№ 1-кп/202/1059/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження № 0000038 від 09 січня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровську, громадянина України, маючого повну загальну середню освіту, не одруженого, не працевлаштованого, на утриманні малолітніх дітей та не працездатних осіб не маючого, зареєстрованого та такого, що фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

з участю сторін кримінального провадження, які приймали участь у судовому засіданні

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

05 січня 2024 року ОСОБА_3 близько о 07 годині 34 хвилин, зайшов до приміщення магазину « Продукти-216» ТОВ «АТБ-Маркет» (ЄРДПОУ 30487219), що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Янтарна, 75-М, та проходячи повз торгівельних рядків, приблизно о 07 годині 34 хвилини, побачив на торговій вітрині у відділі алкогольної продукції, горілку марки «Хлібний Дар» Пшеничний Лайт, об`ємом 0,7 літри, який він визначив предметом свого злочинного посягання та в цей час у нього раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Далі ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаному місці та вказаний час, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, розуміючи, що на усій території України введено воєнний стан, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, усвідомлюючи протиправний характер свої дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання , переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, таємно, шляхом вільного доступу, з торгового стелажу взяв 1(одну) пляшку горілки марки «Хлібний Дар» Пшенична Лайт об`ємом 0,7 літри, вартістю 175 гривень, яку сховав за пазуху одягненої на ньому на той час куртку темно-синього кольору.

Далі, ОСОБА_3 , знаходячись у торгівельному залі ТОВ «АТБ-Маркет», магазину «Продукти-216», розташованому за адресою: м. Дніпро, вул. Янтарна, 75-М, утримуючи при собі вказане майно та продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, достовірно знаючи про те, що у нього при собі за пазухою куртки знаходиться вищезазначений несплачений товар, через касову зону направився до виходу з магазину «Продукти-216» . У цей час злочинні дії ОСОБА_3 , були помічені працівниками охорони вищезазначеного магазину, який реагуючи на протиправні дії ОСОБА_3 , почав кричати про зупинення вказаних дій і вимагати повернути зазначений товар, але ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що його злочинні дії перестали бути таємними та набули відкритого характеру, продовжив вказані злочинні дії з метою заволодіння викраденим майном та діючи умисно, відкрито, попри спроби охоронця магазину зупинити його, вийшов з приміщення магазину «Продути-216», отримавши реальну можливість розпоряджатись викраденим майном на власний розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_3 , товариству з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет», було завдано майнову шкоду на суму 175 гривні.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і пояснив, що злочин вчинив відповідно до обставин, викладених в обвинувальному акті, а саме: 05.01.2024 року перебуваючи у приміщенні торгівельного залу магазину «Продукти-216» ТОВ «АТБ-Маркет» за адресою м. Дніпро, вул. Янтарна, 75-М, здійснив крадіжку 1 (однієї) пляшки горілки марки «Хлібний Дар» Пшеничний Лайт, яку сховав за пазуху одягненої на ньому куртку. Після того як почув крики працівника охорони про зупинення та усвідомлюючи, що злочинні дії були виявлені працівником охорони, відкрито вийшов з приміщення магазину.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутністю. З урахуванням того, що у відсутність представника потерпілого можливо встановити всі фактичні обставини справи, справу розглянуто у його відсутність.

За таких обставин, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним допит свідків щодо обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежитись допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням письмових доказів. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази та матеріали, що характеризують обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 доведена повністю і він повинен нести кримінальну відповідальність за відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 186 КК України.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у психіатричному та наркологічному закладах не перебуває, не працює, не одружений, утриманців не має, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття, сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжує покарання, судом не встановлено.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Статтею 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а це у випадку, що перебуває на розгляді - щире каяття, сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку,з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

З огляду на те, що обвинувачений відкрито викрав пляшку горілки вартістю 175 грн, а мінімальне покарання, передбачене за такий злочин у вигляді 7 років позбавлення волі, суд вважає, що призначення такого покарання не буде відповідати меті покарання, буде неадекватним та непропорційним, а тому суд вважає, що покарання необхідно призначити із застосуванням ст. 69 та ст. 75 КК України, так як виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, на думку суду, є можливим. Саме таке покарання, на думку суду, буде сприяти виправленню ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати на залучення експерта складають у сумі 200,00 грн.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання із застосування ст. 69 КК України,нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті 186 ч.4 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України від призначеного покарання ОСОБА_3 звільнити, з іспитовим строком на два роки.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки передбачені ст. 76 КК України, саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази: ком пакт-диск з відеозаписами зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави, судові витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи у сумі 200,00 грн.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_7