Справа № 487/4537/24
Провадження № 1-кс/487/3155/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2024 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів учинених в умовах збройного конфлікту СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_5 про дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001353 від 25.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу розслідування злочинів учинених в умовах збройного конфлікту СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування (in absentia) у кримінальному провадженні № 0001353 від 25.07.2023 стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина російської федерації, уродженця м. Оренбурга російської федерації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, щозібрані у кримінальному провадженні докази беззаперечно вказують на те, що підозрюваний ОСОБА_7 належним чином повідомлений про проведення стосовно нього досудового розслідування, набуття ним статусу підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, про необхідність явки до Слідчого управління ГУНП в Херсонській області для проведення слідчих та процесуальних дій, а також на те, що підозрюваний переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності на тимчасово окупованій території України.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Захисник в судовому засіданні просив прийняти рішення на розсуд суду.

Слідчий суддя, заслухавши учасників кримінального провадження, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч 2 ст. 1 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Згідно зі ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень глави «Особливості спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень».

Частиною 2 статті 297-1 КПК України визначено, що спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, в тому числі у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 111, 408 КК України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук. Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до ст. 297-2 КПК України з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування до слідчого судді має право звернутися прокурор або слідчий за погодженням з прокурором.

У клопотанні про здійснення спеціального досудового розслідування з підстав, передбачених цим Кодексом, крім передбачених абзацом другим частини другої статті 297-1 цього Кодексу, зазначаються:

1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;

2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на обставини;

4) відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або відомості про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук;

5) виклад обставин про те, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності;

6) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання.

Згідно з ч. 1 ст. 297-4 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування, якщо прокурор, слідчий не доведе, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук, та/або уповноваженим органом прийнято рішення про передачу підозрюваного для обміну як військовополоненого та такий обмін відбувся.

Під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри особи щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення. За наслідками розгляду клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає мотиви задоволення або відмови у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування (ч.ч. 2,3 ст. 297-4 КПК України).

Відділом розслідування злочинів учинених в умовах збройного конфлікту СУ ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001353 від 25.07.2023 за підозрою громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України, тобто:

- у порушеннях законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, поєднані з умисним вбивством.

Під час здійснення досудового розслідування встановлено наступні фактичні обставини вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

З лютого 2014 року до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією Російської Федерації проти України та окупацією частини території України. У ході вказаного міжнародного збройного конфлікту 24 лютого 2022 року президент РФ оголосив початок так званої спеціальної військової операції, що полягала у здійсненні повномасштабного вторгнення ЗС РФ, інших збройних формувань РФ та підконтрольних їм угруповань іррегулярних збройних формувань на територію України.

Факт повномасштабного збройного вторгнення на територію України не приховувався владою РФ, а також встановлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема резолюцією Генеральної Асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022 «Про агресію проти України», п. п. 1, 3 Висновку 300(2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії Російської Федерації проти України», п. п. 17, 18 наказу Міжнародного Суду ООН від 16.03.2022 за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього (Україна проти РФ та ін.)».

Відповідно до ст. 2, спільної для Женевських конвенцій про захист жертв війни 1949 року, ці конвенції, як і інші акти законів і звичаїв війни (міжнародного гуманітарного права), застосовуються до всіх випадків оголошеної війни чи будь-якого іншого збройного конфлікту, що може виникнути між двома чи більше Високими Договірними Сторонами, навіть якщо одна з них не визнає стану війни, у тому числі до всіх випадків часткової або цілковитої окупації Високої Договірної Сторони, навіть якщо ця окупація не натрапляє на жодний збройний спротив.

Таким чином, із 19.02.2014 до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією рф проти України, окупацією частини території України, що вказує на поширення дії на території України законів та звичаїв війни (норм міжнародного гуманітарного права).

Водночас, відповідно до Конвенції про захист цивільного населення під час війни, підписаної у м. Женеві 12.08.1949, учасниками якої є, зокрема, Україна та Російська Федерація (далі за текстом Конвенція), сторони домовилися, що з особами, які не беруть активної участі в бойових діях, у тому числі з особами зі складу збройних сил, що склали зброю, а також із тими, хто «horsdecombat» унаслідок хвороби, поранення, затримання чи з будь-якої іншої причини, поводяться гуманно, без будь-якої ворожої дискримінації, причиною якої слугують раса, колір шкіри, релігія чи вірування, стать, походження чи майновий стан чи будь-які інші подібні критерії.

Із цією метою є забороненими й залишатимуться забороненими будь-коли та будь-де такі діяння стосовно зазначених вище осіб:

a) насилля над життям й особистістю, зокрема всі види вбивств, завдання каліцтва, жорстоке поводження й тортури;

b) захоплення заручників;

c) наруга над людською гідністю, зокрема образливе та принизливе поводження;

d) засудження та застосування покарання без попереднього судового рішення, винесеного судом, який створено належним чином і який надає судові гарантії, визнані цивілізованими народами як необхідні (стаття 3 Конвенції).

Відповідно до положень ст. 27 Конвенції особи, що перебувають під захистом, мають право за будь-яких обставин на особисту повагу, повагу до своєї честі, права на сім`ю, їхніх релігійних переконань та обрядів, звичок та звичаїв. До них завжди слід ставитися гуманно й захищати їх, зокрема, від будь-якого акту насильства чи залякування, від образ та цікавості натовпу.

З урахуванням положень стосовно здоров`я, віку та статі, сторона конфлікту, під владою якої є особи, що перебувають під захистом, має право поводитися з усіма ними однаково, без жодної дискримінації, зокрема стосовно раси, релігії або політичних переконань.

Згідно зі ст. 32 Конвенції Високі Договірні Сторони спеціально дають згоду на те, що їм забороняється застосування будь-яких заходів, які можуть завдати фізичних страждань або призвести до знищення осіб, що перебувають під захистом, які є під їхньою владою. Ця заборона поширюється не лише на вбивства, тортури, тілесні покарання, калічення та медичні чи наукові досліди, які не викликані потребою лікування особи, що перебуває під захистом, а й на будь-яке інше брутальне поводження з боку як цивільних, так і військових властей.

Відповідно до ст. 147 Конвенції заборонено вбивство, тортури або нелюдяне поводження, зокрема біологічні експерименти, які умисно спричиняють великі страждання чи серйозні травми тілу чи здоров`ю.

Статтею 43 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I) від 8 червня 1977 року (далі за текстом Протокол І або Додатковий протокол І) передбачено, що збройні сили сторони, що перебуває в конфлікті, складаються з усіх організованих збройних сил, груп і підрозділів, що перебувають під командуванням особи, відповідальної перед цією стороною за поведінку своїх підлеглих, навіть якщо ця сторона представлена урядом чи властями, не визнаними супротивною стороною. Такі збройні сили підпорядковані внутрішній дисциплінарній системі, яка, поряд з іншим, забезпечує додержання норм міжнародного права, застосовуваних у період збройних конфліктів.

Особи, які входять до складу збройних сил сторони, що перебуває в конфлікті (крім медичного і духовного персоналу, про який ідеться у статті 33 Третьої конвенції), є комбатантами, тобто вони мають право брати безпосередню участь у воєнних діях.

Статтею 44 Протоколу І передбачено, що для сприяння посиленню захисту цивільного населення від наслідків воєнних дій комбатанти зобов`язані відрізняти себе від цивільного населення в той час, коли вони беруть участь у нападі або у воєнній операції, що є підготовкою до нападу. Однак у зв`язку з тим, що під час збройних конфліктів бувають такі ситуації, коли через характер воєнних дій озброєний комбатант не може відрізнити себе від цивільного населення, він зберігає свій статус комбатанта за умови, що в таких ситуаціях він відкрито носить свою зброю.

Крім того, відповідно до ст. 48 Протоколу І, для забезпечення поваги й захисту цивільного населення та цивільних об`єктів сторони, що перебувають у конфлікті, повинні завжди розрізняти цивільне населення й комбатантів, а також цивільні й воєнні об`єкти та відповідно спрямовувати свої дії тільки проти воєнних об`єктів.

Також, статтею 51 Протоколу І визначено, що цивільне населення й окремі цивільні особи користуються загальним захистом від небезпек, що виникають у зв`язку з воєнними операціями. З метою здійснення цього захисту, на доповнення до інших застосовуваних норм міжнародного права, за всіх обставин слід додержувати таких норм.

Підпунктом a.1) п. а) ч. 2 ст. 75 Протоколу І визначено, що заборонені й будуть залишатися забороненими в будь-який час і в будь-якому місці такі дії, незалежно від того, чиняться вони представниками цивільних чи воєнних органів, як насильство над життям, здоров`ям і фізичним та психічним станом осіб, зокрема вбивство.

У результаті збройної агресії рф проти України майже вся територія Херсонської області з 24 лютого 2023 року знаходилась під окупацією зс рф. Починаючи з липня місяця до 11 листопада 2022 року, Збройними силами України звільнено (деокуповано) частину території Херсонської області, яка знаходиться на правобережжі річки Дніпро.

Водночас залишаються окупованими території Генічеського та Скадовського районів, у тому числі місто Гола Пристань, а також частково окупованими територія Каховського та Херсонського районів, що розташовані на лівобережжі річки Дніпро.

Встановлено, що з 24.02.2022 у повномасштабному вторгненні рф в Україну беруть участь різні військові підрозділи зс рф, зокрема і частини НОМЕР_1 мотострілецького полку НОМЕР_2 гвардійської мотострілецької дивізії 8-ї загальновійськової армії південного військового округу зс рф (в/ч НОМЕР_3 , далі 33 мсп 20 гв. мсд 8 ЗА).

У невстановлений досудовим розслідуванням час та дату, але не пізніше листопада 2022 року, у складі 33-го мсп 20 гв. мсд 8 ЗА проходив службу та брав активну участь у військових діях проти України військовослужбовець зс рф ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відкрито носив автоматичну зброю, формений одяг та спорядження, що приналежні військовим рф, тобто відповідно до ст.ст. 43, 44 Протоколу І був комбатантом та зобов`язаним додержуватись норм міжнародного права, застосовуваного в період збройного конфлікту.

Водночас, 01 листопада 2022 року вказаний військовослужбовець зс рф, перебуваючи в окупованому АДРЕСА_2 , умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, порушуючи ст.ст. 27, 32 Конвенції, ст. 75 Протоколу І вчинив напад на цивільну особу, завдавши їй смерть, за наступних обставин.

Так, 01.11.2022 у період часу з 19.30 до 20.10 години (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , на набережній річки Конка, будучи озброєним стрілецькою автоматичною зброєю під патрон калібром 5,45?39 мм (модель та тип якої досудовим розслідуванням не встановлено), помітивши на відстані до 100 метрів не споряджене будь-якою зброєю цивільне судно - буксир РБТ-1 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке наближалось до берега, розуміючи, що воно не становить ніякої загрози, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті та завдання шкоди здоров`ю цивільних осіб, здійснив не менше 17 пострілів із ввіреної йому стрілецької автоматичної зброї в людей, котрі перебували на борту вказаного судна, яке щоденно курсувало річкою з м. Херсона до м. Гола Пристань.

В результаті пострілів ОСОБА_7 умисно спричинив капітану буксиру ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вогнепальне кульове поранення голови, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, від яких настала смерть потерпілого на місці події.

Зазначені особи у складі Збройних Сил чи інших збройних формувань України не перебували, жодної зброї не мали, участі у бойових діях не брали, тобто підпадали під захист ст. 4 Конвенції, як громадяни України, котрі не беруть активної участі у бойових діях та опинилися в ході окупації під владою сторони конфлікту (російської федерації).

Отже, військовослужбовець 33-го мсп 20-ї гв. мсд 8-ї ЗА ОСОБА_7 вчинив порушення законів та звичаїв війни у вигляді цілеспрямованого нападу на цивільний плавучий засіб, поєднаний з умисним вбивством цивільної особи, чим порушив вимоги ст.ст. 27, 32 Конвенції та п.п. a.1) п. а) ч. 2 ст. 75 Протоколу І.

Таким чином, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України, тобто у порушеннях законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, поєднаних з умисним вбивством.

Підозра ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України, обґрунтовується зібраними у провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протокол допиту свідка ОСОБА_11 , протоколами допитів свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , протоколом огляду трупу ОСОБА_8 ; висновком судовомедичної експертизи трупу ОСОБА_8 ; відповіддю ВПК в Херсонській області ДК НПУ; протоколом проведення негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні; відповіддю з МО України в якій зазначено; дорученням до ВПК в Херсонській області ДК НПУ проведення слідчих (розшукових) дій; проведеним оглядом «Google maps»; протоколом допитану свідка ОСОБА_14 , проведеним впізнанням за фотознімками за участю свідка ОСОБА_14 , протоком допиту свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 ; допитом в якості свідка ОСОБА_17 ; допитом в якості свідка ОСОБА_18 ; складеним протоколом огляду публікації на російському Інтернет ресурсі за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 ; протоколом огляду за системою «БЕРКЛІ» оперативного журналу « ІНФОРМАЦІЯ_5 » та іншими матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

27.04.2024 відповідно до вимог ст. ст. 276, 277, 278 КПК України повідомлено про підозру ОСОБА_7 .

Однак, останньому повідомлення про підозру особисто не вручено, оскільки всіма вжитими можливими слідчими (розшуковими) та іншими процесуальними діями встановити поточне місцезнаходження ОСОБА_7 на території будь-якого населеного пункту, де органи державної влади України здійснюють свої повноваження, на даний час не видається за можливе, оскільки останній переховується від слідства та суду.

Згідно з вимогами, передбаченими ч. 3 ст. 111, ст. ст. 135, 278 КПК України вжито заходів для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

Зокрема, 27.04.2024 в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» № 86 від 27.04.2024 та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора розміщено повідомлення про підозру ОСОБА_7 , а також повідомлено про необхідність прибуття останнього до СУ ГУНП в Херсонській області, за адресою: м. Миколаїв, вул. Біла, 44, каб. 55 на 02.05.2024, 03.05.2024 та 04.05.2024 для вручення йому письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій.

Утім, ОСОБА_7 на виклики не з`явився та про причини свого неприбуття не повідомив, що свідчить про умисні дії останнього, спрямовані на ухилення від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину, а також про переховування останнього на тимчасово окупованій території.

На підтвердження цього, старшим слідчим відділу СУ ГУНП в Херсонській області капітаном поліції ОСОБА_5 у кримінальному провадженні складені рапорти про неявку ОСОБА_7 на визначені дати до СУ ГУНП в Херсонській області за адресою: м. Миколаїв, вул. Біла, 44, каб. 55.

Крім цього, згідно з відповіддю на доручення старшого слідчого встановлено, що ОСОБА_7 перебуває на лівобережній частині Херсонської області, яка на даний момент часу є тимчасово окупованою російською федерацією.

Згідно з відомостями, наявними в базі даних «АРКАН» громадянин України ОСОБА_7 в період часу з 24.02.2022 по 06.05.2024 не перетинав державний кордон України.

У зв`язку із викладеним, 06.05.2024 в рамках кримінального провадження підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено в розшук, здійснення якого доручено ВПК в Херсонській області ДКП НПУ України.

Починаючи з 24.02.2022 збройними формуваннями Російської Федерації спільно з іншими незаконними збройними формуваннями створено окупаційну адміністрацію, яка встановила та здійснює фактичний контроль над територією Херсонської області.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 зі змінами, внесеними до нього наказом від 13.07.2023 року № 199, яким визначено перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), до якого входить Херсонська міська територіальна громада (як територія, на якій ведуться (велися) бойові дії), весь Генічеський район Херсонської області та Маріупольський район Донецької області (як тимчасово окуповані Російською Федерацією території України).

Таким чином, зібраними в ході досудового розслідування доказами доведено, що ОСОБА_7 перебуває на лівобережній території Херсонської області, які відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 3 та п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону вважаються тимчасово окупованими територіями України.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 297-1 КПК України, спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими КПК України, з урахуванням положень глави 24-1 КПК України.

Положеннями ч. 2 ст. 297-1 КПК України передбачено, що спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

З огляду на викладене, враховуючи те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України, органом досудового розслідування надано достатньо доказів, які вказують на те, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території України, переховується від органу досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, на виклики слідчого та прокурора не з`являється без поважних причин, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для здійснення спеціального досудового розслідування по кримінальному провадженню стосовно підозрюваного ОСОБА_7 за такого, клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 297-1, 297-3, 297-4, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів учинених в умовах збройного конфлікту СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_5 - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування (in absentia) у кримінальному провадженні № 0001353 від 25.07.2023 стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина російської федерації, уродженця м. Оренбурга російської федерації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України.

Якщо підозрюваний ОСОБА_7 , відносно якого постановлено ухвалу про здійснення спеціального досудового розслідування буде затриманий або добровільно з`явиться до органу досудового розслідування, подальше досудове розслідування щодо нього здійснюватиметься згідно із загальними правилами, передбаченими Кримінальним процесуальним кодексом України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1