Справа № 509/7660/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2024 року смт. Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт у об`єднаному кримінальному провадженні №0000721 від 27.09.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Роксолани Овідіопольського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, являється особою з інвалідністю ІІ групи, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 194 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 27 вересня 2023 року близько о 02:20 год., більш точний час ні досудовим розслідуванням, ні судом не встановлено, перебував за місцем свого тимчасового проживання у приватному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де у обвинуваченого ОСОБА_4 , на ґрунті попередньо виниклих неприязних відносин з приводу умов сумісного проживання із його приятелем та сусідом ОСОБА_6 , виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_6 зробив непоодинокі зауваження обвинуваченому ОСОБА_4 щодо зловживання останнім алкогольними напоями за місцем тимчасового проживання у тимчасово орендованому житлі за вказаною адресою.

В свою чергу, у обвинуваченого ОСОБА_4 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, та будучи обуреним зауваженнями ОСОБА_6 , з метою продовження конфлікту та подальшого з`ясування відносин, винник раптовий злочинний намір, спрямований на умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді умисного пошкодження чужого майна, обвинувачений ОСОБА_4 , з хуліганських мотивів, маючи умисел направлений на пошкодження транспортного засобу ВАЗ НОМЕР_1 у кузові червоного кольору, 1979 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , який довгий час перебуває у користуванні ОСОБА_6 , з метою підпалу його транспортного засобу, не бажаючи бути викритим при вчинені правопорушення, користуючись пізнім часом, впевнившись, що його злочинні дії залишаються непомітними для оточуючих, а поряд відсутні сторонні особи, шляхом вільного доступу, підійшов до автомобіля ВАЗ 21011 у кузові червоного кольору, 1979 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , який попередньо обрав предметом його злочинного умислу, дістав заздалегідь заготовлену ганчірку, яку підклав під заднє праве колесо зазначеного автомобіля і запалив за допомогою заздалегідь заготовлених сірників.

У результаті підпалу транспортного засобу ВАЗ НОМЕР_1 у кузові червоного кольору, 1979 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , пошкоджено, а саме заднє праве колесо, заднє праве крило із лакофарбувальним покриттям (металеве покриття над колесом), яке служить для захисту автомобіля. Безпосередньою причиною пожежі в автомобілі ВАЗ 21011 у кузові червоного кольору, 1979 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 ОЕ за адресою: АДРЕСА_2 , є занесення стороннього джерела запалювання ззовні. Вказаними діями ОСОБА_7 завдано потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 21147,91 грн., яка в повному обсязі відшкодована обвинуваченим на стадії досудового розслідування.

Крім того, 22.01.2024 року приблизно о 02 годині 30 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем мешкання свого знайомого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 , де у обвинуваченого ОСОБА_4 , виник злочинний умисел на пошкодження майна родини ОСОБА_9 на ґрунті попередньо виниклих неприязних відносин.

Перебуваючи у приміщенні кухні вказаного домоволодіння обвинувачений ОСОБА_4 , взяв упаковку сірників та тканинний рушник з якими пішов до гуртожитку за місцем мешкання родини ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_4 .

Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді умисного пошкодження чужого майна та бажаючи їх настання обвинувачений ОСОБА_4 , з хуліганських мотивів, обрав предметом свого злочинного посягання припаркований автомобіль марки «ВАЗ 217030» у кузові сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2008 року випуску, який належить потерпілій ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , користуючись пізнім часом, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до зазначеного автомобіля, дістав заздалегідь заготовлену ганчірку, яку підклав на заднє праве колесо автомобіля і запалив за допомогою заздалегідь заготовлених сірників.

В результаті підпалу заднього правого колеса автомобіля марки «ВАЗ 217030» у кузові сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2008 року випуску, відбулась пожежа, осередок якої був сформований на зовнішній частини зазначеного колеса, внаслідок чого було пошкоджено заднє праве колесо та на задньому правому крилі автомобіля утворився накип чорного кольору. Вказаними діями ОСОБА_7 завдано потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду в розмірі 3786,40 грн., яку обвинуваченим не відшкодовано.

Крім того, 22.01.2024 року приблизно о 03 годині 00 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування та судом не встановлено, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи біля гуртожитку, що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , де у ОСОБА_11 , виник злочинний умисел направлений на пошкодження чужого майна.

Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді умисного пошкодження чужого майна та бажаючи їх настання Тулянцев 1.1., з хуліганських мотивів, шляхом вільного доступу зайшов до під`їзду вищевказаного домоволодіння де обрав предметом свого злочинного посягання дерев`яний табурет, який оббитий тканиною коричневого кольору, що знаходився на сходовому майданчику першого поверху та належить потерпілій ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , користуючись пізнім часом, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до зазначеного табурету та запалив його за допомогою заздалегідь заготовлених сірників, внаслідок чого утворилась пожежа у під`їзді зазначеного домоволодіння.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.194 КК України, як умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінальних правопорушень, за обставин викладених в обвинувальних актах, визнав повністю, надавши показання, що вчинив кримінальні правопорушення при викладених вище обставинах, докази, що маються в матеріалах кримінального провадження не оспорює, як і не оспорює фактичні обставини вчинених ним злочинів.

У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд даного кримінального провадження без його участі, збитки відшкодовано, цивільного позову не заявляв та заявляти не буде.

Потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_13 в судове засідання не з`явились, подано відповідні заяви про розгляд даного кримінального провадження без їч участі. Цивільні позови не заявляли.

За згодою учасників судового провадження, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, з врахуванням свідчень обвинуваченого, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому, суд впевнився у правильності розуміння обвинуваченим ОСОБА_4 та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, а також судом було роз`яснено обвинуваченому, учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Заслухавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази в частині характеризуючих матеріалів, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів є встановленою і доведеною належними і допустимими доказами, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 194 КК України, як умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України, є тяжким злочином, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується негативно, не одружений, утриманців не має, офіційно не працевлаштований, являється особою з інвалідністю загального захворювання ІІ групи, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 30.10.2012 року, а також перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра, раніше не судимий. Згідно висновку судово-психіатричної експерта № 89 01.02.2024 року ОСОБА_4 на період часу , який відноситься до скоєння правопорушень, на будь-який хронічний психічний розлад, інший хворобливий стан психіки не страждав, ознак тимчасового розладу психічної діяльності не виявляв. Виявляв клінічні ознаки психічних порушень у вигляді: «Легкої розумової відсталості, з мінімальними поведінковими розладами», «Психічних та поведінкових розладів у наслідок вживання алкоголю, синдром залежності» (що відповідає діагностичним критеріям рубрик «F70.0» та «F19.2», за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), які за глибиною та ступенем виразності, впливу на його волю, критику та когнітивні функції не позбавляли його здатності повною мірою усвідомлювати (розуміти) свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , по епізоду від 27.09.2023 року суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку, по епізодам від 22.01.2024 року - щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, по епізоду від 27.09.2023 року суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, по епізодам від 22.01.2024 року - вчинення злочину особою повторно.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Зваживши у сукупності викладені обставини, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вчинення обвинуваченим умисного тяжкого злочин, позицію потерпілих, якими не заявлено цивільних позовів, що свідчить про відсутність матеріальних претензій до обвинуваченого, особу винного, наявність негативної характеристики з постійного місця проживання, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд приходить до висновку про те, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.2 ст.194 КК України слід призначити у виді позбавлення волі на мінімальний строк, яке слід відбувати реально.

Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченим.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Арешти на майно, накладені ухвалами слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 09.10.2023 року та від 12 жовтня 2023 року, а також ухвалами слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 23.01.2024 року та від 25.01.2024 року слід скасувати.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів становлять в загальному розмірі 33427 грн. 76 коп., які відповідно до ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою, слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст.194 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Строк відбування покараня обвинуваченого ОСОБА_4 за цим вироком рахувати з 22.01.2024 року, зарахувавши в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, з розрахунку день за день.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на залучення експерта в загальному розмірі 33427 (тридцять три тисячі чотириста двадцять сім) гривень 76 копійок.

Арешти на майно, накладені ухвалами слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 09.10.2023 року та від 12 жовтня 2023 року, а також ухвалами слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 23.01.2024 року та від 25.01.2024 року, - скасувати.

Речові докази після набрання вироком суду законної сили:

1) автомобіль ВАЗ 21011 у кузові червоного кольору, 1979 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_6 , двигун № НОМЕР_7 , кузов № НОМЕР_8 , номерний знак: НОМЕР_2 , із термічними пошкодженнями, який належить потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та переданий останньому на відповідальне зберігання вважати повернутим ОСОБА_6 ;

2) автомобіль марки «ВАЗ 217030» у кузові сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2008 року випуску, який належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , який переданий останній на відповідальне зберігання вважати повернутим ОСОБА_10 ;

3) 1 змив з поверхні задніх правих дверей автомобіля; 1 змив з поверхні бензобаку автомобіля; 1 змив контрольний зразок; після пожежне сміття на бетонному покритті з-під заднього правого колеса; фрагмент тканини жовтого кольору (ганчірка) із термічними пошкодженнями; фрагменти папіру (газети) із термічними пошкодженнями; сліди папілярних візерунків пальців руки на 1 відрізку липкої стрічки з поверхні заднього правого скла дверей, які зберігаються у камері схову речових доказів Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області, - знищити;

4) банківська картка банку ІНФОРМАЦІЯ_6 на ім`я ОСОБА_4 № НОМЕР_9 , зберігається у камері схову речових доказів Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області, - повернути власнику ОСОБА_4 ;

5) змив накипу з правого заднього крила автомобіля марки ВАЗ 217030 д.н.з. НОМЕР_4 ; змив накипу з правого заднього правого колеса автомобіля марки ВАЗ 217030 д.н.з. НОМЕР_4 ; рушник світло-жовтого кольору зі слідами термічного впливу; 4 сірника (2 цілі та 2 зі слідами термічного впливу), які виявлено біля автомобіля марки ВАЗ 217030 д.н.з. НОМЕР_4 ; 4 сірника (2 цілі та 2 зі слідами термічного впливу), які виявлено біля під`їзду будинку за адресою: АДРЕСА_6 ; 2 сірника; фрагмент червоної тканини зі слідами термічного впливу, які зберігаються в камері схову речових доказів ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області, - знищити:

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1