Справа № 758/7569/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2024 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчої ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Подільського районного суду м. Києва клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001292 від 17.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Подільського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 звернулася до Подільського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001292 від 17.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, яке вилучено в ході особистого обшуку в порядку ч.3 ст.208 КПК України, в ОСОБА_6 17.06.2024 року.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділом Подільського УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001292 від 17.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.06.2024 приблизно о 12 год. 00 хв., ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, вчинений в умовах воєнного стану, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я особи та заволодів грошовими коштами в розмірі 2000 доларів США, що станом на 14.06.2024 за курсом НБУ становить 81 381 гривень 60 копійок.

Під час проведення першочергових оперативних заходів було встановлено, що вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

17.06.2024 в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні даного правопорушення затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

17.06.2024 слідчим Подільського УП ГУНП в м. Києві на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, з дотриманням правил ст. ст. 223, 236 КПК України, проведено обшук гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено:

- гаманець чорного кольору поміщено до спеціального пакету № 7114669, який являється речовим доказом у кримінальному провадженні;

- мобільний телефон марки «OSCAL» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 поміщено до спеціального пакету № 7114669, який являється речовим доказом у кримінальному провадженні;

- банківську карту «Ощадбанк» НОМЕР_3 , банківську карту «Альфабанк» НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , банківську карту «UKRS bank» НОМЕР_6 , банківську карту «Пумб» НОМЕР_7 , поміщено до спеціального пакету № 7114670, які являються речовим доказом у кримінальному провадженні.

Орган досудового розслідування вважає, що вищезазначені речі самостійно та в сукупності з іншими фактичними даними мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні і можуть бути використані як докази під час судового розгляду.

Вилучені речі та предмети постановою слідчого від 18.06.2024 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Орган досудового розслідування вважає, що на вилучене в ході особистого обшуку майно, необхідно накласти арешт, оскільки незастосування накладення арешту на майно може призвести до його зникнення, втрати або пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідча в судовому засіданні клопотання підтримала та просила задовольнити з підстав, у ньому наведених.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 заперечив щодо задоволення клопотання про накладення арешту на майно, оскільки вважає, що вказане майно не відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши думку учасників, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення

Згідно з ч. 10, ч. 11 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділу Подільського УП ГУ НП в м. Києві перебуває кримінальне провадження №0001292, внесене до ЄРДР 17.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні здійснює Подільська окружна прокуратура міста Києва.

17.06.2024 року слідчим в порядку ст. 208 КПК України за адресою 17.06.2024 в порядку за підозрою у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та з дотриманням правил ст. 223, 236 КПК України проведено його особистий обшук, в ході якого виявлено та вилучено:

- гаманець чорного кольору поміщено до спеціального пакету № 7114669, який являється речовим доказом у кримінальному провадженні;

- мобільний телефон марки «OSCAL» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 поміщено до спеціального пакету № 7114669, який являється речовим доказом у кримінальному провадженні;

- банківську карту «Ощадбанк» НОМЕР_3 , банківську карту «Альфабанк» НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , банківську карту «UKRS bank» НОМЕР_6 , банківську карту «Пумб» НОМЕР_7 , поміщено до спеціального пакету № 7114670, які являються речовим доказом у кримінальному провадженні.

Постановою слідчого від 18.06.2024 вилучені речі та предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

З матеріалів долучених до клопотання вбачається, що такі речі та документи можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим слідчий суддя має достатні підстави вважати, що таке майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Крім того, також є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, що є належною правовою підставою для арешту вказаного майна.

З огляду на положення ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що в органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що незастосування заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на вказане вище майно може призвести до зникнення, втрати, пошкодження чи передачі вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

У відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Із урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим, у відповідності до ч.2 ст. 171 КПК України, доведено необхідність накладення арешту на вказане майно, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, а тому незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, у зв`язку з чим накладення арешту на вказане майно є необхідною умовою досягнення дієвості кримінального провадження.

Слідчий суддя також враховує, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено, а тому, на підставі викладеного вище, слідчий суддя дійшов висновку щодо необхідності задоволення клопотання.

Керуючись ст. 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001292 від 17.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене 17.06.2024 року слідчим в порядку ст. 208 КПК України за адресою АДРЕСА_2 під час затримання та проведення особистого обшуку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

гаманець чорного кольору поміщено до спеціального пакету № 7114669;

мобільний телефон марки «OSCAL» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , які поміщено до спеціального пакету № 7114669;

банківську карту «Ощадбанк» НОМЕР_3 , банківську карту «Альфабанк» НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , банківську карту «UKRS bank» НОМЕР_6 , банківську карту «Пумб» НОМЕР_7 , які поміщено до спеціального пакету № 7114670.

Ухвала про арешт майна, у відповідності до вимог ст. 175 КПК України, виконується негайно слідчим, прокурором.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надіслати слідчому, прокурору, третій особі, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Роз`яснити, що згідно із частинами 1-2 статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7