Справа № 442/4654/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/52/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 листопада 2023 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Стебника, Львівської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, інваліда 2-ї групи, не одруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , невійськовозобов`язаного, відповідно п.п. 1 ч. 1 ст. 89 КК України такого, що не має судимості, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 186 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:

оскарженим вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185 , частиною 4 статті 186 КК України, і призначено покарання:

- за частиною 4 статті 185 КК України - 5( п"ять) років позбавлення волі;

- за частиною 4 статті 186 КК України із застосуванням ст.69 КК України - 4(чотири) роки позбавлення волі.

За сукупністю злочинів, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді 5 ( п"яти ) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ухвалено рахувати засудженому ОСОБА_6 з часу його затримання - 09.08.2023 року.

Вирішено питання речових доказів,судових витрат та арештованого майна.

Згідно з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_6 05 березня 2023 року, приблизно о 21 години 34 хвилини, перебуваючи в приміщенні магазину «СІМ-23» Товариства з обмеженою відповідальністю «Клевер Сторс» , що розташований за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, площа Ринок,20, в умовах воєнного стану, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення за чужий рахунок, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, проходячи повз стелажі з виставленою на продаж продукцією (продуктами харчування), вирішив умисно, таємно викрасти належні ТзОВ «Клевер Сторс» товари.

Реалізуючи свій протиправний намір ОСОБА_6 , в цей же час, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, які посягають на чужу власність, передбачаючи їх наслідки у вигляді спричинення майнової шкоди власнику майна і бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом та корисливим мотивом, спрямованим на незаконне збагачення за чужий рахунок, скориставшись тим, що за його діями не спостерігають працівники магазину «СІМ-23», а інші відвідувачі торгівельної установи не звертають на нього увагу, підійшов до торгівельного стелажу з ковбасними виробами, звідки умисно, таємно, шляхом вільного доступу викрав одну упаковку ковбаси «Салямі Королівська» торгової марки «Забіяка» н/к 1 г в/у ваг. вартістю 134 гривні та заховав її собі під верхній одяг. У подальшому ОСОБА_6 підійшов до торгівельного стелажу з кавовими виробами звідки умисно, таємно, шляхом вільного доступу викрав одну упаковку кави «Lavazza Crema&Gusto» меленої 250 г. вартістю 158 гривень та одну упаковку кави «Lavazza Maffino» меленої 250 г. вартістю 117 гривень, сховав їх під свій верхній одяг та утримуючи при собі, вийшов через запасний вихід з магазину, при цьому не розплатившись за вказаний товар та пішов у невідомому напрямку, тим самим привласнив чуже майно та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв ТзОВ «Клевер Сторс» майнової шкоду на загальну суму 409 гривень.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 09 серпня 2023 року, близько 15 годині 00 хвилини знаходячись неподалік комерційного приміщення, яке знаходиться у ТЦ «Парк» по вул.Володимира Великого, 1 Р, що у м.Дрогобич, Львівської області, побачив через скло металопластикових вхідних дверей до вищевказаного приміщення, що праворуч на підлозі знаходиться жіноча сумка білого кольору, яка належить ОСОБА_10 , яку вирішив викрасти.

Реалізовуючи свій протиправний намір, ОСОБА_6 , близько 15 год. 04 хв., усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, які посягають на чужу власність, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді завдання майнової шкоди власнику і бажаючи її настання, тобто діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, відчинивши вхідні двері комерційного приміщення, яке знаходиться у ТЦ «Парк», що по вул.Володимира Великого, 1 у м.Дрогобич, Львівської області, зайшов у нього, побачив потерпілу ОСОБА_10 , при цьому ОСОБА_6 усвідомлюючи, що остання помітила його також, реалізовуючи свій протиправний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна - жіночої сумки потерпілої ОСОБА_10 , взявши її в руки і швидко побіг з місця події у напрямку церкви Успіння Пресвятої Богорбдиці по вул.Володимира Великого, що у м.Дрогобич Львівської області. Не зважаючи на те, що протиправні дії ОСОБА_6 були помічені потерпілою, яка з метою припинення кримінального правопорушення та повернення власного майна, почала бігти за ОСОБА_6 та кричала йому, щоб він зупинився і залишив її майно, однак останній на зауваження потерпілої не реагував.

Покидаючи місце події із викраденою жіночою сумкою білого кольору марки «Classic & Joico» та надписом на плечовому ремені «LOVE» вартістю 203,00 гривні, з вмістом прозорої косметички з надписом «TRAVEL BOTTLE SET» вартістю 43,00 гривні, обшукав вміст сумки та викрав із неї жіночий гаманець червоного кольору марки «FOREVEQUEEN» вартістю 115,00 гривень із вмістом у ньому грошових коштів у сумі 1500 гривень та побіг у невідомому напрямку, тим самим привласнив жіночу сумку білого кольору, прозору косметичку, гаманець червоного кольору та грошові кошти, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 1861 гривню.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України.

Не погоджуючись із оскарженим вироком суду, обвинувачений подав апеляційну скаргу, у якій просить змінити оскаржений вирок та призначити йому покарання, , застосувавши положення ст. 75 КК України.

В мотивах своєї апеляційної скарги зазначає, що, вирок суду надто суворий. Вказує, що він хворіє на ряд важких невиліковних хвороб, про що є відповідні довідки, має на утриманні мати пенсійного віку 1950 р.н., у вчиненому щиро розкаявся та відшкодував збитки потерпілим. Окрім того, вказує, що грабіж вчинив у несвідомому стані. Також він сприяв розкриттю злочину. Просить це врахувати та пом`якшити йому покарання.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_9 на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_7 , який заперечив проти апеляційних вимог, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_6 не дотримано в повному обсязі.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 розглядалось судом першої інстанції в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки ОСОБА_6 визнав винуватість, відтак суд першої інстанції обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі доказами, є обґрунтованим та в апеляційному порядку учасниками кримінального провадження не оскаржується і не може бути оскаржений.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Щодо призначеного судом першої інстанції покарання ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 КК України, то слід зазначити наступне.

Згідно зі ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, призначене особі покарання має бути необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

У відповідності до позиції, висловленої у постанові Верховного суду від 17 жовтня 2019 року у справі № № 205/7091/16-к (№ 51 - 1532 км 19), поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

При призначенні покарання, суд першої інстанції належним чином врахував усі конкретні обставини справи, ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, які, згідно положення ст. 12 КК України, є тяжкими злочинами, вчиненим умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, те що шкода потерпілим відшкодована та претензій останні до обвинуваченого не мають.

Також суд першої інстанції підставно і обґрунтовано застосував до ОСОБА_6 положення ст. 69 КК України при визначенні покарання за ч. 4 ст. 186 КК України, враховуючи наступні обставини: незначну вартість викраденого майна, заяву потерпілих, які претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_6 не мають, особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення кримінальних правопорушень, однак судимість погашена, неодружений, не працює, перебуває на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, враховує, його стан здоров"я, що є інвалідом 2 групи, наявність хронічних хвороб, має постійне місце проживання, має на утриманні матір пенсійного віку, спосіб життя, що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає прийнятні соціальні зв`язки, відношення обвинуваченого до вчиненого, що у свою чергу істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення

Однак колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність призначення обвинуваченому покарання у визляді позбавлення волі реально.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Таким чином колегія суддів , враховуючи конкретні обставини справи та особу обвинуваченого ОСОБА_6 , зокрема те, що останній згідно положень ст. 89 КК України, вважається таким, що не має судимостей, має ряд тяжких невиліковних захворювань, є інвалідом другої групи, враховуючи поведінку обвинуваченого, який усвідомив протиправність своїх дій, щиро розкаявся, заподіяну шкоду повністю відшкодував, а також те, що має на утриманні мати пенсійного віку - ОСОБА_11 , 1950 р.н., вважає за можливе застосувати до нього положення ст. 75 КК України із покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

У відповідності вимог п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню та застосування судом закону, який не підлягає застосуванню.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння у розслідуванні вчиненого злочину, та вважає за необхідне призначити покарання, яке буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження скоєння ним нових злочинів, а саме покарання у виді позбавлення волі у відповідності до положень ст.ст. 50, 65 КК України із застосуванням положень ст. 75 КК України та ст. 76 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені вимогами даної статті.

За таких умов, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 про необхідність зміни вироку суду першої інстанції в частині призначеного покарання обвинуваченому.

Виходячи з вищенаведеного, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає задоволенню, а вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 листопада 2023 року щодо останнього зміні.

Керуючись ст.ст. 404, 405,407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволити.

Вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 листопада 2023 року щодо ОСОБА_6 за ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 186 КК України змінити в частині призначеного покарання.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Звільнити ОСОБА_6 з-під варти негайно .

У решті вирок суду залишити без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4