ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/3788/24 Номер провадження 11-сс/814/314/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчук від 09 квітня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 квітня 2024 року за №0000126, відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП у Полтавській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 .

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кременчук Полтавської обл., проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ,

застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 20 до 06 години з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, до 07 червня 2024 року.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обставини й тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбачене за його вчинення покарання, особу підозрюваного, його поведінку та недоведеність стороною обвинувачення недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_8 , щоб запобігти вказаним вище ризикам.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчук від 09 квітня 2024 року, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів. Свої вимоги мотивує тим, що слідчий суддя не врахував те, що з урахуванням наявності ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, тяжкості та обставин інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, даних про його особу, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою без визначення застави не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, позицію прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та водночас підтвердив відсутність фактів порушення ОСОБА_8 умов застосованого йому слідчим суддею запобіжного заходу, те, що останній визнає винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину та потерпілий був допитаний під час досудового розслідування, думку підозрюваного і його захисника, які, зокрема, посилаючись на визнання ОСОБА_8 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, його працевлаштування на будівництві та належну процесуальну поведінку, заперечили проти задоволення апеляційної скарги, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Статтею 404 КПК України регламентовано, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У силу ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як визначено в ч.ч.1, 2, 4 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх вказаних вище обставин.

Якщо ж при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби та може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП у Полтавській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 квітня 2024 року за №0000126 (а.п.4).

Досудовим розслідуванням установлено, що 06 квітня 2024 року приблизно о 23 годині ОСОБА_8 у кухонній кімнаті по АДРЕСА_2 . у ході спільного вживання алкогольних напоїв із ОСОБА_10 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин умисно наніс йому два удари ножем у ділянку грудної клітини, заподіявши останньому тяжке тілесне ушкодження.

07 квітня 2024 року слідчий ОСОБА_11 , за погодженням із прокурором ОСОБА_6 , повідомила ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України (а.п.25-28).

09 квітня 2024 року слідчий ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчук із клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, мотивуючи наявністю: обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, ризиків, визначених у п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та неможливістю запобігти вказаним вище ризикам шляхом застосування ОСОБА_8 інших більш м`яких запобіжних заходів (а.п.1-48).

09 квітня 2024 року слідчий суддя за результатами розгляду наведеного вище клопотання застосував підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 20 до 06 години з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України (а.п.55-56).

Із необхідністю обрання визначеного слідчим суддею запобіжного заходу ОСОБА_8 погоджується і колегія суддів, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків слідчого судді.

Як убачається з матеріалів справи, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, ніким із учасників провадження не оспорюється та відповідно до матеріалів, доданих до клопотання слідчого, підтверджується вагомими доказами, на підставі розумної оцінки сукупності яких слідчий суддя правильно визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, підозра в якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

У свою чергу, колегія суддів уважає наявним існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки обставини, на які посилається орган досудового розслідування в клопотанні та доведені прокурором у судовому засіданні, дають підстави вважати про наявність певного ступеню ймовірності того, що ОСОБА_8 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого й свідків, учинити інше кримінальне правопорушення.

Розглядаючи ж клопотання слідчого про застосування підозрюваному запобіжного заходу, слідчий суддя врахував також тяжкість і конкретні обставини інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбачене за його вчинення покарання, дані про особу підозрюваного, який судимий (за кримінальні правопорушення проти власності), має соціальні зв`язки, проживає з матір`ю в належному їй житлі, неофіційно працює, сприяє органу досудового розслідування у проведенні слідства, даючи показання та беручи участь у проведенні всіх необхідних слідчих дій, надає грошову допомогу на лікування потерпілому, вік та стан здоров`я ОСОБА_8 .

Наведені вище дані про особу підозрюваного прокурором не спростовано, а навпаки підтверджено в суді апеляційної інстанції належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 .

Разом з цим, під час розгляду клопотання та апеляційної скарги сторона обвинувачення не довела обставину, передбачену п.3 ч.1 ст.194 КПК України - недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_8 , ніж тримання під вартою, для запобігання встановленим вище ризикам.

Так, кримінальним процесуальним законом установлено презумпцію застосування більш м`якого запобіжного заходу, якщо не доведено, що він не є достатнім для досягнення мети запобіжного заходу. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид запобіжного заходу є недостатнім покладається на сторону обвинувачення.

Поряд із загальною та особливою складовими підставами для застосування запобіжного заходу слідчий суддя повинен також ураховувати обставини, зазначені в ст.178 КПК України, й оцінити їх у сукупності. До того ж, перелік таких обставин не є вичерпним.

При цьому, законодавцем підкреслюється, що застосування запобіжного заходу не має карального характеру, а його метою є саме забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, з тим щоб орган досудового розслідування зміг виконати завдання передбачені ст.2 КПК України.

Колегія суддів, окрім урахованого слідчим суддею, також ураховує те, що підозрюваний дотримується умов застосованого йому слідчим суддею запобіжного заходу, визнає винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину, що підтверджено прокурором у суді апеляційної інстанції, самостійно у визначений апеляційним судом час брав участь у судовому засіданні в розгляді апеляційної скарги сторони обвинувачення, в якій порушувалося питання про погіршення його становища шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. А, отже, й апелянтом не обґрунтовано, чому за наведених вище обставин неможливо досягти мети запобіжного заходу в умовах систематичного контролю за поведінкою підозрюваного не лише шляхом обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_8 належить застосувати запобіжний захід, пов`язаний з ізоляцією останнього в житлі в нічний період доби та покладенням на нього відповідних обов`язків із метою контролю за його поведінкою, оскільки запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби узгоджуватиметься з метою його застосування та буде достатнім стримуючим засобом, щоб забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, при цьому, відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства й вимогами захисту основоположних прав особи та не становитиме "особистий надмірний тягар для особи".

Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали, не знайшли свого підтвердження.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване судове рішення, не встановлено.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчук від 09 квітня 2024 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4