Справа № 712/5028/24
Провадження № 1-кс/712/2192/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2024 року слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси, клопотання прокурора Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0001236 від 13.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_5 звернувся до суду з указаним клопотанням, в якому просить накласти арешт на а тимчасово вилучене майно в ході огляду за добровільною згодою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: транспортний засіб марки «Toyota Camry», д/н НОМЕР_1 , чорного кольору, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в опечатаному вигляді. Ключі від вище вказаного транспортного засобу, які було поміщено до сейф-пакету SUD 3087606.

Клопотання обґрунтовується тим, що Слідчим відділом Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області за процесуального керівництва Черкаської окружної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні 0001236 від 13.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

За даними матеріалів досудового розслідування, 13.04.2024 до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області від працівника поліції надійшло повідомлення про те, що о 16:28 год. екіпажем патрульної поліції біля буд. АДРЕСА_1 зупинено транспортний засіб автомобіль марки Toyota, д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , 2003 р.н., який не виконує рішення суду про позбавлення права керування транспортним засобом.

13.04.2024 в період часу з 18 год. 48 хв. до 19 год. 18 хв. проведено огляд за добровільною згодою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , транспортного засобу марки «Toyota Camry», д/н НОМЕР_1 , чорного кольору за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В ході проведення огляду виявлено та вилучено: транспортний засіб марки «Toyota Camry», д/н НОМЕР_1 , чорного кольору, який було транспортовано до штраф майданчику, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та опечатано.Ключі від вище вказаного транспортного засобу, які було поміщено до сейф-пакету SUD 3087606.

Вказані предмети визнано речовими доказами та передано до кімнати зберігання речових доказів Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області.

Прокурор у клопотанні зазначає, що вилучений автомобіль відповідає ознакам речових доказів, а відтак з метою забезпечення його збереження, та проведення експертиз виникла необхідність у накладенні на нього арешту, в зв`язку з чим, прокурор звернувся з указаним клопотанням до слідчого судді.

У судове засіданні прокурор ОСОБА_5 скерував клопотання про розгляд справи у його відсутність , просив накласти арешт на вилучений транспортний засіб.

Власник майна ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти клопотання прокурора. Пояснили, що його автомобіль не має жодного відношення до кримінального провадження, що розслідується за ознаками ч.1 ст. 382 КК України. ОСОБА_3 вказаний транспортний засіб надав своєму родичу, який в свою чергу доручив керувати ним ОСОБА_6 . При цьому, власник майна взагалі не знайомий з ОСОБА_6 .

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Статтею 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Згідно із ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчим відділом Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області за процесуального керівництва Черкаської окружної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні 0001236 від 13.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

За даними матеріалів досудового розслідування, 13.04.2024 до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області від працівника поліції надійшло повідомлення про те, що о 16:28 год. екіпажем патрульної поліції біля буд. АДРЕСА_1 зупинено транспортний засіб автомобіль марки Toyota, д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , 2003 р.н., який не виконує рішення суду про позбавлення права керування транспортним засобом.

13.04.2024 в період часу з 18 год. 48 хв. до 19 год. 18 хв. проведено огляд за добровільною згодою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , транспортного засобу марки «Toyota Camry», д/н НОМЕР_1 , чорного кольору за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В ході проведення огляду виявлено та вилучено: Транспортний засіб марки «Toyota Camry», д/н НОМЕР_1 , чорного кольору, який було транспортовано до штраф майданчику, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та опечатано.Ключі від вище вказаного транспортного засобу, які було поміщено до сейф-пакету SUD 3087606.

Постановою слідчого СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 від 14.04.2024 вилучені в ході проведення обшуку транспортний засіб та ключі від нього визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001236.

В обгрунтування підстав звернення до слідчого судді з указаним клопотанням, прокурор вказує на необхідність збереження речових доказів.

Між тим, клопотання прокурора фактично зводиться до формального перелічення правових підстав для застосування такого заходу, без належного обґрунтування доведення такої необхідності. Так, всупереч вимог норм Кримінально-процесуального законодавства, прокурором не обґрунтовано, яким критеріям речових доказів відповідає автомобіль марки Toyota, д/н НОМЕР_1 , належний ОСОБА_3 в ході досудового розслідування № 0001236, оскільки відомості про вчинення кримінального правопорушення внесені за фактом невиконання ОСОБА_6 , 2003 року народження, рішення суду про позбавлення його права керування транспортним засобом, за ознаками ч.1 ст. 382 КК України. Також з матеріалів клопотання не зрозуміло, які саме експертизи будуть проводитися з указаним автомобілем, враховуючи, що відомості про вчинення кримінального правопорушення внесені за ч.1 ст. 382 КК України.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод, учасником яких є Україна. Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує право приватної власності, як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення.

Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, заборонено будь-яке невиправдане втручання державних органів. Втручання має бути законним, тобто здійсненим на підставі закону.

ЄСПЛ в своїх рішеннях визначає, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи» (справа Баклашов проти Росії, рішення від 09 червня 2005 року, справа Ізмайлов проти Росії, п.38 рішення від 16 жовтня 2008).

Отже, з метою недопущення порушення прав особи, яка є власником автомобіля, запобігання наслідкам, до яких може призвести арешт, враховуючи відсутність необхідності вжиття таких заходів забезпечення кримінального провадження, у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 167, 170, 171 КПК України,слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1