ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №945/407/24
Провадження №1-кп/477/312/24
УХВАЛА

про продовження дії запобіжного заходу

28 травня 2024 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 , її представника ОСОБА_7 ,

під час розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000290, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На розгляді у Жовтневому районному суді Миколаївської області перебуває зазначене кримінальне провадження, в якому обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурор подав 28 травня 2024 року клопотання про продовження цієї міри запобіжного заходу строком на 60 днів.

На обґрунтування клопотання вказав, що обвинувачений може переховуватися від суду незаконно впливати на свідків та інших учасників процесу, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначив, що той вчинив умисно особливо тяжкий злочин, за яке може бути призначено покарання від 10 до 15 років, під час досудового розслідування погрожував свідку ОСОБА_8 , а оскільки він проходить військову службу, то є небезпека вчинення ним військових злочинів, передбачених ст.ст. 407, 408 КК України.

Захисник, заперечував проти задоволення клопотання, вказавши що ОСОБА_4 від слідства не переховувався, проходить військову службу в Збройних силах України, бере участь в бойових діях, і будь-яких доказів того, що він може вчиняти нові злочини чи впливати на свідків немає, тому просили обрати йому більш м`яку міру запобіжного заходу не пов`язану з триманням під вартою, наприклад домашній арешт. Також вказав, що посилання на свідка ОСОБА_8 , якому обвинувачений начебто погрожував за надання викривальних показів, є безпідставним, оскільки ОСОБА_4 неодноразово спілкувався з ним і не вчиняв будь-яких дій щодо погроз його життю. Сенсу вчиняти військові злочини, передбачені ст.ст. 407, 408 КК України у нього немає, так як тікати немає куди: кордони в країні перекриті, а на сході йдуть бойові дії.

Обвинувачений також був проти клопотання прокурора, погодившись з посиланнями свого захисника.

Потерпіла та її представник наполягали на продовженні обвинуваченому тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризи, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу. Зокрема вказали, що перебуваючи в коридорі суду та очікуючи засідання в цій справі обвинувачений поводився відносно неї агресивно та конфліктно, що підтверджує можливість ним впливу на свідків або ж на потерпілу для протиправної зміни показів. Потерпіла також акцентувала на обставині, яка підтверджує, на її думку, можливість його переховування від суду, що під час слідства у членів садівничого товариства, де відбулося вбивство її чоловіка, відбиралися зразки ДНК для проведення експертних досліджень, але ОСОБА_4 єдиний хто відмовився від надання своїх зразків.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши клопотання та матеріали провадження, суд встановив наступне та прийшов до таких висновків.

27 вересня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статі 115 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄДРДР під № 000290.

02 жовтня 2023 року слідчим суддею Центрального районного суду м.Миколаєва йому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який потім був продовжений ухвалами слідчого судді того ж суду від 23 листопада, 20 грудня 2023 року та 15 лютого 2024 року, а потім і ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 09 квітня 2024 року з кінцевим терміном дії запобіжного заходу по 07 червня 2024 року.

У відповідності до ч. 2 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою, суд враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився.

Тримання під вартою, згідно ст. 183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Обираючи міру запобіжного заходу слідчий суддя визнав, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України: що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, а також вчини інший злочин.

ОСОБА_4 підозрюється у скоєні злочину, за вчинення якого йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років, тому, усвідомивши призначення такого суворого покарання, у разі підтвердження його вини, може переховуватися від суду, а також неправомірно впливати на свідків з метою зміни їх показів на його користь, зокрема, як було встановлено слідчим суддею при обранні міри запобіжного заходу: свідок ОСОБА_8 повідомляв, що ОСОБА_4 погрожував йому вбивством. Також, існують ризики, що ОСОБА_4 , який проходить службу в лавах Збройних сил України, з метою уникнення покарання або з інших мотивів, вчинить військові правопорушення, в тому числі й кримінальні, передбачені ст.ст. 407, 408 КК України. Суд знаходить, що такі ризи є реальними, оскільки в Україні з 24 лютого 2022 року відбуваються бойові дії з російськими збройними формуваннями і ОСОБА_4 бере в них участь, тобто користується бойовою зброєю та має можливість залишити місце служби або місце бойових дій з метою переховування та уникнення покарання у разі визнання його винним.

Таким чином, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 підлягає задоволенню, оскільки з часу обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не змінилися підстави для обрання такого запобіжного заходу та не зникли ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання йому цього запобіжного заходу.

За підтвердження існування вказаних ризиків суд не вважає можливим застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, оскільки він не зможе гарантувати від його переховування або ж вчиненню нових злочинів, тому клопотання його та захисника про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт задоволенню не підлягає. До того ж ним не було визначено за якою адресою він може виконувати цю міру запобіжного заходу, оскільки до вступу до Збройних сил України проживав на квартирі, яка була орендована, а на тепер ні він, ні його сім`я, там не мешкають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 178, 183, 199, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів.

Строк дії ухвали по 26 липня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області на протязі семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченим з часу її отримання.

В засіданні було проголошено резолютивну частину ухвали, її повний текст складено на 30 травня 2024 року для оголошення о 10:45 31 травня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1