Справа № 442/831/24
Провадження № 1-кп/442/118/2024
УХВАЛА

Іменем України

04 березня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

представники потерпілих адвокати ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ,

розглянувши заяву представника цивільних позивачів, ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_20 , адвоката ОСОБА_19 про забезпечення позову до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 286-1 КК України.

13 лютого 2024 року цивільні позивачі ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_20 звернулися до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з позовом до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (в порядку ст. 128 КПК України).

04 березня 2024 року до суду надійшла заява представника цивільних позивачів, ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_20 , адвоката ОСОБА_19 про забезпечення позову, в якому цивільні позивачі просили накласти арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме:

- Квартиру, об`єкт нерухомої власності, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 00).

- Квартиру, об`єкт нерухомої власності, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000).

Свої вимоги щодо необхідності забезпечення позову представник цивільних позивачів обґрунтовує тим, що накладення арешту на вказане майно надасть ефективний захист порушених прав та інтересів цивільних позивачів у випадку відчуження обвинуваченим рухомого та нерухомого майна, оскільки невідомо, чи володітиме ОСОБА_5 іншим майном, за рахунок якого може бути задоволено вимоги у справі, тоді як вартості вказаного майна цілком достатньо для забезпечення виконання рішення суду. Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до унеможливлення виконання рішення суду, а відтак й до порушення прав осіб на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дослідивши матеріали справи, та вислухавши думку учасників процесу, суд, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог, передбачених ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Як передбачено ст. 170 КПК, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову, в тому числі, накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, заборона вчиняти певні дії. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій по вжиттю судом, на прохання осіб, які беруть участь у справі, передбачених законом заходів, які гарантують в майбутньому реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника). Інститут забезпечення позову в цивільному процесі дозволяє гарантувати дійсне і ефективне виконання судового рішення, а тим самим і здійснення реального захисту порушених, оспорюваних і невизнаних прав, свобод та інтересів осіб. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача.

Згідно роз`яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до п. п. 6, 7 Постанови Пленуму ВСУ №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року, особам які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При цьому, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Таким чином, виходячи з предмету спору та суб`єктивного складу сторін, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 149, ч. 3 ст. 150 ЦПК України, з`ясувавши обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову та співмірність із заявленими цивільними позивачами вимогами, суд приходить до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява повинна містити інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 153 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_20 подано цивільний позов до ОСОБА_5 , в якому цивільні позивачі просять стягнути з останнього моральну шкоду в розмірі 8 000 000 грн. 00 коп.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається, що цивільному відповідачу на праві власності належить таке рухоме та нерухоме майно:

-Квартира, об`єкт нерухомої власності, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 00)

-Квартира, об`єкт нерухомої власності, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000)

Суд вважає, що оскільки цивільними позивачами заявлений цивільний позов та між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза унеможливлення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у разі відчуження належного цивільному відповідачу майна, є підстави забезпечити позов шляхом накладення арешту у вигляді заборони відчуження зазначеного майна цивільного відповідача.

Таким чином, враховуючи те, що потерпілими в рамках кримінального провадження заявлено цивільний позов, для забезпечення можливості відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, враховуючи очевидну співмірність вартості майна та розміру заявленої шкоди, беручи до уваги можливість відчуження цивільним відповідачем такого майна, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.128,170,171,174 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву представника цивільних позивачів ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_20 адвоката ОСОБА_19 , про забезпечення позову до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити.

З метою забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні накласти арешт у вигляді заборони відчуження на належне ОСОБА_5 нерухоме майно, а саме:

1)Квартиру, об`єкт нерухомої власності, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 00).

2)Квартиру, об`єкт нерухомої власності, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000).

Стягувачі:

1)ОСОБА_12 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

2)ОСОБА_14 (РНОКПП: НОМЕР_2 ).

3)ОСОБА_13 (РНОКПП: НОМЕР_3 ).

4)ОСОБА_15 (РНОКПП: НОМЕР_4 ).

5)ОСОБА_16 РНОКПП: НОМЕР_5 ).

6)ОСОБА_11 (РНОКПП: НОМЕР_6 ).

7)ОСОБА_20 (РНОКПП: НОМЕР_7 ).

Боржник: ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_8 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 )

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали направити цивільному відповідачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1