Провадження № 1-кс/554/2995/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.03.2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_2 , в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000212 від 03.09.2015 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України про надання дозволу на затримання з метою приводу,

встановила:

слідчий звернувся з клопотанням про надання дозволу на затримання з метою приводу посилаючись на те, що з матеріалів указаного кримінального провадження вбачається, що відповідно до наказу начальника ГУ СБ України в АР Крим від 24.03.2008 №423-ос ОСОБА_3 прийнятий на військову службу в Головне управління Служби безпеки України в АР Крим.

Діючи з прямим умислом, з метою незаконно ухилитися від проходження військової служби, ОСОБА_3 вирішив стати на злочинний шлях та у порушення вищезазначених нормативно-правових актів, незаконно припинив виконувати обов`язки військової служби та до 30.03.2014 після переведення, без поважних причин не прибув до Центрального управління Служби безпеки України, таким чином ухилившись від подальшого проходження військової служби в органах Служби безпеки України.

По теперішній час ОСОБА_3 до Центрального управління Служби безпеки України за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 33, не з`явився та обов`язки з військової служби не виконує.

Таким чином, ОСОБА_3 являючись військовослужбовцем ГУ СБ

України в АР Крим, достовірно знаючи про необхідність прибуття до 30.03.2014 до Центрального управління Служби безпеки України в м. Київ, діючи з прямим умислом, з метою незаконно ухилитися від проходження військової служби, у порушення ст. 24, п. 5, 8 Закону України №2229-12 від 25.03.1992 «Про Службу безпеки України», ст.ст. 11, 16, 30, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-ХІV від 24.03.1999 року, та ст.ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551 -XIV від 24.03.1999 року, розпорядження Голови Центрального управління Служби безпеки України №44 від 24.03.2014, до 30.03.2014 до Центрального управління Служби безпеки України за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 33, не прибув, ухилився від подальшого проходження військової служби в органах Служби безпеки України та по теперішній час на службі безпідставно відсутній, чим вчинив дезертирство, тобто нез`явлення на службу з метою ухилитися від військової служби у разі переведення, злочин, передбачений ч. 1 ст. 408 КК України.

Крім того, з допиту заступника начальника управління внутрішньої безпеки СБ України полковника ОСОБА_4 , вбачається, що відповідно до розпорядження Голови Центрального управління Служби безпеки України №44 від 24,03.2014 військовослужбовці, які проходять військову службу в органах, підрозділах, закладах, установах СБ України з дислокацією в АР Крим до 30.03.2014 повинні були прибути до підрозділів ЦУ СБ України. Вказане розпорядження доводилось в телефонному режимі керівництвом ЦУ СБ України, оскільки пошта, яка направлялась до АР Крим не доходила до адресатів.

Таким чином, викладені обставини свідчать про наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

03.09.2015 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

Цього ж дня повідомлення про підозру у відповідності до вимог ч. 1 ст. 278 КПК України вручено ОСОБА_3 у спосіб, передбачений ст.ст. 133, ч. 1 ст. 135, 136, 137 КПК України, для вручення повідомлень.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 зазначеного злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням начальника Управління внутрішньої безпеки про вчинення кримінального правопорушення, розпорядженням Голови Центрального управління Служби безпеки України №44 від 24.03.2014 та допитом полковника ОСОБА_4 , а також; іншими матеріалами кримінального провадження.

Отже, ОСОБА_3 незаконно припинив виконувати обов`язки військової служби та до 30.03.2014 після переведення не прибув для подальшого проходження військової служби до розташування Центрального управління Служби безпеки України за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 33, не маючи на меті повертатися до виконання обов`язків з військової служби.

Тобто, наявні вагомі докази, якими обґрунтовуються обставини вчинення ОСОБА_3 вищевказаного злочину, на підставі яких зроблено висновок про обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового слідства та суду, продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином та запобігання вчиненню останнім нових злочинів проти основ національної безпеки України чи проти громадської безпеки, а також припинення вчинення кримінального правопорушення, в якому він підозрюється.

Оцінюючи в сукупності викладене, вагомість наявних доказів про вчинення останнім кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує, а саме позбавлення волі від 2 до 5 років, з огляду на особу підозрюваного, з метою забезпечення належного виконання ОСОБА_3 процесуальних обов`язків, та запобігання спробам останнього вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню та переховуватися від органів слідства та суду, беручи до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення, слід прийти до висновку про те, що в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, відповідно до ст. 183 КПК України його необхідно доставити до суду з метою розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Одночасно з цим клопотанням до суду подано клопотання про обрання до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор просив розглядати клопотання без його участі, просив його задовольнити.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла висновку про задоволення клопотання з наступних підстав.

Органом досудового розслідування до суду подано клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ураховуючи обгрунтованість підозри та наявність ризиків, зокрема, і те, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування та не виключається можливість вчинення останнім інших кримінальних правопорушень, а також те, що участь підозрюваного у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу є обов`язковою, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання та надати дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 188-190 КПК України, слідчий суддя,

ухвалила:

клопотання слідчого - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Приморсько-Ахтарськ, Краснодарського Краю, Російської Федерації, громадянина України, не судимого, капітана військової служби за контрактом ГУ СБУ, оперуповноваженого Євпаторійського міжрайонного відділу ГУ СБУ в Автономній Республіці Крим, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного до суду, закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії, а також у разі відкликання ухвали прокурором.

Строк дії ухвали 24місяці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1