Справа № 367/2662/24
Провадження по справі № 1-кп/367/696/2024
У Х В А Л А

Іменем України

про продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміри застави стосовно обвинуваченого

13.06.2024 Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення прокурора ОСОБА_3

з боку сторони захитсту

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні під час судового розгляду в залі судових засідань Ірпінського міського суду Київської області клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003538 від 01.12.2023 року, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

29.09.2023 вироком Ірпінського міського суду Київської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 (один) рік,-

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

13.06.2024 року прокурор Бучанської окружної прокуратури Київської області звернувся до суду з клопотанням про продовження строком на шістдесят днів строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що:

на розгляді Ірпінського міського суду Київської області перебуває кримінального провадження № 0003538 від 01.12.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, - умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого;

до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується. Враховуючи те, що закінчити судовий розгляд у даному кримінальному провадженні не представляється можливим, а обставини, які стали підставами для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час не змінилися виникла необхідність у продовженні обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

підставою для продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), які вказують на те, що обвинувачений може:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), який обґрунтовується тим, що останній, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, який за ступенем тяжкості є тяжким злочином, та покарання за який передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду. У обвинуваченого ОСОБА_5 відсутні стійкі соціальні зв`язки, оскільки він не має місця роботи або навчання, тобто не має законного джерела заробітку. Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик залишення ним місця проживання в будь-який час з метою уникнення кримінальної відповідальності;

- незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), який обґрунтовується тим, що обвинувачений, знаючи про фактичне місце проживання потерпілої та свідків, може незаконно впливати на них,змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі показань. Крім того, свідками кримінального правопорушення є цивільна дружина обвинуваченого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , який також проживає в АДРЕСА_2 . Ризик впливу на свідків продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом;

- вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), який обгрунтовується тим, що ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти власності: він має не зняту та не погашену судимість, а також обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення під час іспитового строку;

менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та виконання покладених на обвинуваченого обов`язків і дотримання останнім належної процесуальної поведінки;

відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України ОСОБА_5 , будучи раніше судимою особою, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, підпадає під категорію осіб, до яких можливо застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Копія клопотання про застосування запобіжного заходу стороні захисту вручена, судове засідання відбувається у встановлений законом строк.

У судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримала з викладених у ньому підстав, зазначивши, що в ньому допущена технічна описка щодо строку дії встановленого судом запобіжного заходу обвинуваченому.

У судовому засіданні захисник проти клопотання прокурора заперечував, зазначивши, що відсутні підстави для такої міри запобіжного заходу з причини вчинення обвинуваченим дій в умовах необхідної оборони. Вважає зазначені прокурором ризики надуманими, оскільки обвинувачений має міцні соціальні зв`язки : цивільну дружину, чотирьох дітей (запис про батька при реєстрації народження трьох дітей здійснено за правилами ч.1 ст. 135 СК України), матір. Просить суд змінити обвинуваченому міру запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений просив суд змінити обвинуваченому міру запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт.

Встановлено, що 22 березня 2024 року до Ірпінського міського суду Київської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 03538 від 01.12.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

15.05.2024 ухвалою Ірпінського міського суду Київської області міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено без змін, продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 14.07.2024 року включно.

13.06.2024 року надійшло клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 строком на шістдесят днів запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави , оскільки продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що, перебуваючи на волі ОСОБА_5 : зможе переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд, вислухавши учасників судового засідання, вивчивши надані матеріали, дійшов таких висновків.

Стаття 176 КПК України визначає, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3)застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю, суд під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:

-чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;

-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;

-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Злочин, в скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_5 , передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років та згідно статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Копія клопотання про продовження запобіжного заходу стороні захисту вручена, судове засідання відбувається у встановлений законом строк.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст. 331 КПК України за наявністю клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд вважає ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Оцінюючи ризик переховування ОСОБА_5 з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він офіційно не працюючий, неодружений, доказів того, що у нього на утриманні перебувають діти суду не надано, а санкція статті кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке пов`язане із позбавленням волі за вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_5 , який не має стійких соціальних зв`язків, може переховуватися від суду, а тому відповідний ризик є обґрунтованим.

Актуальним суд вважає ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_5 може впливати на потерпілу та свідків у кримінальному, оскільки вони ще судом не допитані, а тому є підстави вважати, з метою зміни ними своїх показань, обвинувачений може вчинити спроби впливати на них, знаючи про фактичне місце проживання потерпілої та свідків, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі показань.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне право порушення, підтверджується тим, що ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти власності він має не зняту та не погашену судимість, а також обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення під час іспитового строку.

Таким чином, у судовому засіданні достеменно встановлено, що є обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений, під важкістю відповідальності, може переховуватися від органів суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом впливу на потерпілу та на свідків, а відтак прокурором доведена наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Обвинувачений відповідно до п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України відноситься до осіб, до яких можливо застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , обставини та наслідки його чинення, соціальну небезпеку вказаного кримінального правопорушення, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення. Для запобігання цих ризиків суд вважає недостатнім застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Прокурором було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, у тому числі домашній арешт, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечити виконання покладених на обвинуваченого обов`язків і дотримання останнім належної процесуальної поведінки, у зв`язку з чим є достатні підстави для продовження такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Відповідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив тяжкі тілесні ушкодження потерпілому.

Злочин, у якому обвинувачується ОСОБА_5 , поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілому, тому питання щодо визначення розміру застави у рамках розгляду даного клопотання не ставиться.

На підставі викладеного приходжу до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження строком на шістдесят днів строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відносно ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196, 197,199, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003538 від 01.12.2023 року, про продовження стосовно обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів без визначення розміру застави - задовольнити.

Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави, а саме до 12.08.2024 року включно.

У судовому засіданні оголосити перерву на строк до 13 години 45 хвилин 29.07.2024 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1