У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/3555/24

№ 1-кс/183/1000/24

30 травня 2024 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000116 від 11 квітня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.1 ст.249 КК України, про арешт майна,

в с т а н о в и в :

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання прокурора Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000116 від 11 квітня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.1 ст.249 КК України, про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 11 квітня 2024 року о 03 годині 10 хвилин слідчим СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області проведено огляд місця події на ділянці місцевості біля русла р. Самара поблизу вул. Самарська в с. Новоселівка, Новомосковського району.

Під час огляду виявлено двох осіб ( ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ), які без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог ст. 52-1 ЗУ «Про тваринний світ» та п.3.15, «Правил любительського рибальства», де зазначено, що забороняється лов водних живих ресурсів з використанням промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих та інших матеріалів усіх видів і найменувань, тобто не маючи належного, законного дозволу на зайняття рибним добувним промислом, виданого компетентним органом, на гумовому човні марки «Storm» зеленого кольору з 2-ма веслами, використовуючи заборонені знаряддя лову 4 рибальські сітки, довжиною 70 метрів кожна (діаметр вічка 45 мм., висота кожної сітки 2 метрів), перебуваючи на руслі р. Самара поблизу вул. Самарська в с. Новоселівка, Новомосковського району, Дніпропетровської області, здійснили незаконний вилов риби, а саме: «карась сріблястий» в кількості 84 екземплярів.

Під час огляду предмети правопорушення - (риба в кількості 84 екземплярів) та знаряддя лову, вилучено до Новомосковського РВП ГУ НП в Дніпропетровській області .

За вказаним фактом дізнавачем сектору дізнання Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області 11 квітня 2024 року внесено відомості до ЄРДР за №0000116 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.249 КК України.

11 квітня 2024 року тимчасово вилучене майно, а саме риба виду «карась сріблястий» в кількості 84 екземпляри, 4 рибальські сітки, довжиною кожна 70 метрів (діаметр вічка 45 мм., висота кожної сітки 2 метрів), плав засіб човен зеленого кольору, марки «Storm» з 2-ма веслами по кримінальному провадженню №0000116 визнані та залучені речовими доказами.

28 травня 2024 року за погодженням з процесуальним керівником у кримінальному провадженні №0000116 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.249 КК України.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна №377060952 від 02 травня 2024 року встановлено, що у ОСОБА_5 наявне майно а саме: гараж, загальною площею 40.3 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В рамках кримінального провадження №0000116 Управлінням Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм було подано цивільний позов, який долучено до матеріалів кримінального провадження.

Оскільки під час досудового розслідування встановлено, що розмір матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, становить 132 804,00 гривень, яка на даний час не відшкодована, у прокурора виникла необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 , з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Не застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до приховування, втрати, знищення, використання, передачі майна, що в свою чергу може у майбутньому перешкодити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 , розуміючи, що його діями завдано шкоду Управлінню Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм, а також необхідність її відшкодування, розуміючи можливість застосування арешту його майна, має можливість здійснити відчуження вказаного для приховування наявності будь-якого нерухомого майна, що перебуває у його власності.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Прокурор просить накласти арешт на нерухоме майно а саме: гараж загальною площею 40.3 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_5 шляхом заборони розпорядження та відчуження.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

За таких обставин слідчий суддя вважає, за можливе розглядати клопотання без участі прокурора.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 107 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим і здійснюється в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши надані матеріали, приходжу до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Прокурор в своєму клопотанні посилається на п.4 ч.2 ст.170 КПК України, відповідно до якого арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При цьому, прокурор надав до клопотання цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків, завданих кримінальним правопорушенням в розмірі 132 804,00 грн.

Водночас, відповідно до ч.8 ст.170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Однак, всупереч вимогам вищевказаної норми кримінального процесуального закону, прокурором не долучено до клопотання доказів наявності оцінки майна, на яке він просить накласти арешт, що позбавляє суд можливості визначитися зі співмірністю вартості майна, на яке прокурор просить накласти арешт, розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та зазначеній у цивільному позові.

Крім того, прокурор у своєму клопотанні просить накласти арешт на нерухоме майно а саме: гараж загальною площею 40.3 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_5 шляхом заборони розпорядження та відчуження.

Однак, згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Такі докази прокурором надані не були.

За таких обставин слідчий суддя вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 98, 107, 170, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання прокурора Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000116 від 11 квітня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.1 ст.249 КК України, про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1