ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/3680/24 Номер провадження 11-сс/814/334/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника підозрюваногоОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 19 квітня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 листопада 2023 року за №0000444, задоволено клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією в м. Полтава) ТУ ДБР у м. Полтава ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 16 червня 2024 року, підозрюваному

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , не судимому.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.408, ч.5 ст.407 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, тяжкість пред`явленої ОСОБА_8 підозри, особу підозрюваного та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти вказаним вище ризикам.

Урахувавши положення ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про застосування зазначеного вище запобіжного заходу без визначення розміру застави ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 19 квітня 2024 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання сторони обвинувачення та застосувати йому запобіжний захід у вигляді застави або домашнього арешту строком на 60 днів. Свої вимоги мотивує тим, що слідчий суддя не врахував, що стороною обвинувачення не було доведено: наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та неможливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, щоб забезпечити його (підозрюваного) належну процесуальну поведінку підозрюваного, який має: постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки зі своєю сім`єю, дотримувався належної процесуальної поведінки, натомість тяжкість інкримінованого злочину сама по собі не є підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку підозрюваного та його захисника на підтримку апеляційної скарги, позицію прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги та водночас підтвердив те, що наразі це кримінальне провадження перебуває на стадії судового провадження (підготовчого провадження) в Новосанжарському районному суді Полтавської області, вивчила матеріали провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що Першим слідчим відділом (з дислокацією в м. Полтава) ТУ ДБР у м. Полтава здійснювалось досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 листопада 2023 року за №0000444 (а.п.8).

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_8 , будучи військовослужбовцем, обіймаючи посаду старшого оператора Другого взводу протитанкових керованих ракет військової частини у військовому званні старшого солдата, в умовах воєнного стану, діючи умисно, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби, без поважних причин вчасно не повернувся на службу в розташування військової частини 25 серпня 2023 року та незаконно перебував поза її межами понад три доби до 30 серпня 2023 року.

Затим 05 вересня 2023 року приблизно о 19 годині 30 хвилин ОСОБА_8 в умовах воєнного стану, діючи умисно, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби, без дозволу командування самовільно залишив розташування військової частини та незаконно перебував поза її межами до моменту його затримання 18 квітня 2024 року.

18 квітня 2024 року слідчий ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором ОСОБА_6 , повідомив ОСОБА_8 про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених: ч.5 ст.407 КК України нез`явлення вчасно на службу військовослужбовцем без поважних причин тривалістю понад три доби в умовах воєнного стану; ч.4 ст.408 КК України самовільного залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби (дезертирства) в умовах воєнного стану (а.п.70-76).

19 квітня 2024 року слідчий ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів, мотивуючи подане клопотання наявністю: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч.4 ст.408 КК України, ризиків, визначених у п.п.1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та неможливістю інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам (а.п.1-77).

Слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого, застосував ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Слідчим суддею вказано, що зазначені у клопотанні обставини мають місце, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Розглядаючи клопотання про застосування підозрюваному виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.408, ч.5 ст.407 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 в разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих йому тяжкого та особливо тяжкого злочинів від 5 до 12 років позбавлення волі, особу підозрюваного та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти вказаним вище ризикам.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.408, ч.5 ст.407 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюється та відповідно до матеріалів, доданих до клопотання слідчого, підтверджується вагомими доказами, на підставі розумної оцінки сукупності яких слідчий суддя правильно визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочинів, підозра в яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Не оспорюється в апеляційній скарзі й сама необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному.

Разом з цим, із урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді в частині доведеності в даному кримінальному провадженні встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених п.п.1, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, наявні у справі факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування в клопотанні та доведені прокурором у судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, що, в свою чергу, дає підстави для застосування до нього одного із запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.178 КПК України колегія суддів, ураховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 інкримінованих йому тяжкого та особливо тяжкого злочину, пов`язаних із умисним нез`явленням вчасно на службу без поважних причин і затим самовільним залишенням військової частини з метою ухилитись від військової служби, незаконним перебуванням поза її межами тривалий час (на протязі більше 7 місяців) без вжиття жодних заходів для повернення в неї до моменту затримання працівниками правоохоронного органу, що в умовах воєнного стану має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений створенням загрози заподіяння тяжких і невідворотних наслідків невизначеному колу осіб, зниженням рівня бойової готовності військової частини, дані про особу підозрюваного та його поведінку в їх сукупності, вважає, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 , що також убачається з положень ч.8 ст.176 КПК України, в силу яких під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених, зокрема, ч.5 ст.407, ч.4 ст.408 КК України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З огляду на викладене вище, слідчий суддя, в ході прийняття рішення про застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, й зазначені обставини підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею.

На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним стороною обвинувачення під час розгляду клопотання, що виключає можливість обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу у вигляді застави чи домашнього арешту, про що просить сторона захисту.

Колегія суддів ураховує те, що ОСОБА_8 не судимий (а.п.28-29), має певні соціальні зв`язки, його твердження в суді апеляційної інстанції про наявність у нього вагітної дружини, однак ці відомості з урахуванням викладених вище обставин у їх сукупності не спростовують висновки слідчого судді про неможливість запобігти ряду ризиків, передбачених п.п.1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, в разі незастосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та необхідність його обрання, в тому числі з урахуванням імперативних приписів ч.8 ст.176 КПК України, за якими ОСОБА_8 може бути застосовано виключно зазначений запобіжний захід. При цьому, про схильність до ігнорування підозрюваним покладених на нього обов`язків свідчить і його службова характеристика з військової частини, за змістом якої ОСОБА_8 характеризується негативно, до виконання службових обов`язків відноситься недобросовісно, частково знає накази та настанови щодо займаної посади, не керується їх вимогами у ході несення служби (а.п.23).

Абзацом 3 ч.4 ст.183 КПК України визначено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених, у тому числі ч.5 ст.407, ч.4 ст.408 КК України.

Ураховуючи встановлений ряд ризиків, передбачених п.п.1, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, обставини інкримінованих ОСОБА_8 тяжкого та особливо тяжкого злочинів в умовах воєнного стану, які, зокрема, свідчать про систематичне та грубе ігнорування ним покладених на нього обов`язків, наведені вище обставини, передбачені ст.178 КПК України, то невизначення слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали розміру застави підозрюваному, як наслідок, є правильним.

Тому зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали, не знайшли свого підтвердження.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване судове рішення, не встановлено.

Окрім того, з даних офіційного веб-порталу «Судова влада України» та Єдиного державного реєстру судових рішень убачається, що це кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 за ч.5 ст.407, ч.4 ст.408 КК України наразі перебуває на стадії судового провадження (підготовчого провадження) в суді першої інстанції (Новосанжарському районному суді Полтавської області).

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 19 квітня 2024 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4