Справа № 569/9976/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань м. Рівне обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000163 від 23.11.2023 року, з угодою про визнання винуватості, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с-ще. Оржів, Рівненського району, Рівненської області, громадянина України, працюючого водієм ТОВ «Північ-Центр», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 05.11.2023 о 02 годині 51 хвилині, використовуючи власний мобільний телефон IPhone 14 Pro IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , здійснив відеофіксацію розміщення та функціонування блокпосту (спостережного пункту), на якому несуть службу підрозділи Збройних Сил України поблизу (на в`їзді до) населеного пункту АДРЕСА_2 , після чого, того ж дня, тобто 05.11.2023, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на поширення в умовах воєнного стану інформації, яка не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, про розташування Збройних Сил України, за можливості їх ідентифікації на місцевості, у невстановлений досудовим розслідуванням час поширив вказану інформацію (відеозапис) у відкритому доступі на своїй персональній сторінці під найменуванням « ОСОБА_7 », за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 в соцмедійному застосунку «TikTok» для невстановленого кола осіб.

Поширення вказаної інформації про розташування підрозділів Збройних Сил України, за можливості їх ідентифікації на місцевості, в умовах воєнного стану, могло спричинити шкоду державній безпеці України.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у поширенні інформації про розташування Збройних Сил України, за можливості їх ідентифікації на місцевості, враховуючи що така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

28 травня 2024 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональними органами безпеки Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ч. 1 ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 470 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості. Зі змісту даної угоди слідує, що сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 114-2 КК України. Підозрюваний ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Окрім цього, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: за ч. 2 ст. 114-2 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості у підготовчому судовому засіданні, судом враховано наступні обставини.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України та просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене з ним покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні також просили затвердити вказану угоду та призначити узгоджене в ній покарання.

При цьому, ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, в обсязі підозри, дав свою згоду на призначення узгодженого виду та розміру покарання, вказавши на свою реальну здатність виконати взяті на себе за угодою зобов`язання.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні можуть бути укладені такі види угод: угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції ч. 2 ст. 114-2 КК України.

При цьому, враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу винного та його щире каяття, як обставину, що пом`якшує покарання.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, цілком розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, свої права, зазначені в п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання взятих зобов`язань, що передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, суд встановив, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та підозрюваним 28 травня 2024 року, відповідають вимогам КПК України та КК України, що свідчить про наявність підстав для її затвердження.

За таких обставин, суд визнав доведеним у підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 поширював інформацію про розташування Збройних Сил України, за можливості їх ідентифікації на місцевості, враховуючи що така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану, і його дії необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 114-2 КК України та призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не пред`являвся.

Судові витрати відсутні.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, при цьому, на підставі ч. 9 ст. 100 КПК України, ст. 96-1, п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, до належного ОСОБА_4 мобільного телефону IPhone 14 Pro IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , в якому наявна сім-карта з номером оператора мобільного зв`язку « НОМЕР_3 », який є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, слід застосувати спеціальну конфіскацію та вилучити його у власність держави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 100, 314, 373, 374, 376, 394, 395, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 травня 2024 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональними органами безпеки Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного за цим вироком покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 2 (два) роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 20 березня 2024 року, на мобільний телефон IPhone 14 Pro IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , в якому наявна сім-карта з номером оператора мобільного зв`язку « НОМЕР_3 ».

На підставі ст. 96-1, п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, застосувати спеціальну конфіскацію та вилучити у власність держави мобільний телефон IPhone 14 Pro IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , в якому наявна сім-карта з номером оператора мобільного зв`язку « НОМЕР_3 ».

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію даного вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити, що інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1