Справа № 638/4042/24
Провадження №1-кп/638/1327/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0001723 від 06 липня 2023 року стосовно

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюм Харківської області, українця, громадянина України, офіційно не одруженого, перебуває у фактичних шлюбних стосунках, зі слів виховує двох неповнолітніх дітей цивільної дружини, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою АДРЕСА_2 , інвалідності спростовує, зі слів має хронічні захворювання, у вчиненні кримінальних правопорушень- злочинів, передбачених ч.1, 2 ст. 307 КК України,-

встановив:

15.09.2023 року, точного часу в ході судового розгляду встановити не виявилось можливим, ОСОБА_6 , маючи прямий умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, реалізуючи свій злочинний намір, переслідуючи мету особистого збагачення за рахунок злочинної діяльності, перебуваючи поблизу буд. 2, по вул. Колодязній в м. Ізюм Харківської області, придбав у невстановленої особи особливо небезпечну психотропну речовину PVP, яку незаконно зберігав при собі з метою збуту. Далі, 15.09.2023 об 11 годині 40 хвилин ОСОБА_6 , в ході проведення працівниками УКР контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, знаходячись поблизу буд. 27 по проспекту Незалежності в м. Ізюм Харківської області, діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, незаконно збув ОСОБА_7 зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, за що отримав від останнього грошові кошти в сумі 350 гривень.

15.09.2023 о 12 годині 10 хвилин на вулиці біля будинку №13 по вул. Гоголя в м. Ізюм Харківської області, в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки працівниками УКР у ОСОБА_7 вилучений, придбаний ним у ОСОБА_6 , вищевказаний зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої заборонено 1-феніл-2піролідин-1-іл-пентан-1-он (PVP), масою (кількісним вмістом) PVP - 0,045 грам.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України тобто незаконний збут психотропних речовин.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 , 06.12.2023 приблизно о 09 годині 40 хвилин в ході проведення працівниками УКР контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, знаходячись поблизу буд. 27 по проспекту Незалежності в м. Ізюм Харківської області, повторно, діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, незаконно збув ОСОБА_7 полімерний зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка являється психотропною речовиною «PVP», за що отримав від останнього грошові кошти в сумі 600,00 гривень.

06.12.2023 о 09 годині 50 хвилин по 10 годину 05 хвилин на вулиці біля будинку №5 по вул. Пушкінській в м. Ізюм Харківської області, в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки працівниками УКР у ОСОБА_7 вилучений придбаний ним у ОСОБА_6 вищевказаний полімерний зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка, згідно висновку експертизи дослідження матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої заборонено 1-феніл-2піролідин-1-іл-пентан-1-он (PVP), масою (кількісним вмістом) PVP - 0,1113 грам.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України тобто незаконний збут психотропних речовин, вчинений повторно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1,2 ст. 307 КК України, визнав повністю та пояснив, що при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, він дійсно з 15 вересня 2023 року та 06 грудня 2023 року в м. Ізюм Харківської області збував психотропні речовини «солі» своєму сусідові ОСОБА_7 . Вказані психотропи він купував, а потім приносив і продавав сусідові, який платив йому кошти за вказані «солі», у подальшому вони разом могли курити психотропні засоби. ОСОБА_6 повідомив, що він щоденно сам вживав заборонені речовини, тому, що був сильно залежним, наразі він відмовився від вживання вказаних заборонених психотропних речовин. Просив суворо його не карати.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 та інші учасники судового провадження у судовому засіданні не оспорювали вказані вище фактичні обставини справи, суд відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, які ніким не оспорюються.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Аналізуючи вищевикладені докази суд висновує, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст. 307 КК України кваліфіковані вірно, так як він, своїми умисними діями вчинив незаконний збут психотропних речовин, а також за ч.2 ст. 307 КК України незаконний збут психотропних речовин, вчинений повторно.

При визначенні обвинуваченому ОСОБА_6 виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення-злочину, данні про особу обвинуваченого, який не працює, має фактичні шлюбні стосунки, зі слів виховує неповнолітніх дітей цивільної дружини, раніше не судимий, на диспансерному обліку в ОДН та МПНД не перебуває, має хронічне дерматологічне захворювання.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом визнаються щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи приписи ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, приймаючи до уваги дані, які характеризують особу ОСОБА_6 , наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, відношення до скоєного злочину, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення-злочину, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства, з призначенням йому міри покарання, у межах санкцій ч.1 ст.307 та ч.2 ст. 307 КК України, а саме у виді позбавлення волі на відповідний строк.

Суд вважає, що таке покарання відповідатиме гуманності й справедливості, та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечуватиме співрозмірність діяння та кари, відповідатиме таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Приписами ст. 373 КПК України встановлено, що обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», «Кобець проти України», «Ірландія проти Сполученого Королівства» та ін.).

Статтею 91 КПК України, серед обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачено подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання.

Крім того, відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Крім цього, обвинуваченому у кримінальному провадженні під час досудового слідства та на стадії судового розгляду запобіжний захід обирався як тримання під вартою, його затримано в порядку ст. 208 КПК України 06 грудня 2023 року

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набранням вироком законної сили, суд вважає необхідним залишити без змін тримання під вартою в умовах ДУ « Харківський слідчий ізолятор».

Процесуальні витрати необхідно стягнути з ОСОБА_6 .

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону у виді 5 ( п`яти) років позбавлення волі, з відбуттям покарання в кримінально - виконавчій установі закритого типу.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону у виді 6 ( шести) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, з відбуттям покарання в кримінально - виконавчій установі закритого типу.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинанням менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_6 призначити покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна з відбуттям покарання в кримінально - виконавчій установі закритого типу.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_6 рахувати з моменту фактичного затримання з 06 грудня 2023 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний щодо засудженого ОСОБА_6 залишити без змін тримання під вартою в ДУ « Харківський слідчий ізолятор».

Позовні вимоги не заявлені.

Судові витрати за проведення у кримінальному провадженні експертних досліджень № СЕ-19/121-23/29628 від 16 січня 2024 року та № СЕ-19/121-23/29626 від 22.12.2023 року у сумі 9844,64 стягнути з ОСОБА_6 ІПН НОМЕР_1 на користь держави.

До набрання вироком законої сили, залишити без скасувань ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 12 грудня 2023 року про арешт майна.

Речові докази відповідно до постанови про визнання речовими доказами від 16 вересня 2023 року- кошти- конфіскувати, речові докази відповідно до постанови про визнання речовими доказами від 06 грудня 2023 року- металевий предмет з прищепкою на кінці, чек білого кольору, металевий предмет схожий на засіб для куріння, полімерна пляшка, змиви- знищити, речові докази відповідно до постанови про визнання речовими доказами від 06 грудня 2023 року- зберігати з матеріалами кримінального провадження, речові докази відповідно до постанови про визнання речовими доказами від 28 лютого 2024 року- зберігати з матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду, протягом 30 діб з моменту проголошення, а засудженим ОСОБА_6 в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору та захисникові. Учасники судового провадження мають право отримати в Дзержинському райсуді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок постановлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Повний текст вироку складено 13 березня 2024 року.

Суддя ОСОБА_8