КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/1418/2024 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 вересня 2023 року, якою відмовлено в задоволенні скарги на бездіяльність уповноваженихосіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 вересня 2023 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у не внесені відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Прийняте рішення слідчий суддя вмотивував тим, що в розумінні ст.ст. 2, 11, ч.1 ст. 214 КПК України, реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Разом з тим, слідчий суддя зазначив в ухвалі, що ОСОБА_6 заяви про вчинення кримінального правопорушення від 02.09.2023 року та доказів її направлення слідчому судді не надав, тому відсутня можливість проаналізувати зміст вказаної заяви та встановити чи виник в уповноважених осіб Державного бюро розслідувань обов`язок внести відомості до ЄРДР.

ОСОБА_6 , не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу. Зазначає, що копію оскаржуваної ухвали отримав 03.01.2024 року засобами поштового зв`язку, у зв`язку з чим ним пропущено строк на апеляційне оскарження з поважних причин. Щодо суті апеляційних вимог ОСОБА_6 зазначає, що до скарги на бездіяльність слідчого ДБР була додана ним копія заяви про вчинення злочинів, у якій вказано час, місце, об`єктивна сторона і докази про вчинення злочину. Таким чином, слідчий суддя сфальсифікував оскаржене рішення суду пославшись на відсутність заяви про вчинення злочинів та доказів її направлення слідчому судді.

Вважає, що предметом розгляду скарги була бездіяльність слідчого ДБР в порядку ст. 303 КПК України. Слідчий суддя порушив вимоги статей 2, 9, 214 КПК України.

ОСОБА_6 будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з`явився, однак просить в апеляційній скарзі про розгляд скарги без його участі.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Пунктом 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення. З матеріалів справи за скаргою ОСОБА_6 вбачається, що заявник був належним чином повідомлений про призначений судовий розгляд скарги, в судове засідання не прибув, у скарзі просив розглянути її без його участі. Разом з тим, копію оскаржуваної ухвали слідчого судді від 26 вересня 2023 року ОСОБА_6 отримав 03.01.2024 року (а.с.22), а апеляційна скарга направлена 04.01.2024 року (а.с.23). Враховуючи, що апелянт звернулася до суду з дня отримання копії ухвали слідчого судді, колегія суддів вважає необхідним задовольнити його клопотання про поновлення пропущеного строку.

Пунктом 1 частини 1 ст. 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк. Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Пунктом 4 ч. 5 ст. 214 КПК України передбачено, що до ЄРДР має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. На підставі Розділу ІІ Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише ті, що містять відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення. Згідно ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України). При цьому, такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність події кримінального правопорушення, а саме час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином положення частини 4 ст. 214 КПК України не є тотожними вимогам частини 1 ст. 214 КПК України, оскільки внесенню до ЄРДР підлягають лише ті відомості, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що у скарзі на бездіяльність слідчого ДБР ОСОБА_6 зазначав, що у своїй заяві від 02.09.2023 року, ним було вказано про вчинення службовою особою Верховного Суду України злочинів, передбачених статтями 364, 365 КК України, час, місце, мотиви, об`єктивна сторона їх вчинення та докази, а також прохання зобов`язати слідчого ДБР виконати вимоги ч.1 ст. 214 КПК України за заявою від 02.09.2023 року.

Колегією суддів встановлено та зазначено слідчим суддею в ухвалі, що фактично, зміст наявної в справі скарги від 06.09.2023 року ОСОБА_6 по суті свідчить про подання ним заяви до ДБР про вчинення кримінального правопорушення від 02.09.2023 року (а.с.1).

Разом з тим, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, що подана ОСОБА_6 заява не містить даних на підтвердження того, що заявником подано саме повідомлення про вчинення службовою особою ВСУ злочинів від 02.09.2023 року та не зазначено дані, які б підтверджували реальність події та наслідків, що не є безумовною підставою для внесення відомостей до ЄРДР, тому колегія суддів вважає, що підстави для задоволення апеляційних вимог відсутні.

Ураховуючи зазначене, апеляційний суд вважає слушними посилання слідчого судді на правові висновки Верховного Суду, яка викладена в постановах від 24.04.2019 року (справа № 818/15/18), від 30.09.2021 року (справа №556/450/18), згідно яких при розгляді скарги слідчий суддя вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо порушення вимог положень ст.214 КПК, вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про те, що висловлених у заяві тверджень недостатньо для висновку про наявність кримінальних правопорушень. Враховуючи наведене, ухвала слідчого судді є вмотивованою та підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 вересня 2023 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4