Провадження №: 1-кп/127/885/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000904 від 06.08.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гунька Немирівського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого, із середньою технічною освітою, одруженого, українця, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

потерпілої: ОСОБА_5 ,

представника потерпілого: захисника ОСОБА_6 ,

представника цивільного відповідача: ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_8 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 06.08.2022 близько 14:20 год. керуючи технічно-справним тролейбусом «ЗиУ-9», інвентарний номер 327, перед виконанням лівого розвороту в напрямку вулиці Чехова, рухаючись по вулиці Немирівське шосе в м. Вінниці в районі опори лінії електропередач № 63, не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, виконуючи даний маневр на червоний (забороняючий) сигнал світлофора, не надав переваги у русі технічно-справному мотоциклу «ALPHA ZS 110F», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_9 , який рухався у зустрічному напрямку на зелений (дозволяючий) сигнал світлофора, внаслідок чого, з необережності, допустив зіткнення з останнім.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 749/750 від 20.09.2022 отримав тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: «відкрита черепно-мозкова травма забій головного мозку середнього ступеню, геморагічні вогнища у лівій гемісфері, епідуральні нашарування ліворуч, перелом кісток склепіння та основи черепа, перелом передніх стінок обох гайморових пазух, перелом решітчастої кістки, закритий перелом кісток носу, перелом верхньої щелепи по Ле-Фор ІІ, забійна рана підборіддя, садна шкіри носа, забійні рани обох гомілок, множинні садна верхніх кінцівок та лівого стегна», які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки являлись небезпечними для життя в момент заподіяння.

Відповідно до висновку судово-автотехнічної експертизи № СЕ-19/102-22/14164-ІТ від 22.09.2022 «В даній дорожній обстановці в діях водія тролейбуса ОСОБА_3 вбачається невідповідність вимогам п. 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху, які, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди».

За вищевикладених обставин водій ОСОБА_3 порушив вимоги п.п. 10.1, 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху України, де зазначено:

?п. 10.1 «Перед початком руху, перестроювання та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

?п. 8.7.3 (е) «Сигнали світлофора мають такі значення: е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоні миготливі сигнали забороняють рух».

Порушення вимог п. 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 знаходяться у причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Допитаний у ході судового провадження обвинувачений ОСОБА_3 , вину в інкримінованому йому злочині визнав у повному обсязі за викладених у обвинувальному акті обставинах та суду надав наступні показання.

Так, 06.08.2022 орієнтовно о 14:00 год. обвинувачений керуючи тролейбусом, виконував маневр розвороту на червоний колір світлофору, оскільки переконався, що там відсутні зустрічні автомобілі та допустив зіткнення із мотоциклом, який їхав на зелений колір світлофора та якого не побачив ОСОБА_3 .

За кермом мотоцикла був раніше не знайомий обвинуваченому ОСОБА_9 , який після ДТП був доставлений до лікарні для проходження лікування, весь час обвинувачений матеріально допомагав потерпілому із проходженням лікуванням.

У ході судового провадження обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що про вчинене щиро шкодує, належні висновки для себе зробив, відшкодував потерпілій суму шкоди, яка останньою була запропонована, в подальшому такого вчиняти не буде та просив суд його суворо не карати та не позбавляти права керування транспортними засобами, оскільки він працює водієм тролейбуса та вказаний вид діяльності є єдиним прибутком його родити.

Допитана у ході судового провадження потерпіла ОСОБА_5 , суду надала наступні показання.

Так, потерпілий ОСОБА_9 був її чоловіком, останній помер 27.05.2023 від пневмонії та набряку легень.

Свідком ДТП ОСОБА_5 не була, однак їй відомо, що чоловік правил дорожнього руху не порушував.

У ході судового провадження потерпіла ОСОБА_5 заявлений її чоловіком цивільний позов до комунального підприємства «Вінницька транспортна компанія» про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 31 686,24 грн. та моральної школи у сумі 200 000 грн. підтримала у повному обсязі та просила суд його задовольнити.

Крім того, у ході судового провадження потерпіла ОСОБА_5 зазначила, що обвинуваченим їй було частково відшкодовано моральну шкоду 15 000 грн. у ході досудового слідства та 35 000 грн. у ході судового розгляду.

Також, до суду надійшла заява потерпілої, згідно якої остання просить суд обвинуваченого ОСОБА_3 суворо не карати, не позбавляти його волі та не застосовувати відносно останнього додаткове покарання у виді позбавлення пава керування транспортними засобами.

Разом з тим, у ході судового провадження та під час виступу у судових дебатах, потерпіла ОСОБА_5 просила суд позбавити обвинуваченого ОСОБА_3 права керування транспортними засобами.

Допитаний у ході судового провадження представник комунального підприємства «Вінницька транспортна компанія» ОСОБА_7 , заявлений цивільний позов до зазначеного підприємства не визнав та просив суд залишити його без розгляду.

Заслухавши думку прокурора, потерпілої, представника потерпілого, обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції.

Одночасно, обвинуваченому ОСОБА_3 та іншим учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи та оцінюючи обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що стороною обвинувачення доведено поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а тому його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Таким чином, судом враховано те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, за місцем роботи та місцем проживання характеризується позитивно. Згідно довідки комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради» № 29/5492 від 14.09.2022 ОСОБА_3 на обліку у закладі не перебуває. Відповідно до довідки комунального некомерційного підприємства «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради» № 2191 від 13.09.2022 ОСОБА_3 на диспансерному наркологічному обліку у закладі не перебуває. Згідно висновку експерта № 2321 від 02.11.2022 при судово-медичній експертизі сечі ОСОБА_3 за 06.08.2022, наявність морфіну, алкалоїдів групи опію, похідних барбітурової кислоти, похідних 1,4 бензодіазепіну, фенотіазіну та фенілалкіламіну, а також тетрагідроканабінолу не виявлено.

Крім того, судом враховано висновок судово-психіатричного експерта № 321 від 24.10.2022 в період часу до якого відноситься інкриміноване ОСОБА_3 діяння, останній на хронічне психічне захворювання не страждав, перебував поза будь яким тимчасово хворобливим розладом психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_3 на психічні розлади не страждає, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_3 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, на хронічний алкоголізм, наркоманію не страждає, лікування з цього приводу не потребує.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує щире каяття та добровільне часткове відшкодування завданого збитку.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме те, що останній раніше не судимий, ставлення до вчиненого, поведінку у ході судового провадження, щире каяття, думку потерпілої, яка просила суд обвинуваченого суворо не карати, часткове добровільне відшкодування завданого збитку, а тому суд переконаний, що саме покарання у виді позбавлення волі на певний строк з позбавленням права керувати транспортними засобами на певний строк призначене ОСОБА_3 зі звільненням останнього від відбування призначеного основного покарання, буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари ОСОБА_3 за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів, як обвинуваченим, так і іншими особами.

Крім того, у ході судового провадження потерпілим ОСОБА_10 заявлено цивільний позов до комунального підприємства «Вінницька транспортна компанія» про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 21 600,93 грн. та моральної шкоди у сумі 200 000 грн.

Оскільки у ході судового провадження потерпілий ОСОБА_10 помер (27.05.2023), судом потерпілою було визнано його дружину ОСОБА_5 , яка підтримала вказану позовну заяву та просила суд її задовольнити.

В подальшому, потерпіла ОСОБА_5 звернулась до суду із заявою про збільшення позовних вимог та просила суд стягнути з комунального підприємства «Вінницька транспортна компанія» на користь ОСОБА_5 31 686,24 грн. у рахунок відшкодування завданої майнової шкоди та 200 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, КПК України не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Так, дійсно первинний цивільний позов був заявлений потерпілим ОСОБА_9 , після його смерті, дружина ОСОБА_5 , яка була визнана судом потерпілою, жодного позову суду не заявляла, а лише звернулась до суду із заявою про збільшення позовних вимог.

Суд акцентує увагу потерпілої сторони на положеннях ст. 1219 ЦК України, згідно яких до складу спадщини не входять права і обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Крім того, до суду не було надано жодних доказів щодо правонаступництва потерпілої ОСОБА_5 після смерті її чоловіка ОСОБА_9 , натомість, у ході судового провадження потерпіла зазначала, що відмовилась від спадщини чоловіка на користь доньки.

Виходячи із наведеного, суд вважає за доцільне цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 до комунального підприємства «Вінницька транспортна компанія» про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди, а також заяву потерпілої ОСОБА_5 про збільшення позовних вимог залишити без розгляду, що узгоджується із висновками, викладеними у постанові Верховного суду у справі № 607/8075/21 від 17.05.2023.

Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.08.2022 підлягає скасуванню.

Питання, щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

У порядку ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 371, 374, 615 КПК України, ст. 65 КК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до п. п. 1, 2, ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_9 до комунального підприємства «Вінницька транспортна компанія» про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 21 600,93 грн. та моральної шкоди у сумі 200 000 грн. залишити без розгляду.

Заяву потерпілої ОСОБА_5 про збільшення позовних вимог залишити без розгляду.

Речові докази, а саме:

?тролейбус «ЗиУ-9», інвентарний номер НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання уповноваженій особі ВТК ОСОБА_11 залишити комунальному підприємству «Вінницька транспортна компанія»;

?мотоцикл марки «ALPHA ZS 110F» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на спеціальному майданчику для тимчасово затриманих транспортних засобів Головного управління Національної поліції у Вінницькій області повернути власнику;

?оптичний диск, який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведену експертизу на користь держави у сумі 943,90 грн.

Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.08.2022 скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вручити копію вироку обвинуваченому та прокурору негайно.

Учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні копію вироку суду надіслати поштою не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: