Справа № 754/1035/24
У Х В А Л А

Іменем України

24 січня 2024 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 про арешт тимчасово вилученого майна

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 22 січня 2024 року подав до суду клопотання про арешт тимчасово вилученого майна.

Обґрунтовуючи клопотання прокурор зазначає, що в провадженні ВД Деснянського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000053 від 22.01.2024 року за ст. 358 ч. 1 КК України.

Відповідно до матеріалів досудового розслідування та витягу з реєстру досудових розслідувань встановлено, що 21.01.2024 року приблизно о 23.25 год. за адресою м. Київ, вул. Радосинська, 140, працівникам поліції було зупинено автомобіль марки «Hyundai Sonata» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який під час перевірки документів пред`явив посвідчення водія на власне ім`я з явними ознаками підробки.

21.01.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 було проведено огляд місця події, в ході якого виявлено та вилучено:

- посвідчення водія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане ДАІ 3214 06.01.2015 року;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на транспортний засіб «Hyundai Sonata» номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , сірого кольору, 2015 року випуску;

- транспортний засіб «Hyundai Sonata» номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , сірого кольору, 2015 року випуску, та ключ до нього.

Постановою дізнавача ВД Деснянського УП ГУНП у м. Києві від 22.01.2024 року вказані посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ключ та автомобіль визнано речовими доказами в кримінальному провадженні № 0000053.

В клопотанні прокурор просить накласти арешт на вказане майно, в обґрунтування клопотання зазначив, що вилучене майно має ознаки речового доказу, є підстави вважати, що воно зберегло на собі сліди злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та необхідні у подальшому для проведення слідчих та інших процесуальних дій, у зв`язку із чим необхідно забезпечити збереження зазначених речових доказів, а тому звертається з даним клопотанням до слідчого судді.

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання. Зазначив, що не володіє інформацією чи призначались у даному кримінальному провадженні будь-які експертизи.

Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання прокурора.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Встановлено, що в провадженні ВД Деснянського УП ГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000053 за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст.358 ч.1 КК України, а саме підробки посвідчення водія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане ДАІ 3214 06.01.2015 року.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. Частиною 2 даної статті передбачено, що повинно бути зазначено у клопотанні про арешт майна.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до п.п.1, 3 ч.2 ст.167 КК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.

Відповідно до витягу з кримінального провадження №0000053 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 ч. 1 КК України, а саме за фактом підробки посвідчення водія. Відомості про підроблення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, внесення змін до номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу даний витяг та надані на розгляд слідчого судді матеріали кримінального провадження не містять.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучене при проведенні огляду місця події від 21.01.2024 року за адресою: м. Київ, вул. Радосинська, 140 посвідчення водія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане ДАІ 3214 06.01.2015 року, оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, могло зберегти сліди кримінального правопорушення і може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

В частині накладення арешту на автомобіль марки «Hyundai Sonata» номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , сірого кольору, 2015 року випуску, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключ до вказаного автомобіля клопотання прокурора задоволенню не підлягає, оскільки прокурором не наведено достатніх підстав вважати, що даний автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключ до нього є предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 ч. 1 КК України (використання завідомо підробленого документа), зберегли на собі сліди вчинення даного кримінального правопорушення і можуть бути використані як докази, та що потреби досудового розслідування виправдовують застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись: ст.ст.98,131,167,170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 в кримінальному провадженні №0000053 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити частково.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження, користування на:

- посвідчення водія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане ДАІ 3214 06.01.2015 року.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя: