В И Р О К

іменем України

25 січня 2024 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області

в складі судді - ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3

з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

учасника судового провадження - потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві кримінальне провадження № 00000446 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Андріївка Балаклійського району Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11 жовтня 2023 року, близько 15 год 45 хв, між ОСОБА_4 , який знаходився за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_6 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_6 , намагаючись припинити конфлікт, вийшла з вищевказаної квартири та направилась в бік сходин. В цей час до неї наблизився ОСОБА_4 та не маючи умислу, направленого на заподіяння тілесних ушкоджень, через необережність, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків від свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння штовхнув ОСОБА_6 від себе лівою рукою в напрямку сходин, внаслідок чого остання не втримавши рівноваги, з висоти власного зросту впала на тверду поверхню з бетонним покриттям обличчям донизу та на ліву руку.

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №12-14/114-3м/23 від 18.10.2023 року, заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синця в правій навколоочній області, закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, забійної рани в області голови, закритого перелому дистального метаепіфіза променевої кістки лівого передпліччя зі зміщенням уламків. Синець в правій навколоочній області, закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку, забійна рана в області голови по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, за тривалістю розладу здоров`я, характерних для даного виду травми та її тяжкості (згідно п.2.2.1 «Правил судово-медичного встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995), закритий перелом дистального метаепіфіза променевої кістки лівого передпліччя зі зміщенням уламків по ступеню тяжкості відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, за тривалістю розладу здоров`я, характерних для даного виду травми та її тяжкості (згідно п.2.2.1 «Правил судово-медичного встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995).

Сторони кримінального провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставинам справи, які ними не оспорюються. З урахуванням принципів диспозитивності та змагальності сторін кримінального провадження, з огляду на визнання обвинуваченим фактичних обставин, якими обґрунтовано обвинувачення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 вину в кримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, пояснив, що кримінальне правопорушення вчинене ним при вищевикладених обставинах.

При дослідженні доказів в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про доведенність вини ОСОБА_4 у спричиненні необережного середньої тяжкості тілесного ушкодження. Правова кваліфікація ст. 128 КК України.

Щирим каяттям є певний психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх відомих їй обставин вчиненого діяння, вчиненням інших дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину, або відшкодування завданих збитків чи усунення заподіяної шкоди.

Каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, відверту негативну оцінку своєї злочинної поведінки, визнання тих обставин, які ставляться в провину, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Відповідний правовий висновок викладено у постанові ВПВС № 629/847/15 від 27.11.2019.

Відтак, під час призначення ОСОБА_4 покарання, щире каяття, у розумінні пункту першого частини першої статті 66 КК України, врахуванню не підлягає, оскільки обвинувачений не заявив про готовність нести відповідальність, встановлену законом

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення проти особи похилого віку.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути співмірним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні покарання ОСОБА_4 враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, відсутність обставин, що пом`якшують та наявність обтяжуючих покарання обставин, особу обвинуваченого, який під наглядом у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, зокрема, із характеристики, виданої Слобожанським селищним головою, вбачається, що ОСОБА_4 офіційно не працює та не бажає працювати. Постійно вживає алкогольні напої, відбирає у матері гроші, часто застосовує фізичну силу стосовно матері, виганяє її з квартири, поводиться грубо, є конфліктною особою, чим викликає побоювання у людей.

Судом взято до уваги наявність у обвинуваченого такого захворювання як цукровий діабет, що підтверджено випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1111 від 05.10.2021 року та висновок судово - психіатричного експерта № 344 від 12.12.2023, за змістом якого в період скоєного правопорушення ОСОБА_4 вчинив в стані синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю.

Із вказаних обставин слідує, що кримінальне правопорушення вчинено в стані осудності та у байдужому стані обвинуваченого щодо свого захворювання, так як згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1111 від 05.10.2021 року за лікувальними і трудовими рекомендаціями не призначалось хворому ОСОБА_4 лікування від діабету алкоголем.

Крім того, суд враховує, що протиправні насильницькі дії, що потягли за собою необережні наслідки, вчиненго стосовно найближчої людини - матері, яка є особою похилого віку.

З урахуванням принципів законності, справедливості, пропорційності покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів є покарання у виді обмеження волі.

Призначене покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 177 КПК України, з метою запобігання обвинуваченим спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд вважає за необхідне застосувати стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Початок відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 25 січня 2024 року.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення застави, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, взявши його під варту негайно в залі суду, та направити до ДУ "Харківський слідчий ізолятор" для подальшого направлення для відбування покарання.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк покарання, починаючи з 25 січня 2024 року по день набрання вироком законної сили, з такого співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: