Справа № 496/2577/24
Провадження № 1-кс/496/1122/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4 , який приймає участь у відеоконференції,

підозрюваного - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чишмя Оргеївського району Молдавської РСР, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, за матеріалами кримінального провадження за №0000247 від 07.04.2024 року, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий слідчого відділу Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області капітан поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Біляївської окружної прокуратури ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивує тим, що в СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000247 від 07.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.04.2024 близько 20 год. 00 хв. у ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , раптово виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку, через зневагу до загальноприйнятих норм поведінки. Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_5 взяв належну йому мисливську рушницю марки «МР 153» № НОМЕР_1 (дозвіл на зброю НОМЕР_2 , дійсний до 24.12.2025 року), яку спорядив патронами 12 калібру.

В подальшому, продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 вийшов на балкон зазначеної квартири, де, діючи умисно, відчуваючи вседозволеність та ігноруючи встановлені у суспільстві норми поведінки, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, через очевидну неповагу до суспільства, спокою, гідності, здоров`я інших осіб, без будь-якої необхідності, з хуліганських спонукань та з особливою зухвалістю, викрикуючи нецензурну лайку на адресу людей, які мешкають по сусідству та людей, які раптово опинились поблизу, витягнув з вікна балкону заздалегідь приготовлену мисливську рушницю марки «МР 153» № НОМЕР_1 , споряджену патронами12 калібру, яку оточуючі сприйняли як реальну загрозу та, розуміючи характер своїх дій, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, здійснив шість хаотичних пострілів з вказаної рушниці, без прицілювання, не зважаючи на можливе заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян або пошкодження приватного майна, чим грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства.

За результатами досудового розслідування ОСОБА_5 07.04.2024 року затримано в порядку ст. 208 КПК України, після чого 07.04.2024 року по даному факту ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Під час досудового розслідування кримінального провадження, органом досудового розслідування встановленні ризики, передбаченні ст. 177 КПК України, що свідчать про необхідність у застосуванні відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке за результатами розгляду справи у суді йому може бути призначено покарання, пов`язане з реальним позбавленням волі строком від трьох до семи років, останній офіційно не працевлаштований, тому міцні соціальні зв`язки у нього відсутні, тому він може мати намір уникнути кримінальної відповідальності, а також не прибути до суду за судовим викликом. Тобто встановлена наявність ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Крім того, існує ризик передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України - ОСОБА_5 , може незаконно впливати на свідків та експертів у цьому ж кримінальному провадженні, про що свідчить те, що кримінальне правопорушення вчинено ним із застосуванням вогнепальної зброї, а також на даний час всі очевидці події не встановлені. Крім цього, існують ризики, передбачені п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто ОСОБА_5 , може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, так як він офіційно не працевлаштований та засоби його існування не відомі.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 , який приймає участь у відеоконференції, заперечив проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав захисника та просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час за місцем проживання, оскільки не перешкоджав та не буде перешкоджати розслідуванню будь-яким чином.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши зміст та мотиви клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до положень ч.2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний установити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор (п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме: оглядом місця події від 06.04.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 .; допитами в якості свідків гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , гр. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , гр. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , гр. ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , гр. ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , гр. ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , затриманням в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оглядом відеозапису, протоколом медичного огляду від 07.04.2024 року, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Сторона обвинувачення в обґрунтування клопотання посилалась на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Із системного аналізу змісту ч. 2 ст. 177 і п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України убачається, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу - щодо встановлення наявності заявлених стороною обвинувачення ризиків слідчий суддя керується стандартом переконання «достатні підстави».

Так, існування кожного, вказаного у ч.1 ст. 177 КПК України ризику, має підтверджуватися фактами, наявність яких має бути переконливо продемонстрована (п. п. 85, 86 рішення ЄСПЛ від 30.01.2018 у справі «Макаренко проти України» /Makarenkov. Ukraine, заява №622/11).

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого щодо існування ризиків переховуватись від слідства та суду, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального провадження.

Про існування таких ризиків свідчить суворість можливого покарання у випадку визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, який на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти громадського порядку, за вчинення якого може бути призначене покарання у виді реального позбавлення волі на строк від трьох до семи років, що саме по собі може бути підставою та мотивом змінити місце проживання з метою переховування від слідства та незаконного впливу на свідків.

Також при визначенні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК).

Отже наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, надають підстави для обрання запобіжного заходу.

Розглядаючи заявлене клопотання, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.

Заслухавши учасників судового розгляду, оцінивши в сукупності обставини відповідно до ст. ст. 177, 178 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що, на даному етапі досудового розслідування, існують ризики переховування підозрюваного від слідства та суду, перешкоджання досудовому розслідуванню шляхом незаконного впливу на свідків та виходячи з вказаних міркувань такі ризики є реальним та існуючими, враховуючи також ступінь стійкості соціальних зв`язків підозрюваного, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, так як наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи та виправдовує тривалість тримання підозрюваного під вартою, при цьому менш суворий запобіжний захід за законом не може бути застосований судом, відповідно до приписів норми ч.8 ст. 176 КПК України., яка не визнана неконституційною і тому має застосовуватись судом.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти вищезазначеним ризикам.

Так, домашній арешт не може бути застосовано, у зв`язку з тим, шо вказаний запобіжний захід не відповідає тяжкості злочину у якому підозрюється особа, цей запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного, а також враховуючи те, що ОСОБА_5 , ігноруючи та спростовуючи будь-які принципи правового життя в суспільстві, правові обмеження щодо вчинення протиправних дій у суспільстві, за вище описаних обставин, вчинив тяжке кримінальне правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Кожен з вищезазначених ризиків, знаходить своє підтвердження у зібраних матеріалах, які додано до клопотання та обґрунтовують доводи органу досудового розслідування.

З огляду на викладене, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає за доцільне не визначати ОСОБА_5 розмір застави як альтернативного запобіжного заходу, оскільки йому інкримінується вчинення злочину, за кваліфікуючими ознаками - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя -

П О С ТА Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком 60 (шістдесят) днів, тобто з 07.04.2024 року до 05.06.2024 року включно, в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 15.04.2024 року о 15:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1