справа № 165/866/24
провадження №1-кп/165/330/24
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року м. Нововолинськ

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську кримінальне провадження №0000151 від 05.02.2024 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Нововолинська Волинської області, українки, громадянки України, із професійно-технічною освітою, приватного підприємця, заміжні, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 369 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , постановою Нововолинського міського суду Волинської області від 20.06.2023, визнана винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Однак ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність даної постанови суду, яка набрала законної сили, продовжувала керувати транспортними засобами, чим ухилилась від виконання постанови суду.

Так, 05 лютого 2024 року близько 11 години 00 хвилин, керуючи автомобілем марки «Dacia» моделі «Sandero», р.н. НОМЕР_1 , в межах населеного пункту міста Нововолинськ, Володимирського району Волинської області, рухаючись неподалік відділення Нової пошти №1, що за адресою: вул. Шахтарська, 39 Б, перетинаючи нерегульований залізничний переїзд, не виконала вимоги дорожнього знаку «STOP», який встановлений перед переїздом, тобто не виконала вимогу дорожнього знаку зупинитись і тим самим порушила вимоги п. 8.4 б «Правил Дорожнього руху України», за яке згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, внаслідок чого була зупинена працівниками наряду СРПП відділення поліції №1 (м. Нововолинська) Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області «Накат-11» ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що здійснювали добове чергування, на яке заступили 05.02.2024 року.

У подальшому ОСОБА_4 , перебуваючи на задньому сидінні службового автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак НОМЕР_2 , усвідомлюючи, що перед нею знаходяться працівники Національної поліції, які перебували у форменому одязі із відповідними знаками розрізнення, з метою схилити поліцейських до не вчинення дій, спрямованих на складання адміністративних матеріалів за порушення ПДР та уникнення можливої відповідальності за порушення Правил дорожнього руху та перешкоджання працівникам Національної поліції у зборі матеріалів про адміністративні правопорушення, запропонувала поліцейським СРПП ВП № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області сержанту поліції ОСОБА_6 та поліцейському СРПП ВП № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області старшого сержанта поліції ОСОБА_7 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у відповідь на що була попереджена поліцейськими СРПП ВП № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, передбачену ст. 369 КК України.

Після цього, продовжуючи реалізувати свій єдиний умисел, з метою уникнення можливої відповідальності за порушення Правил дорожнього руху та перешкоджання працівникам Національної поліції у зборі матеріалів про адміністративне правопорушення, близько 11 години 03 хвилини, надала вищевказаним працівникам ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 150 доларів США, що згідно з курсом НБУ станом на 05.02.2024 становило 5 635 гривень, шляхом залишення даних коштів на підлокітнику службового автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак НОМЕР_2 , за не вчинення ними дій, спрямованих на складання адміністративних матеріалів за порушення ПДР, на що одразу отримала відмову.

Правова кваліфікація дій ОСОБА_4 : пропозиція надання та наданні службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує чи надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор подав суду, укладену 15.04.2024 між прокурором Нововолинського відділу Володимирської місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000151 від 05.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та обвинуваченою ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості, за якою ОСОБА_4 повністю визнала винуватість в кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 369 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому їй вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю та беззастережно.

Покарання, узгоджене сторонами угоди та на призначення якого згідна обвинувачена ОСОБА_4 за ч.1 ст.369 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.473 КПК України, а саме: для прокурора, обвинуваченого та його захисника є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу та наслідки невиконання угоди сторонам зрозумілі.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив затвердити укладену між ним та обвинуваченою ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості, оскільки угода відповідає вимогам ст.472 КПК України та укладена добровільно. Наслідки затвердження даної угоди йому зрозумілі. Просив застосувати спеціальну конфіскацію відповідно до ст. 96-1, ст. 96-2 КК України із подальшою передачею на потреби ЗСУ України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю, угоду про визнання нею винуватості просить затвердити, оскільки укладена нею добровільно і вона погоджується на покарання узгоджене сторонами угоди.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_4 ОСОБА_5 не заперечив щодо затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між обвинуваченою та прокурором, оскільки угода була укладена за його присутності ОСОБА_4 добровільно, і остання погодилася на покарання узгоджене сторонами угоди. Не заперечили щодозастосування спеціальної конфіскації, шляхом передачі коштів на потреби Збройних Сил України.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з того, що відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винуватою, відповідно до ч.3 ст.12 КК України віднесене до нетяжких злочинів. Міра покарання погоджена сторонами угоди відповідає санкції ч.1 ст.369 КК України.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.4, ч.5 ст.474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст.476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, зокрема інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про підстави для визнання винуватості.

Обвинувачена ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 .

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 09.02.2024 на тимчасове вилучене майно 05.02.2024 протоколом огляду приміщення, а саме: 150 доларів США, купюрами номіналом 100 (сто) доларів США РА12518396С та 50 (п`ятдесят) доларів США MF02229557B скасувати.

Долю речових доказів суд вирішує за правилами ст.100 КПК України із застосуванням спеціальної конфіскації відповідно до ст. 96-1, ст. 96-2 ККУкраїни.

Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ст.370, ст.373, ст.374, ст.474, ст.475 КПК України, суд,

ухвалив:

Угоду про визнання винуватості від 15 квітня 2024 року у кримінальному провадженні №0000151 від 05.02.2024, укладену між прокурором Нововолинського відділу Володимирської окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 затвердити.

Визнати винуватою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять) гривень.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 09.02.2024, на тимчасове вилучене майно, а саме: 150 доларів США, купюрами номіналом 100 (сто) доларів США РА12518396С та 50 (п`ятдесят) доларів США MF02229557B.

До речових доказів: 150 доларів США, купюрами номіналом 100 (сто) доларів США РА12518396С та 50 (п`ятдесят) доларів США MF02229557B, відповідно до ст.96-1, ст.96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію, вилучити у власність держави та в подальшому передати на потреби Збройних Сил України.

Речові докази: оптичні диски в кількості чотири штуки, залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Волинського апеляційного суду через Нововолинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий підпис ОСОБА_8