Справа №760/1726/24 1-кп/760/2422/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2024 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0002736 від 23.09.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.308, ч.2 ст.309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Солом`янського районного суду м. Києва знаходиться кримінальне провадження №0002736 від 23.09.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.308, ч.2 ст.309 КК України.

У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про повернення прокурору обвинувального акта у вищевказаному кримінальному провадженні.

Клопотання обґрунтовується тим, що обвинувальний акт у формулюванні обвинувачення містить суперечливі і взаємовиключні обставини та твердження, які ґрунтуються виключно на припущеннях, які жодним чином не кореспондуються зі складом інкримінованого злочину; в обвинувальному акті не вказані мотиви скоєння правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 ; містяться суперечливі висновки щодо розпорядження викраденим.

На думку захисника ОСОБА_5 , виходячи з аналізу обвинувального акта, можливо зробити висновок про його некоректність з точки зору викладення фактичних даних, які підтверджують наявність суб`єктивних та об`єктивних ознак злочину, який інкримінується ОСОБА_4 , оскільки значна частина акту - це цитування положень та інструкцій по зберіганню наркотичних засобів, натомість взагалі відсутня доказова складова (зазначення) щодо фактів, мотивів та доказів, що, серед іншого, порушує право обвинуваченого на захист та справедливий судовий розгляд, закріплене як нормами національного законодавства, зокрема ст.8, 20, 21 КПК України, так і нормами міжнародних актів, а саме: п.1, пп.«а», «б» п.3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, численними рішеннями Європейського суду з прав людини.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення вищевказаного клопотання, пославшись, зокрема, на те, що відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Кримінальним процесуальним законодавством не визначено вичерпний перелік відомостей, порядок та послідовність викладу фактичних обставин. Виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення (п. 5 ч. 2 ст.291 КПК України) по суті є складовими обвинувального акту.

Формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення викладаються в обвинувальному акті в такому виді, як це вважає за правильне прокурор. Питання про узгодженість викладення в обвинувальному акті фактичних обставин справи з формулюванням обвинувачення та правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, як і конкретизація правової кваліфікації правопорушення, не можуть бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового провадження суд не вправі вдаватися до оцінки вказаних обставин.

Не підлягають розгляду в підготовчому судовому засіданні й питання, які стосуються змісту та достовірності викладених прокурором фактичних обставин кримінального правопорушення. На цій стадії суд лише встановлює відповідність процесуальної форми обвинувального акта вимогам, визначеним кримінальним процесуальним законом, не досліджуючи суть обвинувачення, а тому не вправі пропонувати прокурору зазначати в обвинувальному акті інші обставини чи події або викладати їх в інший спосіб.

Отже, на думку прокурора, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002736 від 23.09.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.308, ч.2 ст.309 КК України, вимогам КПК України відповідає.

Дослідивши матеріали справи № 760/1726/24, провадження № 1-кп/760/2422/24, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Згідно з ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Суд також ураховує Постанову ККС ВС у справі № 295/12923/19 (провадження № 51-207км21), згідно з якою значення обвинувального акта як процесуального рішення сторони обвинувачення полягає в тому, що він формалізує правову позицію обвинувачення, ініціює судовий розгляд і тим самим відкриває особі доступ до правосуддя.

Згідно з ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу;

9) дату та місце його складення та затвердження.

Суд також виходить з того, що згідно з ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу, а відповідно до ч.1 ст.315 КПК України суд проводить підготовку до судового розгляду під час підготовчого судового засідання, якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 цього Кодексу, зокрема, щодо повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Виходячи з наведеного, повноваження суду повернути прокурору обвинувальний акт має своєю підставою не формальну невідповідність цього акта вимогам закону, а наявність в ньому саме таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

З урахуванням вищезазначеного, суд доходить висновку, що викладені в клопотанні захисника ОСОБА_5 твердження щодо невідповідності обвинувального акта у кримінальному провадженні №0002736 від 23.09.2023 року вимогам КПК України свідчать про незгоду сторони захисту із проведеним досудовим розслідуванням у даному кримінальному провадженні, його оцінкою як неповного та некоретного, проте не є тими недоліками обвинувального акта, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

На підставі викладеного та керуючись стст.36, 110, 314, 315, 392 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0002736 від 23.09.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.308, ч.2 ст.309 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1