через необхідність звертатися до правоохоронних органів із різними клопотаннями і скаргами та очікувати від них відповідей, а також через уникнення винною особою - невстановленим водієм, кримінальної відповідальності через встановлення на підставі доказу - висновку експерта, неправильних фактичних обставин, з огляду на що він не може поновити свої права як учасник ДТП (потерпілий). Зазначає, що він відповідно до ст.55 КПК України є потерпілим у даному кримінальному провадженні та з такою позицією неодноразово погоджувалися слідчі судді Тернопільського міськрайонного суду, які у своїх ухвалах задовольняли його скарги, подані в порядку, передбаченому ст.303 КПК України, саме як потерпілим у кримінальному провадженні. Зазначає, що мотивувальної частини постанови вбачається, що його права, законні інтереси як потерпілого у кримінальному провадженні не є об`єктом злочинного посягання внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України, вони не порушені в результаті надання завідомо неправдивого висновку експертом, однак дізнавачем не враховано те, що доведеність порушеного права, завдання шкоди є обставинами, які підлягають встановленню під час досудового розслідування. Дізнавач робить висновок про те, що немає об`єктивних даних та не отримано достатніх підстав, які б свідчили про спричинення кримінальним правопорушенням ОСОБА_3 будь-якої шкоди, передбаченої ч. 1 ст. 55 КПК України. Однак, всупереч вимогам абз. 1 п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, дізнавачем не зазначено належних обставин, які б могли стати підставами для такого висновку. В постанові, що оскаржується, окрім загального висновку про аналіз ознак складу кримінального правопорушення, насамперед об`єкта, не надано жодної оцінки наведеним заявником аргументам з приводу заподіяння йому шкоди.

Заявник ОСОБА_3 та його представника адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні вимоги скарги підтримали та просили задовольнити.

Дізнавач СД Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, проти задоволення скарги заперечує, просить відмовити у її задоволенні. Зазначає, що в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_3 є заявником, крім того, у даному злочині формальний склад та об`єктом злочину за ч. 1 ст. 384 КК України є інтереси правосуддя у частині забезпечення процесуального порядку отримання доказів у кримінальному провадженні, що не передбачає наявності потерпілого, крім того ОСОБА_3 не надав доказів завдання йому шкоди.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

У провадженні сектору дізнання Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області знаходиться кримінальне провадження №0000056 від 12.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України за фактом надання завідомо неправдивого висновку експерта №37 щодо виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 , що підтверджено витягом з ЄРДР.

23.02.2024 ОСОБА_3 подав заяву на ім`я начальника СД Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про надання пам`ятки як потерпілому відповідно до абз. 2 ч. 2 ст.55 КПК України або ж надання як заявнику витягу з ЄРДР в порядку п.11 ч. 2 ст.60 КПК України разом із постановою про відмову у визнанні його потерпілим.

Постановою дізнавача від 04.03.2024 ОСОБА_3 відмовлено у наданні пам`ятки потерпілого у кримінальному провадженні № 0000056 в 12.04.2023 - від 12.04.2023.

Відмовляючи у задоволенні заяви, дізнавач виходив з того, що злочин, передбачений ст. 384 КК України є злочином із формальним складом, який визначається закінченим із моменту вчинення будь-якої із дій, зазначених у диспозиції статті та об`єктом злочину за ч. 1 ст. 384 КК України є інтереси правосуддя у частині забезпечення процесуального порядку отримання доказів у кримінальному провадженні, що не передбачає наявності потерпілого, тому враховуючи наведене, ОСОБА_3 не є потерпілим та у задоволені заяви ОСОБА_3 про надання пам`ятки потерпілого у кримінальному провадженні вирішено відмовити.

За змістом п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Частиною 1 ст. 220 КПК України передбачено, що слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді (ч. 5 ст. 55 КПК України).

Із змісту заяви ОСОБА_3 від 23.02.2024 року вбачається, що він просить у разі невизнання його потерпілим, долучити рішення про відмову у визнанні його потерпілим.

Разом з тим, при розгляді скарги встановлено, що на момент винесення оскаржуваної постанови дізнавача від 04.03.2024 постанова про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у даному кримінальному провадженні, в порядку ч. 5 ст. 55 КПК України, дізнавачем не виносилась.

Крім того, станом на час розгляду даної скарги відомостей про прийняття дізнавачем чи прокурором будь-якого рішення за заявою ОСОБА_3 про відмову у визнанні його потерпілим в судове засідання подано не було.

У п. 10 ч. 1 ст. 56 КПК передбачено право потерпілого на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК, шкода, завдана кримінальним правопорушенням (злочином) або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно положень ст. 128 КПК, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження, до початку судового розгляду, пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого. У ст. 1166 ЦК визначено, що підставою для відшкодування майнової шкоди є вчинення неправомірних дій чи прийняття неправомірних рішень, які спричинили особистим немайновим правам фізичної особи такої шкоди, яка відшкодовується в повному обсязі тією особою, яка її завдала.

Доведеність порушеного права, завдання шкоди є обставинами, які підлягають встановленню під час досудового розслідування (ст. 91 КПК України).

Крім того, очевидність і достатність таких підстав є оціночним поняттям, яке визначається в кожному конкретному випадку, з урахуванням обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання особи, уповноваженої на визнання особи потерпілим.

За змістом ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Відтак, постанова дізнавача, відповідно до вимог ст. 110 КПК України, повинна містити оцінку заявлених ОСОБА_3 у заяві від 23.02.2024 вимог.

Проте, постанова не містить жодної оцінки доводів ОСОБА_3 , викладених у заяві від 23.02.2024 щодо завдання йому шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 384 КК України, натомість дізнавач обмежився лише викладенням змісту норм Кримінального кодексу та Кримінального процесуального кодексу України та характеристикою складу злочину ч. 1 ст. 384 КК України, вказуючи на те, що диспозиція ч.1 ст.384 КК України не передбачає завдання шкоди як складової об`єктивної сторони кримінального правопорушення (формальний склад кримінального правопорушення). Однак, у зазначених дізнавачем у постанові нормах закону відсутні імперативні вказівки щодо неможливості заподіяння таким кримінальним правопорушенням шкоди окремим особам, а відтак наведені дізнавачем аргументи не дають підстав беззаперечно стверджувати про відсутність у такій категорії справ потерпілого як учасника кримінального провадження.

Слідчий суддя зауважує, що у злочинах із формальним складом вид і розмір завданої шкоди є обставинами, які підлягають встановленню під час досудового розслідування, оскільки диференціюються залежно від конкретного випадку вчинення злочину, що у певних випадках можливо встановити лише з плином часу та у цьому разі визначити розмір шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, стане можливим лише на кінцевому етапі досудового розслідування або вже безпосередньо в судовому розгляді.

Також, як випливає із резолютивної частини оскаржуваної постанови, у ній не викладено змісту прийнятого процесуального рішення щодо заявленої вимоги ОСОБА_3 про долучення рішення про відмову у визнанні його потерпілим як і не викладено мотивів прийняття такого рішення дізнавачем, який не мотивував, які саме є очевидні та достатні підстави вважати, що заява про вчинене кримінальне правопорушення відносно ОСОБА_3 подана особою, якій не завдано шкоди. Таким чином, констатувавши факт, що ОСОБА_3 не є потерпілим, дізнавач ухилився від самого вирішення питання щодо відмови у визнанні особи потерпілою та при винесенні постанови у резолютивні частині не виклав прийнятого процесуального рішення, що суперечить положенням ст.ст. 9, 55, 110 КПК України.

Наведене свідчить, що старший дізнавач сектору дізнання Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 неналежно розглянув заяву ОСОБА_3 від 23.02.2024 про надання пам`ятки потерпілого та в разі невизнання потерпілим у межах цього кримінального провадження долучити рішення про відмову у визнанні потерпілим та без відповідного обґрунтування виніс постанову, в якій відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_3 у наданні пам`ятки потерпілого, не вирішивши питання, чи визнаний ОСОБА_3 потерпілим, чи йому відмовлено у цьому.

Відсутність у постанові рішення дізнавача про залучення до провадження як потерпілого у порядку, визначеному ст. 55 КПК України або про відмову у визнанні його потерпілим порушує принцип правової визначеності щодо процесуального статусу ОСОБА_3 та позбавляє можливості ОСОБА_3 в подальшому реалізувати свої права, передбачені КПК України, у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи вищенаведені обставини, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 обґрунтована та підлягає до задоволення шляхом скасування постанови старшого дізнавача СД Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 04.03.2024 та зобов`язання уповноваженого дізнавача СД Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області у кримінальному провадженні №0000056 від 12.04.2023 повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про залучення до провадження як потерпілого у порядку, визначеному ст. 55 КПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача СД Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 04.03.2024 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим задовольнити.

Постанову старшого дізнавача СД Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 04.03.2024 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим скасувати.

Зобов`язати уповноваженого дізнавача СД Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області у кримінальному провадженні №0000056 від 12.04.2023 повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про залучення до провадження як потерпілого у порядку, визначеному ст. 55 КПК України.

Копію ухвали направити до СД Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській областідля виконання та заявнику для відому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1