ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1530/24 Справа № 243/2200/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисниці ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 19 лютого 2024 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.1,6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 19 лютого 2024 року було продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.1,6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, строком до 18 квітня 2024 року.

Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Суд першої інстанції вказав, що обвинувачений вже притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, не має сталого заробітку, офіційного джерела доходів та міцних соціальних зв`язків.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, захисниця ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 19 лютого 2024 року, змінити запобіжний захід на більш мякий домашній арешт.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд першої інстанції необгрунтовано зробив висновок про існування ризиків, передбачених ч. ст.177 КПК України, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Вказала, що поза увагою суду першої інстанції залишилась наявність тих фактів, що обвинувачений ОСОБА_7 , має постійне місце проживання, має міцні соціальні зв`язки, має родину, на його утримання перебувають 3-є малолітніх дітей.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисниці не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст.422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Від захисниці ОСОБА_6 надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, обвинувачений безпосередньо не заявляв клопотання про розгляд справи за його участі, тому апеляційну скаргу розглянуто з урахуванням положень ч.4 ст. 422-1 КПК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні особливо тяжких кримінальних правопорушень, а тому останній може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, скоїти інше кримінальне правопорушення, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати.

Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги захисниці щодо того, що обвинувачений має постійне місце проживання, має міцні соціальні зв`язки, має родину, на його утримання перебувають 3-є малолітніх дітей, оскільки наявність та міцність соціальних зв`язків і дані, що характеризують обвинуваченого, не спростовують і не зменшують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Ці обставини існували і на момент скоєння інкримінованих обвинуваченому злочинів, та жодним чином не виступили стримуючим фактором в його поведінці.

Колегія суддів зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому.

Колегія суддів не вбачає істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали, тому вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисниці ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 19 лютого 2024 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.1,6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України залишити без задоволення.

Ухвалу Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 19 лютого 2024 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.1,6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3