Справа № 216/632/24
Провадження № 1-кс/216/241/24
УХВАЛА

іменем України

30.01.2024 м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу клопотання слідчого СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000202 від 26.01.2024 за ч.4ст. 187 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

27 січня 2024 року до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу надійшло клопотання слідчого СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 погоджене прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_4 , в якому сторона обвинувачення просить накласти арешт на речі, які вилучені під час затримання ОСОБА_5 на підставі ст. 208 КПК України в ході проведення особистого обшуку у останнього 26.01.2024 року, а саме: ботинки чорного кольору чоловічі (одна пара)торгової марки Kanga Rjos, 42 розміру, куртка зимова чорного кольору торгової марки Supply Demand розмір S.

Узагальнені доводи особи, яка подала клопотання.

На обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що слідчим відділом Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області розслідується кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000202 від 26.01.2024 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.4ст. 187 КК України.

На даному етапі досудового розслідування встановлено, що з 24.02.2022 по теперішній час у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 за №64/2022» за №2102-ІХ від 24.02.2022 та Указу Президента України №133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні діє воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та відповідно було продовжено дію воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» від 02.05.2023 р. № 3057-1Х строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 р. строком на 90 діб (тобто до 18.08.2023 р.)

Крім того, в наступному воєнний стан був неодноразово продовжений окремими Указами Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", які були затверджені Законами України, в тому числі останній раз законом № 3429-1Х від 08.11.2023 затверджено Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 734/2023 від

16.11.2023 з 05 години 30 хвилин 15 листопада 2023 строком на 90 діб (тобто до 14 лютого 2024 року).

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 25 січня 2024 у приблизно о 18 годині 00 хвилин, діючи з прямим умислом, спрямованим вчинення нападу з метою незаконного заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, переслідуючи корисливу мету збагатитись, прийшов до приміщення цілодобової шиномонтажної станції розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , де знаходився на зміні потерпілий ОСОБА_6 та вчинив напад на потерпілого ОСОБА_6 заступних обставин.

Після того, як потерпілий ОСОБА_6 відкрив двері шиномонтажної станції ОСОБА_5 діючи умисно, на досягнення єдиного шинного результату, а саме заволодіння чужим майном, з корисливих шукань, підійшовши до потерпілого ОСОБА_6 тримаючи у лівій руці едмет - палицю (схожу на ніжку від стільця-знаряддя вчинення злочину), що танній приніс з собою впевнившись у тому, що в приміщенні шиномонтажу перебуває лише один працівник - ОСОБА_6 та у відсутності ймовірних свідків-очевидців, ОСОБА_5 вчинив напад на працівника шиномонтажу ОСОБА_6 , 1988 р.н., застосувавши насилля, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, що виразилось в нанесенні серії ударів палкою в область голови, лівої руки. В свою чергу потерпілий ОСОБА_6 , намагаючись чинити опір злочинним діям ОСОБА_5 , намагався захищатись від нанесення ударів та забрав палицю у останнього, проте ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на незаконне заволодіння чужим майном та бажаючи настання злочинних наслідків, діючи із корисних намірів, схопив сокиру, яка зберігалась біля входу у складського приміщення шиномонтажу, тупою стороною якої продовжив нанесення ударів в область лівої ноги та по тулубу потерпілого ОСОБА_6 , чим своїми умисними діями спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно- мозкової травми, забою головного мозку, перелому тім`яної кістки, струсу повного мозку, закритого перелому нижньої третини лівого стегна, закритого перелому кісток нижньої третини лівого передпліччя, множинних забоїв та саден спини, верхніх та нижніх кінцівок. Продовжуючи в подальшому свої злочинні дії, спрямовані на незаконне заволодіння чужим майном, скориставшись вже збезпорадним станом потерпілого ОСОБА_6 та ігноруючи крики останнього про медичну допомогу, ОСОБА_5 , відкрито заволодів належним потерпілому ОСОБА_6 мобільним терміналом "HUAWEI Р46 LITE", задній корпус зеленого кольору, який зберігався в чохлі чорного кольору з сім- картками з абонентськими номерами: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , після чого викраденим майном та знаряддями вчинення злочину (палицею, сокирою) з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження, які за своїм характером за ознакою: безпеки для життя та здоров`я в момент спричинення можуть бути віднесені до категорії тяжких тілесних ушкоджень та матеріальна шкода на загальну суму 4000 грн.

26.01.2024 року за адресою: Дніпропетровська область м. Кривий Ріг, вул. Першотравнева, 14, каб. № 316, в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час затримання у останнього в ході проведення особистого обшуку виявлено та вилучено: ботинки чорного кольору чоловічі (одна пара)торгової марки Kanga Rjos, 42 розміру, куртка зимова чорного кольору торгової марки Supply Demand розмір S, що поміщені до полімерних без номерних пакетів.

Сторона обвинувачення посилаючись на вимоги ст.ст. 98, 170 КПК України, з метою збереження речових доказів просить накласти арешт на тимчасово вилучене під час проведення особистого обшуку 26.01.2024 майно.

1.Позиції учасників.

У судове засідання прокурор не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, надав суду заяву з проханням розглядати клопотання за його відсутністю.

Підозрюваний ОСОБА_5 подав заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, проти задоволення клопотання не заперечував.

За змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.

Отже, слідчий суддя, приймаючі рішення про розгляд справи за відсутності заявника, приймає до уваги положення частини 6 статті 9 КПК України, згідно з якою, у разі якщо норми положення КПК України не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 7 КПК України до таких засад, зокрема, відносяться доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, а доступ до правосуддя іншим шляхом, окрім ухвалення відповідних судових рішень неможливий.

Таким чином, з метою недопущення обмеження доступу до правосуддя, на думку слідчого судді, клопотання можливо розглянути по суті і у відсутності сторони кримінального провадження, яка подала клопотання.

У судове засідання володільці майна, належним чином у передбаченому ст. 135, ч. 1 ст. 172 КПК України порядку повідомлені про час та місце розгляду справи, не з`явилися.

Зважаючи на викладене, а також виходячи зі встановлених ч. 1 ст. 172 КПК України строків та засад їх розумності, передбачених ст. 28 КПК України, слідчим суддею визнано можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності володільців майна на підставі наданих сторонами матеріалів.

При цьому, слідчий суддя керується положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 22 КПК України, згідно яких, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Через неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

2.Обставини, що були встановлені під час розгляду клопотання.

В ході розгляду клопотання встановлено, що провадженні СВ Криворізького РУП ГУНП у Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000202 від 26.01.2024 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.4ст. 187 КК України.

26.01.2024 року за адресою: Дніпропетровська область м. Кривий Ріг, вул. Першотравнева, 14, каб. № 316, в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час затримання у останнього в ході проведення особистого обшуку виявлено та вилучено: ботинки чорного кольору чоловічі (одна пара)торгової марки Kanga Rjos, 42 розміру, куртка зимова чорного кольору торгової марки Supply Demand розмір S, що поміщені до полімерних без номерних пакетів.

Тимчасово вилучені речі належить ОСОБА_5 .

3.Мотиви прийняття рішення слідчим суддею.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

3.1 Щодо строку звернення з клопотанням.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Оскільки, речі на які слідчий просить накласти арешт було вилучено 26.01.24р., а клопотання про арешт майна подано до суду 27.01.2024, сторона обвинувачення звернулась з вказаним клопотанням у строк передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України.

3.2 Щодо правової підстави для арешту майна та можливості використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим відділом Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000202 від 26.01.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4ст. 187 КК України.

Треба звернути увагу, що зазначений зазначені у клопотанні речі, мають на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Отже, стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди.

З огляду на викладене, на переконання слідчого судді доведено, що підстава передбачена п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України (арешт з метою збереження речових доказів) підлягає застосуванню.

3.3 Щодо наявності ризиків приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження майна.

Завдяки проведенню огляду вдалось зафіксувати дані з вилучених речей. Однак необхідним є збереження первинних параметрів таких речей, поряд з цим, наразі на початковій стадії досудового розслідування складно визначити весь об`єм необхідних слідчих дій та даних, які можливо буде встановити із відомостей, що зафіксовані у відповідних речах.

Таким чином, є достатні підстави вважати, що у разі невжиття заходів забезпечення кримінального провадження майно, на яке прокурор просить накласти арешт може бути приховано або знищено.

3.4 Щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження та виправданості потреб досудового розслідування у втручанні у права і свободи особи

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

На переконання слідчої судді, на даному етапі досудового розслідування, накладення арешту на вилучене майно, з метою збереження речових доказів, є необхідним для виконання вищенаведених завдань кримінального провадження щодо забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення.

Такий арешт пов`язаний з втручанням у право особи на власність, що є складовою права на мирне володіння своїм майном (передбачене у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Водночас, на переконання слідчої судді, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права особи, оскільки є необхідним і пропорційним до законної мети, що переслідується - нагальної суспільної потреби у розслідуванні корупційних кримінальних правопорушень.

Слідча суддя вважає, що вказаний суспільний інтерес при врівноважуванні повинен отримати більшу вагу, тоді як інтерес осіб, що полягає у можливості володіти своїм майном, має порівняно меншу вагу.

Окрім того, таке втручання стосуватиметься виключно конкретного майна, яке має важливе значення для досудового розслідування, що вказує на співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

3.5 Щодо наслідків арешту майна

На переконання слідчого судді, з огляду на викладені у цій ухвалі обставини та початкову стадію досудового розслідування та обраний спосіб арешту, такий арешт не є надмірно обтяжливим.

Поряд з цим, наразі слідчому судді не надано будь-яких даних, які б вказували на суттєве позначення арешту майна, застосованого у вищезазначений спосіб, на інтересах володільця.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Слідчий суддя також враховує, що обраний судом захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які в свою чергу чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України.

У подальшому, за наявністю певних процесуальних підстав та фактичних обставин, що можуть бути встановлені під час досудового розслідування, власник майна має право звернутися із клопотанням про скасування цього арешту і вилучене майно йому може бути повернуто, згідно положень ст. 174 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 98, 107, 132, 167, 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Накласти арешт на речі, які вилучені під час затримання ОСОБА_5 на підставі ст. 208 КПК України та проведення особистого обшуку у останнього 26.01.2024 року, а саме: ботинки чорного кольору чоловічі (одна пара) торгової марки Kanga Rjos, 42 розміру, куртка зимова чорного кольору торгової марки Supply Demand розмір S шляхом заборони власнику, уповноваженим ним особам, а також іншим особам в відчуження, розпорядження та користування вищезазначеним майном.

Визначити місцем зберігання майна, на яке накладено арешт згідно з «Порядком зберігання та передачі речових доказів стороною обвинувачення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012 - в камері зберігання речових доказів Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Роз`яснити, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1