Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/115/22
провадження № 1-кп/624/6/24
УХВАЛА

Іменем України

смт Кегичівка 29 квітня 2024 року

Кегичівський районний суд Харківської області у складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

за результатами судового засіданні у кримінальному провадженні №0000008 від 17 січня 2022 року, за обвинувальним актом відносно якого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Кегичівка Кегичівського району Харківської області, українець, громадянин України, не одружений, освіта середня-спеціальна, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, не працює, інвалідності не має, військовозобов`язаний, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засуджений,

- у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На підставі судового наказу виданого Кегичівського районним судом Харківської області від 05 серпня 2019 року, у справі № 624/350/19 про стягнення аліментів, ОСОБА_4 , зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь матері ОСОБА_6 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця починаючи з 04 червня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

09 серпня 2019 року на підставі судового наказу виданого Кегичівського районним судом Харківської області від 05 серпня 2019 року по справі № 624/350/19, Кегичівським відділом ДВС у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 про примусове стягнення з ОСОБА_4 коштів на утримання неповнолітньої доньки.

Однак, ОСОБА_4 якому було відомо про обов`язковість виконання судового наказу Кегичівського районним судом Харківської області від 05 серпня 2019 року по справі № 624/350/19 та який під час виконавчого провадження неодноразово попереджався працівниками Кегичівського відділу ДВС у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про необхідність сплачувати кошти на утримання неповнолітньої доньки, а також про відповідальність за ухилення від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання неповнолітньої доньки, але будучи фізично здоровим та маючи реальну змогу працювати та виконувати рішення суду, маючи умисел на ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), ігноруючи рішення суду та ухиляючись від його виконання, систематично не сплачував аліменти.

Так, ОСОБА_4 не маючи наміру працювати задля заробітку коштів на утримання своєї неповнолітньої доньки, тобто маючи прямий злочинний умисел на злісне ухилення від сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки, в Кегичівській районній філії Харківського обласного центру зайнятості перебував на обліку з 21 грудня 2018 року по 02 квітня 2019 року.

3 25 січня 2022 року поставлений на облік в Кегичівській районній філії Харківського обласного центру зайнятості з виплатою допомоги по безробіттю. Крім того, ОСОБА_4 обмежень до фізичної праці та протипоказань по стану здоров`я не має, заходів щодо працевлаштування не вживав, однак отримував певний дохід від тимчасових заробітків, які жодним чином не легалізував, кошти на утримання дитини (аліменти) систематично не сплачував, участі у вихованні неповнолітньої дитини не приймав, будь-якої іншої допомоги не надавав.

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною, Держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»). Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ст.11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно положень ч.1 ст.3 Конвенції ООН, ч.ч. 7, 8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини і тим більше, при захисті одного із основних прав дитини права на утримання.

Таке право кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дитину до її повноліття, який закріплений в Основному Законі (ст. 51 Конституції України), а також в Сімейному кодексі (ст.180) та гарантується Державою. В свою чергу, статтею 15 Сімейного кодексу чітко регламентовано, що сімейні обов`язки не можуть бути перекладені на іншу особу.

Предметом кримінального правопорушення, яке аналізується, є кошти, що за рішенням суду підлягають сплаті на утримання дітей.

З об`єктивної сторони кримінальне правопорушення, передбачене ст. 164 КК України, може бути вчинене у формі злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Під злісним ухиленням від сплати коштів на утримання дітей (аліментів) слід розуміти будь-які діяння боржника, спрямовані на невиконання рішення суду (приховування доходів, зміну місця проживання чи місця роботи без повідомлення державного виконавця, приватного виконавця тощо), які призвели до виникнення заборгованості зі сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за три місяці відповідних платежів.

При цьому діяння можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку.

За змістом ст.27 Конвенції ООН та вимог ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» саме батьки несуть основну відповідальність за забезпечення фінансових можливостей та умов життя, необхідних для розвитку дитини, яка потребує піклування кожного дня, а тому, навіть у випадку тимчасової втрати доходу, батьки зобов`язані невідкладно вжити всіх необхідних заходів для її забезпечення, зокрема шляхом працевлаштування на іншу роботу чи звернення до центру зайнятості.

Враховуючи, що ОСОБА_4 не виконує судовий наказ Кегичівського районного суду Харківської області від 05 серпня 2019 року по справі № 624/350/19 про стягнення аліментів і таким чином умисно, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання його неповнолітньої дитини ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим відповідно до розрахунку за АСВП НОМЕР_1 заборгованості зі сплати аліментів за період часу починаючи з 16 вересня 2019 року по грудень 2021 року, виникла заборгованість у сумі 40571,07 грн, що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів.

Отже, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 1 ст. 164 КК України.

Потерпіла зазначила, що претензій до обвинуваченого не має ні матеріального ні морального характеру. Просить справу закрити у зв`язку з відмовою від обвинувачення, про що також надала заяву.

Прокурор та обвинувачений проти задоволення клопотання та проти закриття кримінального провадження на цих підставах не заперечили.

Від захисника заперечень та клопотань не надійшло.

Розглянувши клопотання, заслухавши та взявши до уваги думку учасників провадження, суд доходить висновку, що воно підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ч. 1 ст. 477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 цієї ж статті провадження по кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України відносяться до кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 26 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Встановлено, що відмова потерпілої від обвинувачення є добровільною, клопотання відповідає її вільному волевиявленню.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що кримінальне провадження слід закрити відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не застосовувався, арешт на майно не накладався, процесуальні витрати та речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 284, ч. 2 ст. 369, ч. 1 ст. 372, ч. 2 ст. 392, п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, у зв`язку з відмовою від обвинувачення потерпілої ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області, через районний суд, протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1