Справа № 496/1817/24
Провадження № 1-кс/496/856/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка клопотання дізнавача сектору дізнання Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000249 від 07.03.2024 року, за ч. 4 ст. 358 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, яке мотивує тим, що 06.03.2024 р. до ЧЧ Одеського РУП №2 надійшло телефонне повідомлення зі спец-лінії 102 про те, що 06.03.2024 р. о 21:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 », на пункті пропуску «Маяки», громадянин ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , працівникам СБУ пред`явив тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 від 08.12.2021 р. виданий ІНФОРМАЦІЯ_2 на своє ім`я з ознаками підробки. 07.03.2024 р. у період часу з 01:18 по 01:24 год. за адресою АДРЕСА_1 , проведено огляд місця події, за участю громадянина ОСОБА_5 , де у адміністративному приміщенні СБУ, на столі виявлено тимчасове посвідчення військовозобов`язаного номер НОМЕР_1 від 08.12.2021 р. видане ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_5 , яке було вилученим та упакованим до експертного сейф-пакету №РSР2093463.

07.03.2024 р. постановою дізнавача сектору дізнання Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 вказане майно, вилучене у ході огляду місця події, визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження.

07.03.2024 р. у якості свідка допитано працівника СБУ, який пояснив, що під час перевірки документів громадянина ОСОБА_5 , який з метою перетину державного кордону України пред`явив тимчасове посвідчення військовозобов`язаного видане ІНФОРМАЦІЯ_2 на його ім`я, було встановлено, що вказані документи мають ознаки підробки, а саме, на документах встановлено факсимільний підпис начальника та печатка, також відсутні штрих-код та відомості в базі «Оберіг».

Дізнавач та прокурор, в судове засідання не прибули, прохальна частина клопотання містить заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час та дату судового зсідання сповіщений, проте його неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, відповідно до положень ч.1 ст. 172 КПК України.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в ч.1 ст. 98 КПК України вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Дослідивши додані до клопотання документи, суд вважає, щовилучене під час огляду мсця події тимчасове посвідчення військовозобов`язаного на ім`я ОСОБА_5 з ознаками підробки, відповідає вимогам ст. 98 КПКК України, виходячи з чого клопотання підлягає задоволенню.

Крім того, враховуючи ту обставину, що вилучене має бути досліджено експертом, для запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення, передачі, відчуження, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати заборону відчуження, користування та розпорядження.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача сектору дізнання Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування, розпорядження та відчуження на тимчасове посвідчення військовозобов`язаного на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане ІНФОРМАЦІЯ_3 від 08.12.2021 р., упаковане до експертного сейф-пакету №PSP2093463, вилучене в ході огляду місця події за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Маяки, на пункті пропуску «Маяки-Удобне», 49 КМ траси Одеса-Рені, до прийняття остаточного рішення у кримінальному проваджені.

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1