Справа №639/1892/24
Провадження №1-в/639/115/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова провадження за клопотанням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чугуїв Харківської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 23 квітня 2013 року за вироком Чугуївського міського суду Харківської області за ч.ч.1,2 ст.190, ч.2 ст.186, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; 18 червня 2013 року за вироком Орджонікідзевського районного суду міста Харкова за ч. 1 ст. 309, ч.1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць; 14 жовтня 2014 року за вироком Чугуївського міського суду Харківської області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст.190, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 296, ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць з конфіскацією майна, звільненого 07 липня 2017 року з Диканівської ВК (№ 12) за відбуттям строку покарання, засудженого 10 березня 2020 року Куп*янським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.187, ч.1 ст.263, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, ухвалою Харківського апеляційного суду від 05.05.2020 вказаний вище вирок змінено та призначено покарання за ч.1 ст.187, ч.1 ст.263, ст.70 КК України у виді 7 років 1 місяця позбавлення волі, постановою колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 26.01.2021 зазначену ухвалу змінено та призначено покарання за ч.1 ст.187, ч.1 ст.263, ст.70 КК України у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі

про умовно дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся засуджений ОСОБА_4 з клопотанням про умовно-дострокове звільнення.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Розглянувши матеріали клопотання та особової справи, заслухавши думку прокурора та засудженого, суд вважає, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.

В силу ст. 81 КК України, особам, які відбувають покарання, у тому числі у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною працею та зразковою поведінкою довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим покарання.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 10 березня 2020 року Куп*янським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.187, ч.1 ст.263, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, ухвалою Харківського апеляційного суду від 05.05.2020 вказаний вище вирок змінено та призначено покарання за ч.1 ст.187, ч.1 ст.263, ст.70 КК України у виді 7 років 1 місяця позбавлення волі, постановою колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 26.01.2021 зазначену ухвалу змінено та призначено покарання за ч.1 ст.187, ч.1 ст.263, ст.70 КК України у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Як вбачаться із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд виходить з того, що умовно-дострокове звільнення є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд враховує не тільки факт відбуття останнім певної частини покарання, а й тяжкість і характер вчинених ним кримінальних правопорушень, поведінку засудженого під час відбування покарання, становлення його на шлях виправлення.

Так, відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно з вимогами ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.

Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд повинен перевірити, в тому числі, і факт того, чи довів засуджений своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому головною умовою прийняття такого рішення є об`єктивна доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі, а саме: у ДУ «Харківський слідчий ізолятор». знаходиться з 08.01.2020 року.

За час тримання в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» засуджений ОСОБА_4 , характеризується негативно, вимоги режиму тримання та правила внутрішнього розпорядку СІЗО систематично порушує. На профілактичних обліках не перебуває. Адміністрацією установи не заохочувався та до суспільно-корисної праці на даний час не залучається. Має не завжди охайний вигляд, обов`язки чергового по камері виконує, але не якісно, без належної ініціативи та лише під пильним контролем персоналу установи, тримається в приміщенні з невеликою чисельністю засуджених, в середовищі яких, інколи виникають конфліктні ситуації, в тому числі незначні конфлікти на побутовому підґрунті. Спілкується зі співкамерниками різної спрямованості, в тому числі і негативної, серед яких має багато друзів та знайомих. В бесідах з представниками адміністрації та персоналом установи поводить себе зухвало та нетактовно, під час діалогу не відвертий, на контакт іде не охоче, законні вимоги персоналу виконує не завжди та лише під пильним контролем. Легко змінює свої погляди, заради досягнення мети здатний до негативних шантажно-демонстративних вчинків, брехливий, впертий, наполегливий на своїх власних переконаннях. Свою точку зору ставить поверх людських цінностей, має завищені вимоги до персоналу установи.

Згідно довідки про заохочення та стягнення, ОСОБА_4 мав 3 стягнення, заохочень не мав.

Вимогами ч.2 ст.67 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Суд зазначає, що матеріали особової справи не містять відомостей про те, яким чином засуджений ОСОБА_4 своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення, а також відомостей, що цілі покарання досягнуті раніше ніж у строк покарання, визначений обвинувальним вироком суду у відношенні засудженого ОСОБА_4 .

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що відносно засудженого не можливо застосувати умовно - дострокове звільнення вiд відбування покарання. Враховуючи тяжкість вчинених злочинів, наявності 3 (трьох) стягнень, відсутність заохочень, суд приходить до висновку, що надані матеріали не свідчать про те, що засуджений на даний час довів виправлення та щодо нього може бути прийнято рішення щодо можливості застосування умовно-дострокового звільнення від покарання в порядку, визначеному ст.81 КК України, а тому суд вважає дане клопотання є передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду впродовж 7 днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова.

Повний текст ухвали складено 14.05.2024 року о 10 год. 45 хв.

Суддя ОСОБА_1