Провадження №1-кп/523/773/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2024 року

Суворовський районний суд м. Одеси в складі ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представника потерпілих ОСОБА_6 , в присутності обвинувачених, розглянувши в судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000119 по звинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 , у скоєнні кримінального правопорушення за ст.ст. 187 ч. 4, 263 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Суворовського районного суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000119 по звинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 , у скоєнні кримінального правопорушення за ст.ст. 187 ч. 4, 263 ч. 1 КК України.

Прокурором було подано письмове клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно обвинувачених та покладення на них обов`язків відповідно до ч. 5 ст.194 КПК України, оскільки запобіжний захід відносно них припинив свою дію та вони скоїли тяжкі кримінальні правопорушення, не працевлаштовані, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, крім того з місця скоєння кримінальних правопорушень зникли, тому є наявність ризиків, що вони можуть і далі переховуватись від суду.

Вислухавши загальну думку захисників обвинувачених, які не заперечувала проти задоволення клопотання, однак просили застосувати до їх підзахисних запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби, обвинувачених, які підтримали думку своїх захисників, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Зі змісту положень ч. 4 ст. 176 вказаного Кодексу, запобіжні заходи під час судового провадження застосовуються судом за клопотанням прокурора, а зі ст. 178 цього Кодексу слідує, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності визначені цією нормою закону обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей; дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів; розмір майнової шкоди та інше.

Стаття 177 КПК України, встановлює, що наряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з цим, ст. 178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Таким чином, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 331 КПК України, підстави ст. 177 КПК України, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання винуватим, з метою запобігти незаконним діям обвинувачених, а саме переховуватись від правосуддя, впливати на свідків, потерпілих та можливості скоєння ним нових правопорушень, думки учасників кримінального провадження.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 та ОСОБА_7 кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 187 ч. 4, 263 ч. 1 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави судді вважати, що обвинувачений може вдатися до спроб будь - яким чином перешкодити кримінальному провадженню.

Вимогами ч. 3 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1)виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Наведені обставини у контексті Конституційних та Конвенційних принципів поваги до особистої свободи людини, з огляду на не встановлення й не доведення прокурором в судовому засіданні наявності підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою конкретної особи, їх обґрунтованості та достатності, уявляє собою порушення вимог п. 4 ст. 5 Конвенції, а також унеможливлюють за відсутності належного письмового клопотання сторони обвинувачення суду дійти висновку про наявність підстав для продовження такого запобіжного заходу.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе продовжити відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_11 обов`язки, передбачені ст. 194 ч. 5 КПК України в наслідок застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з можливістю відвідувати заклади МОЗ, а також користуватися бомбосховищами під час оголошення повітряної тривоги.

Відповідно до вимог ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні кримінального злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, а також враховуючи особи обвинувачених, які не працюють та не мають постійного джерела прибутку, у зв`язку із чим можуть продовжити свою злочинну діяльність та вчиняти інші аналогічні правопорушення, а також враховуючи стан здоров`я, продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно обвинувачених підлягає продовженню з раніше покладеними на них обов`язками, однак із наданням обвинуваченому ОСОБА_11 можливості, при потребі, відвідувати заклади охорони здоров`я та обом обвинуваченим при оголошенні повітряної тривоги користуватися бомбосховищами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 177, 178, 183, 331, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити відносно ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин, строком на 2 (два) місяці, за винятком відвідування, при потребі, закладів охорони здоров`я та при оголошенні повітряної тривоги безперешкодно користуватися бомбосховищами.

Покласти на ОСОБА_12 обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

-прибувати за кожною вимогою до прокурора або суду;

-не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;

-повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

-утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими по справі.

Роз`яснити обвинуваченим, що відповідно до ч.ч. 8, 10, 11 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Строк дії ухвали складає 2 місяці, тобто до 31.07.2024 року включно.

Продовжити відносно ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: м АДРЕСА_2 з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин, строком на 2 (два) місяці, за винятком відвідування, при потребі, закладів охорони здоров`я, та при оголошенні повітряної тривоги безперешкодно користуватися бомбосховищами.

Покласти на ОСОБА_11 обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

-прибувати за кожною вимогою до прокурора або суду;

-не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;

-повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

-утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими по справі.

Роз`яснити обвинуваченим, що відповідно до ч.ч. 8, 10, 11 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Строк дії ухвали складає 2 місяці, тобто до 31.07.2024 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1