В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2024 року Справа № 608/166/24

Номер провадження1-кп/608/158/2024

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого суду судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке 9 січня 2024 року внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000014, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого вироком Чортківського районного суду від 2 листопада 2023 року за ч. 1 ст. 357 КК України та остаточно призначено покарання в виді штрафу в розмірі 120 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2 040 гривень (на даний час невідбута частина покарання 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень),

в вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

06 січня 2024 року близько 19:30 години в приміщенні будинку по АДРЕСА_2 між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_4 виникла словесна суперечка на побутовому ґрунті. В ході даного конфлікту в обвинуваченого ОСОБА_3 виник злочинний умисел на завдання ударів по тілу потерпілого ОСОБА_4 та спричинення йому фізичного болю.

Реалізуючи свої протиправні наміри, обвинувачений ОСОБА_3 наблизився до потерпілого ОСОБА_4 та умисно, кулаком правої руки, наніс один удар в підборіддя. Внаслідок вказаного удару потерпілий ОСОБА_4 відчув фізичну біль, проте тілесні ушкодження на його тілі не утворилися.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 1 ст. 126 КК України, як умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

19 січня 2024 року на розгляд суду поступив обвинувальний акт відносно обвинуваченого ОСОБА_3 з клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, з доданими документами, а саме: письмовою заявою обвинуваченого ОСОБА_3 , складеної в присутності захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні за його відсутності; письмовою заявою потерпілого ОСОБА_4 , в якій він погоджується зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, дає згоду на розгляд обвинувального акта в спрощеному провадженні та без його участі в судовому засіданні; матеріалами досудового розслідування.

Ухвалою судді від 24 січня 2024 року постановлено провести розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні та відсутності учасників судового провадження.

Фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось.

В заяві від 18 січня 2024 року щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, складеній в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами викладеними в обвинувальному акті. Обвинувачений ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Згідно ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акту з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні; письмова заява потерпілого щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні; матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши докази, надані органом досудового розслідування на підтвердження викладених вище обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 відповідає пред`явленому обвинуваченню, а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 126 КК України, як умисне завдання удару потерпілому ОСОБА_4 , який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 Кримінального кодексу України, суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час суд зазначає, що згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад кримінального правопорушення та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело права, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року, де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

З врахуванням таких вимог закону при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу винного, який має судимість, він негативно характеризується за місцем проживання, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра комунального некомерційного підприємства "Чортківська центральна міська лікарня" Чортківської міської ради він не перебуває.Обставинами, що пом`якшують покарання, в ході досудового провадження встановлено: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Обставин, що обтяжують покарання, в ході досудового провадження не встановлено.

З урахуванням наведених обставин, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначення йому покарання за ч. 1 ст. 126 Кримінального кодексу України межах, встановлених у санкції частини статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, в виді штрафу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_3 призначити за сукупністю вироків шляхом повного приєднання до покарання за даним вироком невідбутої частини покарання за вироком Чортківського районного суду Тернопільської області від 2 листопада 2023 року в виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Цивільного позову в кримінальному провадженні заявлено не було.

Процесуальні витрати та речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 381-382 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання в виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за даним вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Чортківського районного суду Тернопільської області від 2 листопада 2023 року в виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, і остаточне покарання за сукупністю вироків обвинуваченому ОСОБА_3 призначити в виді штрафу в розмірі 90 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 530 (одну тисячу п`ятсот тридцять) гривень.

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в порядку визначеному КПК України.

Вирок ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1