Справа № 351/1663/16-к
Провадження № 11-сс/4808/141/24
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Снятинського відділу Коломийської окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 13 квітня 2024 року про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 в кримінальному провадженні №0000007 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , строком до 11 червня 2024 року включно, в межах строку досудового розслідування,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 13 квітня 2024 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , строком до 11 червня 2024 року включно, в межах строку досудового розслідування. Також у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на ОСОБА_8 наступні обов`язки на строк до 11 червня 2024 року включно:

- не відлучатись із місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками та іншими особами в даному кримінальному провадженні в будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу Інтернет, іншими засобами); за виключенням процесуальних дій у кримінальному провадження та з дозволу слідчого, прокурора та суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Слідчий суддя мотивував прийняте рішення тим, що під час розгляду клопотання стороною обвинувачення не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. На думку слідчого судді, стороною обвинувачення доведено лише обставини встановлені в п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення), однак не доведено необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання задовольнити та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Вважає, що рішення слідчого судді необґрунтованим внаслідок невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років. Пояснює, що 15 березня 2023 року ОСОБА_8 оголошено у міжнародний розшук, з метою його арешту та екстрадиції на територію України забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України. 29 листопада 2023 року розшукуваний ОСОБА_8 був затриманий правоохоронними органами Королівства Норвегія. Згідно із повідомленням НЦБ Інтерполу в Королівстві Норвегія компетентним органам вказаної країни прийнято рішення про видачу (екстрадицію) громадянина України ОСОБА_8

12 квітня 2024 року о 17:00 год. ОСОБА_8 у супроводі норвезьких та польських правоохоронців доставлено з Королівства Норвегія до пункту пропуску на польсько-українському кордоні «Краківець - Корчова», після чого затримано та проведено його конвоювання до органу досудового розслідування - відділення поліції №1 (м. Снятин) Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області.

Вказує, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду, тому що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який, передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 4 до 6 років, у зв?язку із чим, розуміючи тяжкість покарання у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від суду з метою уникнення покарання;

- ОСОБА_8 може вплинути свідків на потерпілого, з яким він віддавна знайомі та проживали у сусідніх населених пунктах, що фактично створить умови для здійснення впливу на нього та безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій;

- вчиняти інші кримінальні правопорушення підтверджується тим, що ОСОБА_8 , перебуваючи тривалий час за кордоном, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може намагатись повторно покинути територію

України шляхом перетину державного кордону у незаконний спосіб, в тому числі й шляхом підроблення відповідних офіційних документів, необхідних для досягнення зазначеної мети, що й засвідчує наявність саме такого ризику;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Зауважує, що у підозрюваного відсутні тісні соціальні зв`язки, фактичне місце роботи та протягом тривалого часу він переховувався від органів досудового розслідування.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримав апеляційну скаргу, наголошував на наявності підстав для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

- підозрюваний ОСОБА_10 та його захисник ОСОБА_9 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали клопотання, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу прокурора необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Прокурор в апеляційній скарзі не погоджується з видом запобіжного заходу, який застосований щодо ОСОБА_8 - цілодобовим домашнім арештом, вказує на підстави для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком слідчого судді про доцільність застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у вигляді домашнього арешту, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

За приписами ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

В суді першої інстанції долученими до клопотання копіями доказів підтверджено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України - грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого (а.п. 1-37).

Також, сукупність відомостей, які містяться в клопотанні та долучених до нього доказах дали підстави слідчому судді дійти висновку, що в даному випадку мають місце ризики здійснити підозрюваним дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України - ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

На думку слідчого судді, стороною обвинувачення було доведено лише обставини встановлені в п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, однак не доведено необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя першої інстанції врахував: наведені ризики у клопотанні, репутацію підозрюваного та характеризуючи особу підозрюваного дані, його майновий стан та міцність соціальних зв`язків, а також тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке згідно з ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, у санкції передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

Із змісту ухвали слідчого судді вбачається, що сторона обвинувачення не навела переконливих доводів того, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного буде недостатнім та не забезпечить запобігання відповідним ризикам.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в повній мірі взяв до уваги відомості, що були в матеріалах клопотання щодо особи підозрюваного, та правильно оцінюючи їх, також в сукупності з іншими доказами, які підтверджували заявлені слідчим ризики, зробив висновок по вирішенню клопотання.

Під час апеляційного розгляду прокурором не наведено таких обставин, які можуть вказувати на те, що підозрюваний порушуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки, а також, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є недостатнім та не забезпечить запобігання відповідним ризикам.

На думку суду апеляційної інстанції, за встановлених під час розгляду клопотання обставин слідчий суддя правильно дійшов висновку, що підозрюваний ОСОБА_8 не порушуватиме покладених на нього процесуальних обов`язків у разі застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

З огляду на необхідність обрання запобіжного заходу, обумовленого підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України, його обставини, наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, недоведення стороною обвинувачення того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти цим ризикам, інші обставини, які враховуються згідно з ст. 178 КПК України, слідчий суддя мав всі підстави для висновку про необхідність застосування запобіжного заходу саме у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу.

Перевіривши доводи прокурора, суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу.

Суд апеляційної інстанції не вбачає на даний час підстав для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що не перешкоджає у подальшому прийняття такого рішення в порядку передбаченому КПК України.

Таким чином, рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та вмотивованим, з наведенням належних і достатніх мотивів для його ухвалення, а тому підстав для його скасування, про що ставиться питання в апеляційній скарзі прокурор, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 12, 131-132, 176-178, 181, 183, 194, 376, 404, 407, 419, 422, 492 КПК України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Снятинського відділу Коломийської окружної прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 13 квітня 2024 року про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 в кримінальному провадженні №0000007 за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді цілодобового домашнього арешту залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5