Справа №760/6103/23 1-кп/760/922/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року Солом`янський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м.Києві кримінальне провадження №0002789 від 09.12.2022 року щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Велика Офірна Фастівського району Київської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 28.02.2002 року Печерським районним судом м.Києва за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3-х років 6-и місяців позбавлення волі; 08.10.2002 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст.289, ст.69, ч.4 ст.70 КК України до 3-х років 6-и місяців позбавлення волі; 25.08.2010 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.2 ст.15, ч.2 ст.190, ст.70 КК України до 3-х років позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 22.08.2012 року умовно-достроково на 9 місяців 28 днів; 11.12.2012 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3-х років 6-и місяців позбавлення волі; 17.04.2018 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч.ч.1, 2 ст. 185, стст.70, 75 КК України до 4-х років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 20.11.2018 року Солом`янським районним судом м.Києва за ч. 2 ст. 186, ст.71 КК України до 4-х років 6-и місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 06.12.2022 року по відбуттю покарання,обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово судимим, останній раз 20.11.2018 року Солом`янським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, маючи незняту та непогашену судимість у встановленому законом порядку, вчинив нові злочини проти власності на території Солом?янського району міста Києва за наступних обставин.

Так, 08.12.2022 року, близько 15 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій корисливий умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, переслідуючи мету незаконно збагатитись за рахунок крадіжки чужого майна, в умовах воєнного стану, ОСОБА_6 під приводом допомогти підійняти важку сумку потерпілій ОСОБА_12 на третій поверх за місцем її проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , умисно пришвидшено підійнявся на третій поверх, при цьому утримуючи в руках сумку з особистими речами, що належать потерпілій ОСОБА_12 . Перебуваючи на сходовій клітинці під`їзду в будинку № 4 за вищевказаною адресою, ОСОБА_6 з метою реалізації свого злочинного умислу впевнився у тому, що за його діями ніхто не спостерігає та не завадить йому у вчиненні крадіжки, дістав з сумки з особистими речами потерпілої гаманець бордового кольору вартістю 300 гривень, банківську картку «Індустріалбанк», яка матеріальної цінності для потерпілої не становить, грошові кошти у сумі 600 гривень, мобільний телефон марки «Huawei» IMEІ: НОМЕР_1 , вартістю 3000 гривень із сімкартою оператору стільникового зв`язку «Водафон» з номером телефону НОМЕР_2 , яка матеріальної цінності для потерпілої не становить. Вказаний гаманець ОСОБА_6 поклав до лівої внутрішньої кишені куртки, в яку був одягнутий, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_12 майнової шкоди на загальну суму 3900 гривень.

Крім цього, 15.01.2023 року, близько 16 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій корисливий умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, переслідуючи мету незаконно збагатитись за рахунок крадіжки чужого майна, ОСОБА_6 під приводом допомогти підійняти важку сумку потерпілій ОСОБА_10 на четвертий поверх за місцем її проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_4 , умисно пришвидшено підійнявся на четвертий поверх, при цьому утримуючи в руках сумку з особистими речами, що належать потерпілій ОСОБА_10 . Перебуваючи на сходовій клітинці під`їзду в будинку № 9 за вищевказаною адресою, ОСОБА_6 з метою реалізації свого злочинного умислу впевнився у тому, що за його діями ніхто не спостерігає та не завадить йому у вчиненні крадіжки, дістав з сумки з особистими речами потерпілої мобільний телефон марки «9A SKY BLUE 2 GB RAM 32GB ROM» IMEI1: НОМЕР_3 , IMEІ2: НОМЕР_4 , синього кольору, вартістю 3500 гривень із сімкартою оператору стільникового зв`язку «Київстар» з номером телефону НОМЕР_5 , яка матеріальної цінності для потерпілої не становить, а також дві банківські картки банку «Приватбанк», видані на ім?я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які матеріальної цінності для потерпілої не становлять. Вказані викрадені речі ОСОБА_6 поклав до лівої внутрішньої кишені куртки, в яку був одягнутий, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 3500 гривень.

Крім цього, 20.01.2023 року, близько 11 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_6, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, переслідуючи мету незаконно збагатитись за рахунок крадіжки чужого майна, ОСОБА_6 під приводом допомогти підійняти важку сумку потерпілій ОСОБА_11 на третій поверх за адресою проживання останньої, а саме: АДРЕСА_6 , умисно пришвидшено підійнявся на третій поверх, при цьому утримуючи в руках сумку з особистими речами, що належить потерпілій ОСОБА_11 . Перебуваючи на сходовій клітинці першого під`їзду будинку № 19 за вищевказаною адресою, ОСОБА_6 з метою реалізації свого злочинного умислу, впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає та не завадить йому у вчиненні крадіжки, дістав з сумки з особистими речами потерпілої шкіряний гаманець зеленого кольору вартістю 2000 гривень із грошовими коштами у ньому в сумі 600 гривень, двома банківськими картками АТ «ПриватБанк», «Універсальна» за номером НОМЕР_6 , що майнової цінності для потерпілої не становить, на рахунку якої знаходилось 3679 гривень, та картку «Для виплат», що також майнової цінності для потерпілої не становить за номером НОМЕР_7 , на якій знаходилось 2892 гривні 02 копійки, «Картку киянина», видану на ім?я ОСОБА_11 , що майнової цінності для потерпілої не становить, при цьому гаманець з усім переліченим вмістом сховав собі до лівої внутрішньої кишені куртки, в яку був одягнутий, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_11 майнового збитку на загальну суму 2600 гривень.

Крім цього, ОСОБА_6 20.01.2023, у проміжок часу з 11 год. 30 хв. по 11 год. 46 хв., діючи умисно, протиправно, направився до продуктових магазинів з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на повторне таємне викрадення грошових коштів, що наявні на банківській картці потерпілої ОСОБА_13 АТ «ПриватБанк» «Для виплат» за номером НОМЕР_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, переслідуючи мету незаконно збагатитись за рахунок крадіжки чужого майна, ОСОБА_6 , утримуючи при собі таємно викрадену банківську картку АТ «ПриватБанк» «Для виплат» за номером НОМЕР_7 , здійснив оплату нею товарів у наступних магазинах: о 11 год. 46 хв. у магазині «Міні-Маркет» ТОВ «Авіон» за адресою: м. Київ, вул.Освіти, 10/2, на суму 164 гривні та о 11 год. 48 хв. у цьому ж магазині на суму 474 гривні 20 копійок, о 11 год. 57 хв. у магазині «Beer Market» на Севастопольській площі на суму 205 гривень 43 копійки, о 12 год. 06 хв. в магазині «Мерсі Маркет» за адресою: АДРЕСА_11 на суму 867 гривень та о 12 год. 07 хв. у цьому ж магазині на суму 570 гривень. Так, ОСОБА_6 здійснив розрахунок привласненою банківською карткою «Для виплат» за номером НОМЕР_7 на загальну суму 2 280 гривень 63 копійки, чим завдав майнового збитку потерпілій ОСОБА_11 .

Крім цього, 20.01.2023 року, близько 13 год. 35 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_8, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, переслідуючи мету незаконно збагатитись за рахунок крадіжки чужого майна, ОСОБА_6 під приводом допомогти підійняти важку сумку ОСОБА_9 на другий поверх за адресою: АДРЕСА_8 , де остання проживає, умисно пришвидшено підійнявся на другий поверх, при цьому утримуючи в руках сумку з особистими речами, що належать потерпілій ОСОБА_9 . Перебуваючи на сходовій клітинці під`їзду в будинку №13 за вищевказаною адресою, ОСОБА_6 , з метою реалізації свого злочинного умислу впевнився у тому, що за його діями ніхто не спостерігає та не завадить йому у вчиненні крадіжки, дістав з сумки з особистими речами потерпілої шкіряний гаманець чорного кольору вартістю 300 гривень із грошовими коштами у ньому в сумі 1500 гривень та банківською карткою «Ощадбанк», який поклав до лівої внутрішньої кишені куртки, в яку був одягнутий, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_9 майнового збитку на загальну суму 1800 гривень.

Крім цього, ОСОБА_6 20.01.2023, у проміжок часу з 11 год. 30 хв. по 11 год. 46 хв. привласнив банківську картку АТ «ПриватБанк» «Для виплат» за номером НОМЕР_7 , що належіть потерпілій ОСОБА_11 , з метою здійснення таємного викрадення чужого майна, зокрема грошових коштів, наявних на рахунку.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.4 ст.185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, а також за ч.1 ст.357 КК України, а саме як привласнення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів.

Також встановлено, що від потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_9 суду надані заяви про проведення судового розгляду без їх участі. Потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_11 у підготовчому судовому засіданні повідомили суду, що не заперечують, щоб судовий розгляд проводився без їх участі, цивільні позови до обвинуваченого ОСОБА_6 потерпілі не пред`являли.

Відповідно до положень ст.325 КПК України суд, заслухавши думку учасників судового провадження, встановив можливість за відсутності потерпілих з`ясувати всі обставини під час судового розгляду та вирішив проводити судовий розгляд без потерпілих.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки під час судового розгляду судом було встановлено, що встановлені у даному кримінальному провадженні обставини ніким не оспорюються та проти цього не заперечують учасники судового провадження, то було визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин.

При цьому, судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції відсутні, а також було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі вищенаведеного суд вирішив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 підтвердив вищенаведені обставини, а також вказав, що у грудні 2022 року та у січні 2023 року у м.Києві викрав зазначене у обвинувальному акті майно потерпілих через скрутний матеріальний стан.

Також ОСОБА_6 зазначив, що свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, визнає повністю та щиро розкаюється у вчиненому, має намір відшкодувати потерпілим спричинену ним шкоду.

Суд виходить з ч.1 ст.62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Як передбачено ч.2 ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Зміст доведеності винуватості особи у вчиненні злочину поза розумним сумнівом закріплено, зокрема, в практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якою цей Суд підтверджує, що критерієм, який застосовується при оцінюванні доказів, є доведення «поза розумним сумнівом», що може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справі «Авшар проти Туреччини», «Рудяк проти України»).

Згідно з п.22 постанови Верховного Суду від 04.07.2018 року в справі № 688/788/15-к стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Виходячи з вищенаведеного суд на підставі стандарту доведення поза розумним сумнівом доходить висновку про визнання ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до чч.1-3 ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно з ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, передбачених, ч.4 ст.185 (тяжкий злочин), ч.1 ст.357 (кримінальний проступок) КК України, завдану кримінальними правопорушеннями майнову шкоду, яка обвинуваченим не відшкодована, особу винного, який на обліку у лікаря - психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Виходячи з пп.1, 5 ч.1 ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання, судом визнано щире каяття обвинуваченого ОСОБА_6 , вчинення ним кримінальних правопорушень внаслідок скрутного матеріального становища.

Обставинами, що відповідно до вимог пп. 1, 6 ч.1 ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом визнано вчинення кримінальних правопорушень щодо осіб похилого віку та рецидив злочинів.

Як передбачено ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

У зв`язку з цим суд також враховує, що документи про працевлаштування обвинуваченого, інше джерело його доходу, утриманців відсутні, раніше був неодноразово засуджений, останній раз 20.11.2018 року Солом`янським районним судом м.Києва за ч. 2 ст. 186, ст.71 КК України до 4-х років 6-и місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 06.12.2022 року по відбуттю покарання, а тому суд доходить висновку, що лише фактичне відбування ОСОБА_6 покарання в умовах ізоляції здатне досягти мети покарання як кари, виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

За вищевказаних обставин суд також вважає, що щире каяття обвинуваченого, вчинення ним кримінальних правопорушень внаслідок скрутного матеріального становища істотно не знижують ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, а тому підстав для застосування стст.69, 75 КК України судом не встановлено.

З урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст. 357 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі, за ч.4 ст. 185 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Суд також ураховує ч. 1 ст. 70 КК України, згідно з якою при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Відповідно до ч.1 ст.72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення:

1) одному дню позбавлення волі відповідають:

а) один день тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту;

а-1) два дні пробаційного нагляду;

б) два дні обмеження волі;

в) три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт;

г) вісім годин громадських робіт.

На підставі ст.70 КК України суд призначає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Суд також доходить висновку про наявність підстав залишити в силі обраний відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, зарахувавши один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі на підставі ч.5 ст.72 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання щодо речових доказів вирішити у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.2, 63, 65-67, 185 КК України, стст.2, 4, 5, 100, 349, 368 - 370, 373, 374, 395, 532 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 357 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;

- за ч.4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань призначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з 24.01.2023 року.

Зарахувати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 24.01.2023 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі на підставі ч.5 ст.72 КК України.

Обраний відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити в силі до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази:

- змив із ручки сумки, сім карта Київстар з надписами НОМЕР_8 та НОМЕР_9 , диски з відеозаписами з камер відеоспостережень за адресами: АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

- мобільний телефон марки «9A SKY BLUE 2 GB RAM 32GB ROM» IMEI1: НОМЕР_3 , IMEІ2: НОМЕР_4 , синього кольору, - залишити у розпорядженні потерпілого ОСОБА_10 .

Процесуальні витрати відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Солом`янський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1