Справа № 357/1259/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого/цивільного позивача ОСОБА_4 ,

обвинуваченої/цивільного відповідача ОСОБА_5 ,

захисника/представника цивільного відповідача адвоката ОСОБА_6 ,

здійснивши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, судовий розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000773, яке внесене до ЄРДР 05 травня 2021 року, стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Руда, Сквирського район, Київської області, з середньою освітою, незаміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

а також цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до обвинуваченої ОСОБА_5 , про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,

учасники кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

потерпілий/цивільний позивач ОСОБА_4 ,

обвинувачена/цивільний відповідач ОСОБА_5 ,

захисник/представник цивільного відповідача адвокат ОСОБА_6 , установив таке.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

03 травня 2021 року, ОСОБА_5 , перебувала на робочому місці в піцерії «Піца Поінт», що по вул. Таращанська, 191-А в м. Біла Церква Київської області, де проходила стажування.

Того дня, близько 18:30 год. до вказаної піцерії прийшов ОСОБА_4 , який зробив замовлення та чекав його виготовлення у залі присівши за один з столиків. В залі ОСОБА_4 перебував разом з донькою. Чекаючи замовлення ОСОБА_4 поклав належний йому гаманець на стіл.

В подальшому ОСОБА_4 отримавши своє замовлення, залишив зал піцерії, при цьому забувши свій гаманець на столі. Після цього ОСОБА_5 перебуваючи в залі вказаної піцерії помітила на столі гаманець залишений ОСОБА_4 в цей час у ОСОБА_5 виник умисел на незаконне заволодіння чужим майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, розуміючи, що майно їй не належить, а належить потерпілому, який може повернутися за ним, шляхом вільного доступу, користуючись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, зі столу незаконно заволоділа гаманцем марки «MD», вартістю 841 гривня 61 копійка із вмістом грошових коштів, в сумі 5 000 доларів США (50 купюр по 100 доларів США), що згідно курсу валют Національного банку України станом на 03 травня 2021 року становило 138 750 гривень, 92 долара США (4 купюри по 20 доларів США, одна купюра номіналом 10 доларів США, дві купюри по одному долару США), що згідно курсу валют Національного банку України станом на 03 травня 2021 року становило 2553 гривні, дві купюри по 50 євро, що згідно курсу валют Національного банку України станом на 03 травня 2021 року становило 3 364 гривні 27 копійок, 20 злотих, що згідно курсу валют Національного банку України станом на 03 травня 2021 року становило 147 гривень 33 копійки, 4 купюри по 1 гривні (загальна сума 4 гривні), срібна монета США номіналом в 1 долар 1921 року «Моргановський долар», вагою 26,73 г, карбованої зі срібла 900 проби, дві срібні монети 1924 та 1925 років «Один полтинник», вагою 10 г кожна (загальна вага 20 г), карбованої зі срібла 900 проби, вартість яких становить 987 гривень 87 копійок, належних ОСОБА_4 , який на передодні лишив його у вище зазначеній піцерії.

У подальшому ОСОБА_5 , з місця вчинення злочину зникла, викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, чим заподіяла потерпілому ОСОБА_4 , майнової шкоди на загальну суму 146 648 гривень. 08 копійок.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що завдало значної шкоди потерпілому.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з ч. 4 ст. 17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Відповідно до практики Верховного Суду, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішенні має пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу злочину, і виключають можливу відсутність умислу або інший характер умислу.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням (постанова Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16 січня 2024 року, справа ЄУН 752/16205/21).

Згідно з ч. 1 ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Отже, суд керуючись своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненому нею злочині, доведена поза розумним сумнівом, що підтверджується її показами, показами потерпілого, свідків та дослідженими речовими та письмовими доказами.

Таке рішення суду ґрунтується на таких доказах.

Допитана в порядку ст. 351 КПК України, обвинувачена ОСОБА_5 свою вину визнала частково, надала покази про те, що вона працювала в піцерії, назву не пам`ятає, був завантажений день, десь в кінці весни, дата зазначена в обвинувальному акті 03 травня 2021 року може відповідати дійсності. Світлана пішла вниз готувати тісто. Прийшов потерпілий і замовив піцу, потім він вийшов та повернувся з дитиною, вона його обслужила. Вони вийшли, десь через 5 хвилин, вона побачила, що на столі лишилося щось чорне, потім побачила, що це гаманець. Вона взяла його та поклала біля каси, потім вийшла на вулицю, та побачила, що потерпілого вже не було. Подумала, що до кінця він повернеться та щоб гаманець не пропав з каси, заховала його під бар.

До кінця дня ніхто за гаманцем не повернувся і вона вирішила взяти його додому, щоб віддати власнику, тому що боялася, що він пропаде. Додому їхала зі ОСОБА_7 , яка вийшла раніше, тоді як вона вийшла на «Піонерській», тому що проживала на вул. Січневий прорив. Вона відкривала гаманець, щоб знайти документи та по них власника, але там були лише банківські картки і десь близько 800 гривень, точної суми не пам`ятає.

Вона нікому не говорила про гаманець, можливо тому, що запрацювалась. Зміну здавали ОСОБА_8 .

Коли вона їхала в маршрутці, за нею слідкував якийсь чоловік, він вийшов на зупинці за нею та вона перелякалась, у зв`язку з чим викинула гаманець до баку зі сміттям.

Наступного дня приїхав потерпілий, він казав, що там були якісь дорогі для нього монети, тому що їх подарувала мама, він казав, що ще в гаманці було 1000 доларів США. Вона запропонувала виплатити компенсацію за ці моменти, оскільки вона не знала де вони. Вони з хлопцем перерили весь смітник, там нічого не було.

Вона пропонувала йому повернути 900 доларів США, оскільки у неї були збереження, з тих часів коли вона їздила за кордон. Однак, він наполягав на поверненні монет. Потім викликав поліцію та чомусь сказав, що в гаманці було 5000 доларів США, а не 1000 доларів США, вона була шокована таким розвитком подій.

Вона визнає, що брала чужу річ, однак вона там бачила тільки гривні, доларів США там не бачила.

Речі в піцерії не вперше залишали, їх завжди повертали, тому що до кінця дня за ними, як правило приходили. Їй не давали інструктажу, як поводитися в такій ситуації, про камери вона знала. Вона шкодує, що взяла гаманець.

Допитаний, з дотриманням порядку ст. 353 КПК України, потерпілий ОСОБА_4 надав покази про те, що десь перед Новим роком він позичав своєму знайомому - ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 5000 доларів США, оскільки вони добре знайомі, боргову розписку від нього не брав. ОСОБА_9 мав повернути борг десь в травні-червні.

03 травня 2021 року свідок ОСОБА_9 вирішив повернути борг. Вони домовились про зустріч на зупинці громадського транспорту «Площа Волі» в місті Біла Церква. Близько 18 год. він під`їхав на власному автомобілі до умовленого місця, де в автомобіль сів ОСОБА_10 .

В цей час в автомобілі перебували він, його дружина - ОСОБА_11 та донька. Вони про щось розмовляли, але зміст розмови він не пригадує.

Перебуваючи в автомобілі, ОСОБА_9 передав йому гроші, а саме 5 тисяч доларів США, купюрами по 100 доларів. Він їх перерахував, після чого поклав їх до свого гаманця. Дружина бачила, як він перераховує кошти.

Він запропонував підвезти ОСОБА_9 до його батьків, але попередив, що заїде в піцерію на «Таращанському масиві» та придбає піцу, на що той погодився. Їм було по дорозі, оскільки на той час міст на масив «Піщаний» ремонтувався і дістатися туди можна було лише, через «Таращанський міст».

Коли вони дістались піцерії, він вийшов з автомобіля, гаманця не брав, оскільки мав намір розрахуватися за піцу телефоном. Коли він вийшов з автомобіля, до нього підбігла донька і попросила покатати її на машинках. Зважаючи на те, що там можна було розрахуватися лише готівкою, він пішов назад автомобіля і забрав гаманець.

Потім вони пішли в піцерію, де він замовив піцу. Вона мала готуватися 15-20 хвилин, тому він сів за столик, а гаманець поклав на стіл. Коли сказали, що піца готова він забрав її та пішов на вихід. Далі сів до автомобіля та поїхав. По дорозі завезли ОСОБА_9 .

Наступного дня, зранку, він планував їхати до м. Київ. Коли він закривав ворота, до нього підійшли чоловік та жінка, специфічної зовнішності та запитали, чи не губив він гаманець. Вони повідомили, що знайшли цей гаманець у смітнику, біля магазину «Гурман», що на «Піонерській». Гаманець був пустим, там були лише документи. Ці люди повідомили, що знайшли адресу за технічним паспортом на автомобіль.

Після цього, він поїхав до міста Київ, і по дорозі згадував той день і згадав, що можливо лишив гаманець у піцерії. Він на чеку знайшов номер телефону піцерії та зателефонував. На телефонний дзвінок відповів власник піцерії. Він сказав, що перегляне відео з камер спостереження.

Через деякий час, він перетелефонував та сказав, що переглянув відео та запропонував зустрітись, сказав, що бачив хто взяв гаманець.

Далі, вони зустрілися з власником та дружиною власника, а також обвинуваченою. Він казав ОСОБА_5 , щоб вона повернула усе, що було в гаманці. Там, окрім грошових коштів були цінні, для нього монети « ОСОБА_12 », який йому подарував товариш та «Полтинники» 1924 та 1925 року, які подарувала йому матір. ОСОБА_5 казала, спочатку, що не брала їх, а потім сказала, що поїде додому по гроші та поверне 1000 доларів США, це її заощаджені гроші. До того ж, вона казала, що викинула гаманець, навіть не відкриваючи.

Вона довго не поверталася, а потім прийшла з хлопцем. Останній сказав, що він нічого не доведе і гроші йому не повернуть. Після чого він зателефонував на лінію «102». Розмова між ним та ОСОБА_5 записувалася, він казав про це та поклав телефон на столі. У гаманці було 5 092 доларів США, 100 євро, 20 злотих, «Моргановський долар», дві срібні монети 1924 та 1925 років «Один полтинник».

Допитаний, з дотриманням порядку визначеного ст. 352 КПК України, свідок ОСОБА_9 пояснив, що десь в 2020 році він позичив у ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 5000 доларів США, борг ніяким чином не оформляли, оскільки вони знають один одного більше 30 років.

03 травня 2021 року, попередньо домовившись, він близько 18:00 год зустрівся з ОСОБА_4 , щоб віддати йому борг. Він сів до автомобіля, в автомобілі окрім них була дружина ОСОБА_4 ОСОБА_13 та донька. Він віддав кошти, це були купюри по 100 доларів США.

ОСОБА_4 перерахував грошові кошти та поклав їх до гаманця, який схожий на барсетку. Що було в гаманці він не бачив, оскільки сидів на задньому сидінні. Коли ОСОБА_4 перерахував кошти, він поклав гаманець між двома передніми сидіннями.

Потім він поїхав з ОСОБА_4 на « ОСОБА_14 », оскільки він обіцяв його підвезти до матері, на Українську, 19. Біля піцерії ОСОБА_4 вийшов з дитиною, потім через хвилину повернувся та взяв гаманець, після чого він повернувся, через 20 хвилин. Далі вони поїхали на Українську, 19, де його висадили та він пішов до матері.

Допитана, з дотриманням порядку визначеного ст. 352 КПК України, свідок ОСОБА_11 , пояснила, що вона є дружиною ОСОБА_4 , разом проживають 24 роки, бюджет у них спільний. Їй відомо, що ОСОБА_4 має цінні монети, які йому подарували знайомий та матір. ОСОБА_9 вона знає з дитинства. Він позичав у ОСОБА_4 гроші в сумі 5000 доларів США.

Десь в травні 2021 року, точної дати не пам`ятає, після робочого часу в дитини було заняття, вони їхали до піцерії, щоб замовити піцу та по дорозі, на площі Волі забрали ОСОБА_9 та поїхали на масив «Таращанський». По дорозі ОСОБА_4 та ОСОБА_9 про щось розмовляли, потім останній віддав 5000 доларів США. ОСОБА_4 їх порахував та поклав в гаманець чорного кольору. В який відділ не пам`ятає, що ще було в гаманці вона не знає.

Коли вони приїхали до піцерії, ОСОБА_4 з дитиною пішли за піцою, а вона з ОСОБА_9 лишились в автомобілі чекати. Потім дитина захотіла покататися і ОСОБА_4 повернувся за гаманцем. Далі, через деякий час, він вийшов з піцерії, сів до автомобіля та вони поїхали на ОСОБА_15 , де висадили ОСОБА_9 .

Зранку вона побачила чужих людей, біля дому, з гаманцем. З ними спілкувався ОСОБА_4 . В гаманці було пусто. Вони казали, що знайшли гаманець на «Піонерській». Для них 5000 доларів США це велика сума. З ОСОБА_9 вони мають дуже дружні стосунки.

Допитана, з дотриманням порядку визначеного ст. 352 КПК України, свідок ОСОБА_16 пояснила, що вона допомагає власнику піцерії « ОСОБА_17 » - ОСОБА_18 в роботі, зокрема вона відкриває та закриває заклад, перевіряє касу тощо.

Десь в 2021 році, влітку чи весною, точно не пам`ятає, вона прийшла закривати заклад, була зміна ОСОБА_19 та ОСОБА_7 . Вона в їх присутності перевірила касу та перерахувала кошти. На її запитання дівчата повідомили, що ніяких надзвичайних ситуацій під час дня не було, казали, що все нормально. Після чого, закрили кафе і пішли по домам.

Наступного дня десь о 10 годині їй подзвонив ОСОБА_20 , сказав, що трапився інцидент і що необхідно перевірити камери. Вона з дому передивилася і побачила, що гаманець, про який їй казали, забрала ОСОБА_21 . Дівчата знали про камери, що вони пишуть і звук, і відео. Вона приїхала до піцерії та розпитала, як все було. ОСОБА_7 сказала, що нічого не знає, ОСОБА_19 підтвердила, що брала гаманець і просто мовчала.

Далі була призначена зустріч з потерпілим. Коли вони зустрілися, розмова була про гаманець. Він казав ОСОБА_19 повернути з дому, все що у цьому гаманці було. Суму грошей про яку говорили вона не пригадує, більше мова була про монети. ОСОБА_19 казала, що викинула монети, забрала лише гривні. Потім їй сказали їхати додому та все привезти назад, зустріч призначили на 17 годину. Однак, вона спізнилася, чекали її десь близько двох годин. ОСОБА_19 приїхала з хлопцем. Цей хлопець зайшов, ОСОБА_19 в цей час була на вулиці. Останній сказав потерпілому, що нічого йому вертати вони не будуть. Потім викликали поліцію.

ОСОБА_19 та ОСОБА_7 були в піцерії на стажуванні. Претензій до ОСОБА_19 не було. До цієї події, клієнти залишали речі, можливо один чи два рази, але їх повертали.

Під час розмови потерпілого з ОСОБА_19 , телефон лежав на столі, під час розмови сказав, що записує її.

Допитана, з дотриманням порядку визначеного ст. 352 КПК України, свідок ОСОБА_22 надала покази про те, що вона з ОСОБА_19 працювала в піцерії «Піца Поінт» на Таращанській 191-А. В той день, точної дати не пам`ятає, вона була в підвальному приміщенні, бачила лише, як ОСОБА_23 виходила з роботи з гаманцем на вулицю орієнтовно о 15 годині.

У них був графік роботи з 10 до 22 години. Крім них нікого не було. В її обов`язки входило приготування піци, обслуговування, робота за касою. Потерпілого не бачила, тому що якраз місила тісто. ОСОБА_19 не казала їй нічого про гаманець, вона бачила, як він лежав біля каси. Він був великий, чорний, чоловічий. Вони доробили зміну, прийшла дружина хазяїна ОСОБА_8 , закрила заклад. Валя взяла гаманець в руки та вийшла з піцерії. На зупинку вони прийшли вдвох, сіли в одну маршрутку. Вона вийшла раніше на «Критому ринку», а ОСОБА_23 поїхала далі на «Піонерську», де вона конкретно живе вона не знає. ОСОБА_24 був у ОСОБА_25 в руках, вона не знала, що він чийсь. Наступного дня, начальник сказав ОСОБА_25 , що вона віддала те, що взяла, щоб не було проблем. Їй на камерах показали момент, що ОСОБА_23 взяла гаманець зі столу та поклала біля каси, потім виходила з піцерії. Про те, що в закладі є камери їм казали. Інструктажу, що робити, якщо хтось забув речі не давали, однак, було кілька таких випадків, то речі завжди повертали.

Вона була присутня під час розмови потерпілого з Вальою, але нічого не чула. ОСОБА_19 - хороша людина, раніше вона за нею такого не помічала. У неї був хлопець ОСОБА_26 , він в той день приходив, вів себе агресивно, казав, що нічого віддавати вони не будуть. За гаманець вона з ОСОБА_19 розмови не вела, яка там була сума не знає, лише чула різні версії від власника та самої ОСОБА_19 .

Допитаний, з дотриманням порядку визначеного ст. 352 КПК України, свідок ОСОБА_27 надав покази про те, що він є власником піцерії « ОСОБА_17 » на АДРЕСА_3 , десь два роки тому, точну дату не пам`ятає, в понеділок о 10 годині до нього зателефонував потерпілий, за номером, який у них вказаний у рекламі. Він зазначив, що залишив гаманець у піцерії. На що він відповів, що перегляне відеозапис. Спочатку він попросив зробити свою дружину ОСОБА_16 . Вона повідомила, що гаманець взяла ОСОБА_19 , а потім він теж переглянув відеозапис і пересвідчився в цьому.

Він сказав ОСОБА_19 , щоб вона повернула все, що взяла та домовився з ОСОБА_4 , щоб він зустрівся з його дружиною, з приводу гаманця, тому що сам мав їхати до м. Київ, по роботі. З потерпілим розмовляла його дружина. Коли він приїхав, вони були ще в закладі, десь близько 2 годин чекаючи ОСОБА_19 . Про суму, яка була в гаманці дізнався від дружини. ОСОБА_19 на той час працювала у нього близько пів року, до цього люди залишали шапки, парасольки, які повертались. Він проводив інструктаж, що робити з речами, які загубили клієнти, їх потрібно було лишати під баром. ОСОБА_19 працювала відповідально, претензій до неї він не мав. Після цієї ситуації він з нею розрахувався та звільнив.

Також, винуватість ОСОБА_5 підтверджують такі досліджені, в порядку ст. 358-359 КПК України письмові докази та відеозаписи, а саме:

-витяг, про те, що 05 травня 2021 року до ЄРДР внесені відомості про кримінальне провадження № 0000773, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, з таким коротким викладом обставин, що можуть свідчити про його вчинення: 03 травня 2021 року близько 18:30 год невстановлена особа, перебуваючи в приміщенні піцерії «Піцца Поінт», що за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу здійснила крадіжку гаманця належного ОСОБА_4 , сума матеріального збитку встановлюється (т. 1 а.с. 151);

-рапорт інспектора Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції ОСОБА_28 від 04 травня 2021 року, яким зафіксоване звернення ОСОБА_4 о 18:54 год. на службу «102» про факт крадіжки гаманця, в якому було 5000 доларів, по камерам відеоспостереження крадіжку вчинила ОСОБА_29 , яка працює в закладі «Піца Поінт» (т. 1 а.с. 152);

-заява ОСОБА_4 від 04 травня 2021 року, згідно з якої він звернувся до Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції із проханням притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , яка працює в піцерії «Піца Поїнт», за адресою: вул. Таращанська, 191-А. У ній зазначав, що 03 травня 2021 року він здійснив замовлення в піцерії та чекав свого замовлення, разом зі своєю дитиною, близько 18:30 год. Після того, як замовлення було готове, він забрав піцу і залишив на столику гаманець, в якому були грошові кошти, близько 850 грн, 5000 доларів США, 100 євро, 20 злотих, один срібний долар США 1921 року, дві срібні монети номіналом по 50 копійок 1924 та 1925 року, а також декілька монет євро (т. 1 а.с. 153);

-заява ОСОБА_30 , де він не заперечував проти того, щоб працівники поліції провели огляд 04 травня 2021 року приміщення піцерії «Піца Поінт», за адресою: АДРЕСА_3 , у зв`язку з крадіжкою (т. 1 а.с. 154);

-протокол огляду місця події від 04 травня 2021 року, в якому зафіксовані результати огляду приміщення кафетерію, що розташований за адресою: м. Біла Церква, вул. Таращанська, 191-А, з назвою «Pizzas Point», за його результатами нічого не виявлено та не вилучено (т. 1 а.с. 155-160);

-протокол отримання майна від 06 травня 2021 року, згідно з яким ОСОБА_4 надав шкіряний гаманець, чорного кольору «MD» з банківськими картками та дисконтними картками (т. 1 а.с. 161);

-протокол огляду предмету від 06 травня 2021 року, у якому зафіксовані результати огляду гаманця, банківських та дисконтних карток наданих ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 162-167);

-протокол отримання майна від 06 травня 2021 року, згідно з яким ОСОБА_4 надав DVD-R диск з відеозаписом події від 04 травня 2021 року та аудіозаписом (т. 1 а.с. 171);

-оптичний диск із вмістом відеозапису з камер відеоспостереження по АДРЕСА_4 (т. 1 а.с. 179);

-протокол огляду предмету від 06 травня 2021 року, згідно з яким оглянутий оптичний диск DVD-R, на якому містився файл «_ch1_3825_4110», що є відеозаписом з камер відеоспостереження від 04 травня 2021 року, що розташовані за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. 1-ша Піщана, 106 (т. 1 а.с. 180);

-протокол отримання речей від 11 червня 2021 року, згідно з яким ОСОБА_31 надав відеозапис з камер відеоспостереження у приміщенні піцерії «Поінт Піцца» по вул. Таращанська, 191-А в м. Біла Церква, Київська область (т. 1 а.с. 188);

-оптичний диск із вмістом відеозапису з камер відеоспостереження з піцерії « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_3 . З нього встановлено, що 03 травня 2021 року о 18:38 год. ОСОБА_5 перебуває на робочому місці, а за столиком сидить ОСОБА_4 зі своєю донькою, на столі біля них лежить чорний гаманець. Далі ОСОБА_4 зі своєю донькою піднялися з-за столику та підійшли до місця праці піцейоли, при цьому чорний гаманець залишився на столі. Забравши піцу вони вийшли із приміщення, а гаманець залишився на столі.

Після цього, вказаний гаманець помітила ОСОБА_5 та забравши його зі столу пішла з ним до барної стійки та поклала його за меню та пішла в сторону виходу.

Далі, повернувшись на барну стійку, ОСОБА_5 взяла гаманець із барної стійки та поклала його під низ.

О 21:14 год ОСОБА_5 забрала гаманець з-під барної стійки та покинула приміщення піцерії (т. 1 а.с. 189);

-протокол огляду предмету від 11 червня 2021 року, згідно з яким оглянутий оптичний диск DVD-R, на якому містилися файли «pizzas_ch1_3825», «pizzas_ch1_5828_5938», «pizzas_ch1_1402_1512», на яких міститься відеозапис з камер відеоспостережння в піцерії «Піца Поінт», за адресою: АДРЕСА_3 (т. 1 а.с. 190-201);

-довідка Національного Банку України № 61-0037/43753 від 20 травня 2021 року, згідно з яким офіційний курс гривні до долару США, станом на 03 травня 2021 року становив 27,7500 грн за 1 долар США (т. 1 а.с. 204);

-висновок експерта судово-товарознавчої експертизи № 1896 від 21 травня 2021 року, складений судовим експертом ОСОБА_32 , згідно з яким ринкова вартість чоловічого гаманця чорного кольору з натуральної шкіри, марки «MD», який був придбаний в кінці листопада 2020 року, станом на 03 травня 2021 року, з урахуванням зносу складає 841,61 грн (т. 1 а.с. 208-212);

-протокол отримання речей від 24 травня 2021 року, відповідно до якого ОСОБА_4 надав фотознімки із зображенням монет срібний долар 1921 року, дві срібні монети 1924 та 1925 років «Один полтинник» (т. 1 а.с. 213-214);

-протокол огляду предмету від 24 травня 2021 року, згідно з яким виявлені зображення срібної моменти США номіналом в 1 долар 1921 року «Моргановский долар» із характеристикою: вага 26,73 г, каробана зі срібла 900 проби; зображення срібної монети 1924 року «Один полтинник» із характеристикою: вага 10 г, карбована зі срібла 900 проби; зображення срібної монети 1925 року «Один полтинник» із характеристикою: вага 10 г, карбована зі срібла 900 проби (т. 1 а.с. 215-216);

-висновок експерта судово-товарознавчої експертизи № 2020 від 27 травня 2021 року, складений судовим експертом ОСОБА_32 , згідно з яким ринкова вартість срібної моменти США номіналом в 1 долар 1921 року «Моргановский долар» із характеристикою: вага 26,73 г, каробана зі срібла 900 проби, станом на 03 травня 2021 року, складає 565,07 грн; ринкова вартість срібної монети 1924 та 1925 років «Один полтинник» із характеристикою: вага 10 г кожна, карбована зі срібла 900 проби, за ціною брухту, станом на 03 травня 2021 року, складає 422,80 грн (т. 1 а.с. 222-226).

Суд зазначає, що обвинувачена ОСОБА_5 із обставин пред`явленого їй обвинувачення заперечувала лише розмір майнової шкоди завданої потерпілому ОСОБА_4 , вона визнавала, що забрала із гаманця суму в розмірі близько 800 гривень, інших цінностей чи іноземної валюти вона не бачила, відкривала гаманець для того, щоб знайти контактні дані власника.

Суд вважає ці покази спростованими, і розглядає їх, як спробу уникнути кримінальної відповідальності за тяжчий злочин.

Суд зазначає, що на наявність у належному ОСОБА_4 гаманці грошових коштів у сумі 5000 доларів США, окрім самого потерпілого, вказали свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , покази яких узгоджуються між собою, є послідовними та такими, що не піддаються розумному сумніву, оскільки будь-яких компрометуючих їх матеріалів в розпорядження суду не надано.

Що стосується інших цінностей та грошових коштів, то їх перебування в гаманці підтверджується показами потерпілого ОСОБА_4 , які узгоджуються з його заявою про вчинення кримінального правопорушення від 04 травня 2021 року, де він вказував, що окрім 5000 доларів США, в гаманці було 100 євро, 20 злотих, один срібний долар США 1921 року та дві срібні монети номіналом 50 коп 1924 та 1925 року.

Своєю чергою, захисник ОСОБА_6 звертала увагу, що стороною обвинувачення не надані докази, які підтверджують факт того, що в гаманці були грошові кошти в розмірі 5000 доларів США, інші цінності.

Також, вона зазначала, що під час судового розгляду не підтверджено, що саме ОСОБА_5 , а не інші особи, привласнила належні ОСОБА_4 грошові цінності. Таку позицію мотивувала тим, що з показів ОСОБА_5 видно, що вона бачила в гаманці лише гривні, відкривала його, щоб знайти контакти власника, будь-які інші відділи не досліджувала.

До того ж, на підтримку своєї позиції вказувала, що слідством взагалі не вживалися заходи для пошуку осіб, які заволоділи грошовими коштами та цінностями з гаманця, зокрема не проведений обшук за місцем проживання ОСОБА_5 та не допитані особи, які знайшли гаманець.

З цього приводу, суд зазначає, що згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», крадіжка (таємне викрадення чужого майна) - це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», крадіжку і грабіж потрібно вважати закінченими з моменту, коли винна особа вилучила майно і мала реальну можливість розпоряджатися чи користуватися ним.

Отже, питання яким чином особа розпорядилася викраденим майном не має вирішального значення, для кваліфікації її дій як крадіжки. Для цього достатньо встановити, чи мала особа реальну можливість це зробити.

За таких обставин, крадіжка ОСОБА_5 закінчена з моменту, коли вона покинула місце своєї роботи та забрала із собою гаманець, із наявними в ньому грошовими цінностями, тобто отримала реальну можливість розпорядитися ними на власний розсуд.

Суд зазначає, що встановлення осіб, які далі привласнили грошові кошти, значення для кваліфікації дій ОСОБА_5 не має.

Своєю чергою, ухвалюючи вирок, суд не враховує: протокол огляду речового доказу від 06 травня 2021 року, де викладена стенограма аудіозапису «крадіжка гаманця», довжиною 19 хв 57 сек, яка міститься на DVD-R диску наданого ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 173-177); диск з вмістом аудіозапису розмови трьох осіб ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_16 (т. 1 а.с. 172).

Суд вважає, що вказані докази є недопустимими, з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК України, суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

Згідно з ч. 1 ст. 260 КПК України, аудіо-, відеоконтроль особи є різновидом втручання у приватне спілкування, яке проводиться без її відома на підставі ухвали слідчого судді, якщо є достатні підстави вважати, що розмови цієї особи або інші звуки, рухи, дії, пов`язані з її діяльністю або місцем перебування тощо, можуть містити відомості, які мають значення для досудового розслідування.

Отже, аудіоконтроль особи, який проводиться без її відома, може проводитися виключно на підстави ухвали слідчого судді.

Як встановлено під час судового розгляду, аудіозапис розмови трьох осіб ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_16 фіксувався на телефон, належний ОСОБА_4 .

Останній стверджував, що він перед початком розмови попередив усіх її учасників про те, що буде записувати її на диктофон. Натомість ОСОБА_5 категорично заперечувала факт такого повідомлення, тоді як ОСОБА_16 повідомила, що воно мало місце вже в ході розмови, тоді як телефон лежав на столі.

Отже, з показів учасників розмови, суд не може встановити, чи мав місце факт такого повідомлення, оскільки їхні покази суттєво різняться.

За таких обставин, суд розглядає його, як аудіоконтроль особи, який потребував попереднього дозволу суду.

Судом такого дозволу не надавалось.

У зв`язку з цим, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК України, суд визнає протокол огляду речового доказу від 06 травня 2021 року, диск з вмістом аудіозапису розмови трьох осіб ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_16 - недопустимим доказами.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 66 КК України, суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 вчинення кримінального правопорушення обмежено осудною особою.

Обставин, передбачених ч. 1 ст. 67 КК України, судом не установлено.

Суд відхиляє доводи захисника ОСОБА_6 про наявність таких обставин, які пом`якшують покарання, як щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, з таких мотивів.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, при призначенні покарання обставинами, які його пом`якшують, визнається щире каяття.

Відповідно до практики Верховного Суду, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження (постанова третьої судової палати Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду від 18 вересня 2019 року, у справі № 166/1065/18).

Той факт, що засуджений визнав свою вину, не може безумовно свідчити про щире каяття з приводу вчиненого. Адже щире каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення кримінальних протиправних діянь, що й щирий жаль з цього приводу та осуд своєї поведінки (постанова першої судової палати Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду від 27 квітня 2021 року, у справі № 520/16394/16-к).

Однак, у ході судового розгляду ОСОБА_5 визнавала вину частково, ані майнову, ані моральну шкоду потерпілому ОСОБА_4 в повному обсязі не відшкодувала.

За таких обставин, підстав вважати, що вона щиро розкаялася немає.

Натомість суд не визнає пом`якшуючою обставиною, добровільне відшкодування завданого збитку, оскільки ОСОБА_33 збиток відшкодувала лише частково, тоді як п. 2 ч. 1 ст. 66 КК України, передбачає повне відшкодування такого збитку.

Мотиви призначення покарання.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК України, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок і призначає покарання, звільняє від покарання чи від його відбування у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, або застосовує інші заходи, передбачені законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до практики Верховного Суду, що міститься в постанові від 23 червня 2020 року, у справі № 171/8/17, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення повинна враховуватися судом як загальна засада призначення покарання не лише на підставі належності відповідного правопорушення до певного виду (ст. 12 КК України), але і з обов`язковим урахування конкретних обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Отже, з огляду на ступінь тяжкості та обставин вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, зокрема, розмір завданої шкоди, зважаючи на те, що вона винуватість визнала частково, дані про її особу, а саме: вона раніше не судима, страждає на Легку розумову відсталість (в ст. легко вираженої дебільності), з емоційно-вольовою нестійкістю (F 70.1 за МКХ-10), не здатна повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, за місцем проживання характеризується позитивно, за місцем працевлаштування та навчання характеризувалася позитивно, позицію потерпілого, часткове відшкодування завданого збитку, обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також враховуючи досудову доповідь на обвинувачену ОСОБА_5 за якою ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства оцінений, як середній, суд дійшов висновку, що досягнення мети покарання, визначеної у ст. 50 КК України, а саме виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, неможливе, без ізоляції її від суспільства та їй необхідно призначити покарання, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до довідки КНП БМР «Білоцерківський пологовий будинок» від 06 грудня 2023 року № 634, ОСОБА_5 перебуває на обліку по вагітності та пологах з 30 листопада 2023 року в жіночій консультації закладу, термін вагітності 12 (дванадцять) тижнів.

Згідно з ч. 1 ст. 79 КК України, у разі призначення покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі вагітним жінкам або жінкам, які мають дітей віком до семи років, крім засуджених до позбавлення волі на строк більше п`яти років за тяжкі і особливо тяжкі злочини, а також за корупційні кримінальні правопорушення, кримінальні правопорушення, пов`язані з корупцією, суд може звільнити таких засуджених від відбування як основного, так і додаткового покарання з встановленням іспитового строку у межах строку, на який згідно з законом жінку може бути звільнено від роботи у зв`язку з вагітністю, пологами і до досягнення дитиною семирічного віку.

Відповідно до ч. 2 ст. 79 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до семи років, суд покладає на засуджену обов`язки відповідно до статті 76 цього Кодексу.

Отже, оскільки ОСОБА_33 вагітна, враховуючи її позитивну характеристику за місцем роботи та проживання, позицію потерпілого ОСОБА_4 , який не наполягав на реальному відбутті покарання обвинуваченою ОСОБА_5 , а також досудову доповідь, де вказано, що ОСОБА_5 не становить високої небезпеки для суспільства, суд дійшов висновку про можливість застосування до неї положень ч. 1 ст. 79 КК України та звільнення від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік та покладенням на неї обов`язків передбачених ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.

Згідно з цивільним позовом, ОСОБА_4 просив: (1) стягнути з ОСОБА_5 на його користь майнову шкоду, завдану внаслідок злочинних дій цивільного відповідача, а саме: 5092 долари США; 50 євро, 20 злотих; 804 гривні; 1 долар США 1921 року «Моргановський долар», вагою 26,73 г карбований зі срібла 900 проби, дві срібні монети 1924 та 1925 років «Один полтинник», вагою 10 г кожна (загальною вагою 20 г), карбовані зі срібла 900 проби; (2) стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду, завдану внаслідок злочинних дій цивільного відповідача у розмірі 15 000 грн.

Свої вимоги мотивував тим, що діями ОСОБА_5 йому завдано майнової шкоди, зокрема викрадені грошові кошти та цінні монети.

До того ж, спричинена значна шкода його моральному здоров`ю, тому що за весь період намагання поновити порушені права, його життя було насичене негативними емоціями, психічними переживаннями. Понесені значні моральні втрати, які призвели до позбавлення можливостей реалізації своїх звичок і бажань, які він міг би реалізувати не витрачаючи часу на підготовку заяв та судових позовів, відвідування установ органів державної влади, щоб добитися належного захисту своїх порушених прав. Враховуючи присутність психологічного фактору, який травмує, через неправомірні дії ОСОБА_5 , користуючись принципами розумності та справедливості, вважав, що належним розміром моральної шкоди буде 15 000 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Отже, потерпілий має право вимагати від особи, яка вчинила стосовно нього кримінальне правопорушення, відшкодувати майнову шкоду, зокрема, і суму грошових коштів втрачених унаслідок вчиненого кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ЦК України, на вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

Отже, на вимогу особи, якій завдано шкоди, внаслідок кримінального правопорушення, враховуючи обставини справи, вона може бути відшкодована не тільки у грошовий спосіб, а й шляхом передання речі того ж роду та тієї ж якості.

У судовому засіданні установлено, що один долар США 1921 року «Моргановський долар», вагою 26,73 г, карбований зі срібла 900 проби та дві срібні монети 1924 та 1925 років «Один полтинник», вагою 10 г кожна (загальною вагою 20 г) карбовані зі срібла 900 проби є в загальному доступі і їх можна придбати.

Отож, за викладених обставин, оскільки потерпілим ОСОБА_4 доведено, що йому завдано майнової шкоди, суд вважає за необхідне в цій частині цивільний позов задовольнити, за вирахуванням сум сплачених ОСОБА_5 згідно з квитанціями до платіжної інструкції на переказ готівки від 07 жовтня 2022 року в сумі 987,87 грн та від 09 вересня 2022 року в сумі 845,60 грн.

За таких обставин, суд вирішує стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 5065,11 доларів США, 50 євро та 20 злотих, а також один долар США 1921 року «Моргановський долар», вагою 26,73 г, карбований зі срібла 900 проби, дві срібні монети 1924 та 1925 років «Один полтинник», вагою 10 г кожна (загальною вагою 20 г) карбовані зі срібла 900 проби.

Суд не зазначає еквівалент іноземної валюти в гривні, оскільки в будь-якому випадку У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквіваленту такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні (правова позиція висловлена в постанові Великої палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року, справа ЄУН 761/12665/14-ц).

До того ж, відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунків.

Отже, суд враховуючи глибину душевних страждань потерпілого ОСОБА_4 , який є адвокатом, а тому не є особою, якій написання юридичних документів та відвідування державних органів, для захисту своїх прав, може завдавати непоправної моральної шкоди, однак, зважаючи на цінність для нього викрадених монет, які є подарунками від товариша та матері, необхідність узгоджувати свій робочий графік для відвідування судових засідань, ступінь вини обвинуваченого, керуючись вимогами розумності і справедливості, вважає, що з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 належить стягнути 3000 грн моральної шкоди.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Згідно з постановою про визнання предметів (документів) речовими доказами та їх приєднання до матеріалів кримінального провадження від 06 травня 2021 року, визнані речовими доказами: шкіряний гаманець чорного кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_4 , банківська картка «Монобанк», банківська картка «ПУМБ», банківська кратка «інКУБатор», банківська картка «ПриватБанк», банківська картка «Універсальна», дисконтна картка «Буд Маг», дисконтна картка «Комфортна картка», дисконтна картка «Его Їсти», картка справжнього ковбоя «Ранчо», дисконтна картка «Будмаркет», картки «Сінево», картка віп-клієнта -5% «СпортТайм», дисконтна картка «Шуруп», дисконтна картка «Вигода».

Відповідно до розписки, перелічені речі повернуті ОСОБА_4 06 травня 2021 року.

Згідно з п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, вказані речі необхідно залишити власнику.

Відповідно до постановою про визнання та приєднання до матеріалів провадження речового доказу від 06 травня 2021 року, диск з аудіозаписом розмови визнаний речовим доказом.

Згідно з постановою про визнання предметів (документів) речовими доказами та їх приєднання до матеріалів кримінального провадження від 11 травня 2021 року, визнано речовим доказом: оптичний диск DVD-R, білого кольору, округлої форми, діаметром 11 см, марки «НР», 16х.

Відповідно до постанови про визнання предметів (документів) речовими доказами та їх приєднання до матеріалів кримінального провадження від 24 травня 2021 року, визнаний речовим доказом: фотознімки із зображенням: срібної моменти США номіналом в 1 долар 1921 року «Моргановский долар» із характеристикою: вага 26,73 г, карбована зі срібла 900 проби; зображенням срібної монети 1924 року «Один полтинник» із характеристикою: вага 10 г, карбована зі срібла 900 проби; зображенням срібної монети 1925 року «Один полтинник» із характеристикою: вага 10 г, карбована зі срібла 900 проби.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 100 КПК України, вказані диски та фотознімки, суд залишає в матеріалах кримінального провадження протягом усього строку їх зберігання.

Відповідно до звіту про фактичні затрати на проведення експертизи № 1896 від 21 травня 2021 року та № 2020 від 27 травня 2021 року, витрати на залучення експерта становлять 300 грн.

Згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України, їх необхідно стягнути із ОСОБА_5 в дохід держави.

Підстав, передбачених ч. 2 ст. 177 КПК України для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу, судом не встановлено, оскільки в порядку ст. 331 КПК України, від прокурора клопотань про це не надходило.

Керуючись ст. 100, 124, 177, 368, 374, 381-382, 395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

визнати ОСОБА_5 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Згідно з ч. 1 ст. 79 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку.

Установити ОСОБА_5 іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 , під час іспитового строку, виконувати такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питаннь пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Іспитовий строк обчислювати з 21 лютого 2024 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до обвинуваченої ОСОБА_5 , про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 майнову шкоду в розмірі 5065,11 доларів США, 50 євро, 20 злотих, 1 долар США 1921 року «Моргановський долар», вагою 26,73 г, карбований зі срібла 900 проби, дві срібні монети 1924 та 1925 років «Один полтинник», вагою 10 г кожна (загальною вагою 20 г) карбовані зі срібла 900 проби.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 3000 грн.

В іншій частині цивільного позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 300 грн.

Речові докази:

1) шкіряний гаманець чорного кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_4 , банківська картка «Монобанк», банківська картка «ПУМБ», банківська кратка «інКУБатор», банківська картка «ПриватБанк», банківська картка «Універсальна», дисконтна картка «Буд Маг», дисконтна картка «Комфортна картка», дисконтна картка «Его Їсти», картка справжнього ковбоя «Ранчо», дисконтна картка «Будмаркет», картки «Сінево», картка віп-клієнта -5% «СпортТайм», дисконтна картка «Шуруп», дисконтна картка «Вигода», - залишити власнику;

2) диск з аудіо записом розмови визнаний речовим доказом; оптичний диск DVD-R, білого кольору, округлої форми, діаметром 11 см, марки «НР», 16х; фотознімки із зображенням: срібної моменти США номіналом в 1 долар 1921 року «Моргановский долар» із характеристикою: вага 26,73 г, карбована зі срібла 900 проби; зображенням срібної монети 1924 року «Один полтинник» із характеристикою: вага 10 г, карбована зі срібла 900 проби; зображенням срібної монети 1925 року «Один полтинник» із характеристикою: вага 10 г, карбована зі срібла 900 проби, - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього строку їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду, в порядку встановленому законом, протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Вирок набирає законної сили в порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Копію вироку негайно після його оголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя

Білоцерківського міськрайонного суду Ірина ДУБАНОВСЬКА

Київської області