Справа № 639/3305/24
Провадження № 1-кс/639/779/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2024 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000549 від 07.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

На розгляд до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , в якому прокурор просить:

накласти арешт на майно, з метою забезпечення збереження речових доказів, яке було вилучено 07.06.2024 під час проведення огляду місця події у прийомній громадян адміністративної будівлі ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: золотий хрестик з пошкодженням вушка на чорному шнурку;

- вилучений золотий хрестик з пошкодженням вушка на чорному шнурку, після накладення арешту на майно, зберігати в камері зберігання речових доказів ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області.

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні СВ ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000549 від 07.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Процесуальне керівництво в зазначеному кримінальному провадження здійснює Новобаварська окружна прокуратура м. Харкова.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи засудженим 08.06.2017 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на шлях виправлення і перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та, маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість, під час дії воєнного стану, повторно вчинив злочин проти власності за таких обставин:

Так, ОСОБА_4 06 червня 2024 року близько 22 години 00 хвилин перебував поблизу території КЗ «Харківська спеціалізована школа № 162» за адресою: АДРЕСА_2 , де він помітив раніше незнайомого йому ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мав при собі на шиї чорний шнурок із золотим хрестиком, і вирішив підійти до останнього з метою спілкування.

Під час спілкування з ОСОБА_5 , ОСОБА_4 вказав останньому на те, що він має на шиї незаправлений хрестик та попросив відійти у сторону. Далі, маючи злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння золотим хрестиком належним потерпілому ОСОБА_5 , із корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, діючи повторно, у період воєнного стану, поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань російської федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаними про Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закон України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», несподівано для ОСОБА_5 , ОСОБА_4 ривком правої руки зірвав шнурок із хрестиком з шиї потерпілого.

Після цього ОСОБА_4 , з метою доведення до кінця свого злочинного умислу, направленого на відкрите заволодіння чужим майном, поклавши у карман штанів майно потерпілого, розпочав швидко від нього відходити з місця події.

Таким чином, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав за необхідне, для відкритого заволодіння майном ОСОБА_5 .

В результаті протиправного діяння ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

В ході огляду місця події 07.06.2024, проведеного слідчим СВ ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 у період часу з 01 год 15 хв до 01 год 30 хв у прийомній громадян адміністративної будівлі ВП № 1 ХРУП АДРЕСА_3 , громадянин ОСОБА_5 добровільно видав співробітникам поліції золотий хрестик з пошкодженням вушка на чорному шнурку, який було вилучено і поміщено до паперового експертного конверту.

Постановою старшого слідчого СВ ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 від 07.06.2024 вказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000549 від 07.06.2024.

В клопотання зазначається, що повернення вилученого майна може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню та встановлення усього кола осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення, оскільки у разі повернення зазначених речей можуть бути вжиті заходи та вчинені дії, направлені на їх знищення, що може взагалі унеможливити встановлення істини у кримінальному проваджені, а також призначення та проведення необхідних судових експертиз.

На підставі викладеного, з метою збереження речових доказів та забезпечення доказової бази у кримінальному провадженні, прокурор просить накласти арешт на вищезазначене майно.

Прокурор Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 на адресу суду надала заяву про розгляд клопотання без її участі, в якій зазначає, що клопотання про арешт майна підтримує та просить задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, шляхом направлення повідомлення про виклик на його номер телефону в додатку «VIBER», заяви чи клопотань на адресу суду не надав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття у судове засідання прокурора та потерпілого не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна.

Дослідивши надані до суду матеріали кримінального провадження та оцінивши доводи заявленого клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора про арешт майна, з огляду на таке.

Судовим розглядом встановлено, що у провадженні СВ ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000549 від 07.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

07 червня 2024 року у період часу з 01 години 15 хвилин по 01 годину 30 хвилин слідчим СВ ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 було проведено огляд місця події у прийомній громадян адміністративної будівлі ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, розташованій за адресою: м. Харків, просп. Любові Малої, 45, в ході якогопотерпілий ОСОБА_5 , перебуваючи разом із законним представником ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , добровільно видав співробітникам поліції золотий хрестик з пошкодженням вушка на чорному шнурку, який було вилучено, поміщено до паперового експертного конверту та опечатано.

Постановою старшого слідчого СВ ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 від 07.06.2024 вказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000549 від 07.06.2024.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 168, ст. 236 КПК України, тимчасове вилучення майна, речей та документів, які мають значення для кримінального провадження, може здійснюватися під час огляду.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Підставою для накладення арешту на майно є факт вилучення вищевказаного майна, яке має доказове значення вчинення кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Метою накладення арешту на вказані речові докази є їх збереження.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про арешт майна є законним та обґрунтованим.

Разом з тим, ч. 4 ст. 173 КПК України передбачає, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

З урахуванням фактичних обставин справи та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в цьому кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку, що спосіб накладення арешту на майно, шляхом заборони відчуження та розпорядження цим майно, з передачею майна на відповідальне зберігання володільцеві, буде менш обтяжливим та співмірним інтересам власника майна та дотримання завдань кримінального провадження, згідно норм ст. 2 КПК України.

Саме такий спосіб та місце зберігання майна (золотого хрестика на чорному шнурку), на переконання слідчого судді, є ефективним, оскільки буде сприяти дієвості кримінального провадження, завданням досудового розслідування та захисту прав заінтересованої особи.

Отже, з урахуванням викладених обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора про арешт майна підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 167, 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000549 від 07.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, з метою забезпечення збереження речових доказів, шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження майно, яке було вилучено 07.06.2024 під час проведення огляду місця події у прийомній громадян адміністративної будівлі ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- на золотий хрестик з пошкодженням вушка на чорному шнурку.

Після проведення необхідних слідчих (розшукових) дій та судових експертиз зазначене майно повернути на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або його законному представнику ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Попередити ОСОБА_5 та ОСОБА_8 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України (незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт) про необхідність збереження арештованого майна.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Копію ухвали негайно після її постановлення направити слідчому, прокурору та потерпілому.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Слідчий суддя ОСОБА_1