ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю учасників судового провадження:

секретаря

судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 29 квітня 2024 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Виженка Вижницького району Чернівецької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, раніше судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскарженого судового рішення.

Ухвалою слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 29 квітня 2024 року задоволено клопотання слідчого СВ ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області, погоджене прокурором Чернівецької окружної прокуратури, та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 15 год 40 хв. 26 червня 2024 року.

Визначено підозрюваному ОСОБА_6 заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 грн, та покладено на нього відповідні обов`язки у разі її внесення.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.

На вказану ухвалу слідчого судді підозрюваний та його захисник подали апеляційні скарги, в якій просять змінити міру запобіжного заходу з тримання під вартою на нічний домашній арешт.

Обґрунтовуючи необхідність зміни запобіжного заходу, підозрюваний посилається на те, що у нього виявлена хвороба двостороння пневмонія з підозрою на туберкульоз.

Захисник посилається на те, що в діях ОСОБА_6 не вбачається ознак складу злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, оскільки останній, знайшовши залишений на лотку з яйцями телефон, побачив, що його ніхто не забирає тривалий

________________________________________________________________________________

ЄУНСС: 725/3668/24 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8

Провадження №11-сс/822/124/24 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

час, взяв його з тією метою, щоб телефон не зник і щоб повернути власнику, а наступного дня добровільно видав його працівникам поліції, що свідчить про відсутність умислу на заволодіння майном.

Вважає, що в даному випадку безпідставно застосований найсуворіший вид запобіжного заходу.

Зазначає, що ризики, зазначені прокурором, є недоведеними та не підтверджуються матеріалами справи.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

Згідно ухвали слідчого судді, 15.04.2024 року, близько 17 години 40 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні торгового центру « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_2 , в умовах воєнного стану, який був введений із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який діє по теперішній час, реалізуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, умисно, повторно, протиправно з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер своїх дій, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, тобто вважаючи, що діє непомітно для інших осіб, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон марки «OnePlus Nord CE 3 Lite », зеленого кольору, на 128 Гб, вартість якого згідно висновку експерта від 25.04.2024 року № СЕ-19/126-24/4883-ТВ, становить 8877 грн. та 40 коп.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_6 з місця скоєного пішов, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними протиправними діями спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 8877 грн. та 40 коп.

29.04.2024 року ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючими ознаками вчиненого повторно та в умовах воєнного стану.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Підозрюваний та захисник підтримали подані апеляційні скарги та просили задовольнити.

Прокурор заперечив проти задоволення апеляційних скарг захисту та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді.

Мотиви Суду.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав зміст ухвали та вимоги апеляційної скарги, позиції учасників апеляційного провадження, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що зазначені вимоги слідчим суддею належно дотримані.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов вірного висновку про наявність сукупності вагомих доказів причетності ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, з чим погоджується і колегія суддів.

Слідчим суддею при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховано, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років, раніше судимий, на даний час він підозрюється у вчиненні корисливого злочину в період не знятої та непогашеної судимості, та зроблено вірний висновок про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Колегія суддів вважає доведеними та неспростованими ризики, передбачені ст.177 КПК України, наведені слідчим у клопотанні про обрання запобіжного заходу.

Враховуючи тяжкість ймовірного покарання за вчинений злочин, дані про особу підозрюваного, який не має постійного джерела доходу та те, що підозрюваний на шлях виправлення не став та продовжує злочинну діяльність, вчинив новий умисний тяжкий злочин проти власності в період не знятої та непогашеної судимості в умовах воєнного стану, а також матеріали, додані до клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя обґрунтовано визнав доведеними ризики переховування від органів досудового розслідування, вчинення нового кримінального правопорушення.

Колегія суддів також враховує, що підозрюваний ОСОБА_6 не працює, не має офіційних джерел доходу, не має міцних соціальних зв`язків, що свідчить про відсутність стримуючих факторів, які б запобігали наведеним ризикам.

Доводи підозрюваного про необхідність зміни запобіжного заходу через наявність захворювання не можуть бути визнані обставинами, які перешкоджають його триманню під вартою, оскільки поставлений діагноз ОСОБА_6 , згідно доданої захистом відповіді філії ЦОЗ ДКВС України у Чернівецькій, Івано-Франківській, Тернопільській областях, не унеможливлює його перебування під вартою, так як вказаних рекомендацій лікаря, останній дотримується в СІЗО в якому отримує призначене лікування та перебуває на диспансерному обліку у лікаря терапевта установи.

Інших даних, які б унеможливлювали перебування ОСОБА_6 в умовах слідчого ізолятора в матеріалах справи не міститься та стороною захисту не надано.

Посилання захисника на необґрунтованість підозри, фальсифікацію доказів стороною обвинувачення, відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого, ч.4 ст.185 КК України, апеляційний суд оцінює як необґрунтовані.

На стадії вирішення слідчим суддею клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя має переконатися у наявності обґрунтованої підозри на підставі наданих доказів, які об`єктивно пов`язують особу з припустимим правопорушенням.

При цьому, обставини вчинення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування та ймовірного судового розгляду справи.

Таким чином, вирішення питання про кваліфікацію дій ОСОБА_6 і належність та допустимість доказів його винуватості не є предметом розгляду під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу.

При цьому колегія суддів зауважує, що захисник підозрюваного не звертався у визначеному законом порядку щодо оскарження повідомленої його підзахисному підозри.

Таким чином, врахувавши наведені обставини у співставленні з характером кримінального правопорушення, іншими обставинами кримінального провадження та даними про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов вірного висновку, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Окрім того, слідчим суддею, у відповідності до вимог ч.3 ст.183 КПК України, визначено заставу, яка гарантуватиме належну процесуальну поведінку підозрюваного у разі її внесення. Підстав вважати заставу завідомо непомірною у колегії суддів немає.

При обранні запобіжного заходу, слідчий суддя врахував повною мірою обставини, які передбачені ст. 178 КПК України та на які посилається захист в апеляційній скарзі.

Таким чином, ухвала слідчого судді за своїм змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, у ході апеляційного розгляду не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 309, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 29 квітня 2024 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

Згідно з оригіналом

Суддя Чернівецького

апеляційного суду _________________ ОСОБА_1

(посада) ОСОБА_9 , підпис) (ПІБ)

09.05.2024 року

(дата засвідчення копії)