Справа № 646/3581/23
№ провадження 1-кс/646/2176/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2023 м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000553 від 19.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000553 від 19.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 у відношенні ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання, слідчий зазначив, що 13.05.2023, приблизно об 11:07 год., перебуваючи в торговому залі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 »» ФОП « ОСОБА_8 », за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій раптово виниклий умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, в умовах воєнного стану поширеного на території України, відповідно до Указу Президента України №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 року, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю спостереження за ним з боку третіх осіб та уваги інших громадян, шляхом вільного доступу підійшов до полиці з товарами, звідки взяв пляшку віскі бурбону «Jim Beam Black» об`ємом 0,7 л., вартістю 1010 грн. 00 коп., пляшку настоянки «Старинний рецепт» 35%об., об`ємом 0, 45 л., вартістю 90 грн. 45 коп., пляшку олії ТМ «Царська олія» рафіновану об`ємом 920 мл., вартістю 67 грн. 55 коп., та відійшовши за торговий ряд, заховав вказаний товар в свій рюкзак, який тримав на плечі.

Після цього, не оплативши та не пред`явивши вказаний товар на зоні касового контролю, та пройшовши повз неї, вийшов з приміщення магазину в подальшому обернувши викрадене майно на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим завдав магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 »» ФОП « ОСОБА_8 » матеріальну шкоду на суму 1168 грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, в умовах воєнного стану.

Отже, щоб запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, орган досудового розслідування вважає, що до підозрюваного ОСОБА_6 потрібно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, пояснив, що на його думку підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту підозрюваного є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 зазначеного кримінального правопорушення, а також ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; може вчинити інше кримінальне правопорушення, що передбачено п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, просив клопотання задовольнити у повному обсязі.

Слідчий підтримав клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_6 заперечував проти задоволення даного клопотання, обвинувачений зазначив, що знав відносно нього кримінальне провадження, однак не знав що був у розшуку, повістки не приходили.

Захисник ОСОБА_5 також заперечив щодо задоволення клопотання, та просив застосувати щодо його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши обґрунтування клопотання сторони обвинувачення, заперечення підозрюваного, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

19.05.2023 до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №0000553, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

29.08.2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 КК України.

20.10.2023 постановою слідчого СВ ВП № 1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 зупинено досудове розслідування у зв`язку з оголошенням ОСОБА_6 в розшук.

26.10.2023 постановою слідчого СВ ВП № 1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 відновлено досудове розслідування.

Обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: допитом свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 АДРЕСА_2 ; протоколом пред`явлення особи до впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_9 ;протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 АДРЕСА_2 ;протоколом пред`явлення особи зо впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_10 ;протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_2 ;протоколом місцевості за адресою: АДРЕСА_3 від 24.08.2023;постановою про визнання речовими доказами; протоколом огляду предмету;постановою про визнання речовими доказами;висновками судових товарознавчих експертиз; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 ;протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_6 .

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

За таких умов, щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушенне.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про : наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Отже, ризик це подія, яка ймовірно може настати за наявності певних підстав. З огляду на обставини кримінального провадження існує певна ймовірність того, що ОСОБА_6 з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину може вдатися до відповідних дій.

Отже, ризики є реальними та їх запобіганню необхідний достатній рівень належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_6 злочину свідчать про його підвищену суспільну небезпеку.

В клопотанні слідчого зазначено, що на даний час існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які дають достатньо підстав вважати, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 неможливо застосувати жоден із більш м`яких запобіжних заходів, а саме:

-п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

Вказаний ризик підтверджуються тим, що ОСОБА_6 раніше засуджений, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, враховуючи передбачене законом покарання, це може спонукати підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені злочини. Окрім цього, у зв`язку із введенням воєнного стану на території України, а також активних бойових дій в м. Харкові та Харківській області, це може спонукати ОСОБА_6 до втечі до іншого міста, населеного пункту, щоб переховуватися від органу досудового розслідування та вчинити аналогічне кримінальне правопорушення. Про намір переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду ще свідчать такі дані, як відсутність тісних родинних зв`язків та не працевлаштованість ОСОБА_6 , відсутність стабільного законного джерела заробітку.

Беручи до уваги те, що підозрюваному ОСОБА_6 вручались повістки про виклик для прибуття до ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області для проведення слідчих дій. Однак, ОСОБА_6 жодного разу до відділу поліції не з`явився без поважних причин.

Крім того, працівниками ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області здійснювались виїзди за місцем мешкання ОСОБА_6 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де останнього виявлено не було, в ході чого його було оголошено у розшук, свідчить, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений ним тяжкого злочину. Під час досудового розслідування перевірені місця можливого перебування ОСОБА_6 , однак місцезнаходження останнього не встановлено.

-п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні;

Вказаний ризик підтверджуються тим, що ОСОБА_6 перебуваючи на волі, може здійснювати тиск та незаконно впливати на потерпілого та свідків по даному кримінальному провадженню, точно знаючи їх місце перебування, а саме їх робоче місце розташоване за адресою: м. Харків, Мереф`янське шосе, бд. 30, з метою зміни ними свідчень, а зміна показань потерпілих та свідків на користь підозрюваного може позбавити можливості притягти винну особу до кримінальної відповідальності, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання та не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

-п.5ч.1ст.177 КПК України - вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення.

Вивченням даних про особу ОСОБА_6 , встановлено, що він офіційно не працевлаштований, у нього відсутні законні джерела доходу, він не має міцних соціальних зав`язків, раніше судимий за вчинення корисливого злочину.

Викладене свідчить про стійку антисоціальну поведінку ОСОБА_6 , а також про схильність останнього до вчинення кримінальних правопорушень, у тому числі з корисливою спрямованістю, що є його джерелом доходу.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується, що може бути достатньою причиною разом з іншими обставинами для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки відповідно п. 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі "Москаленко проти України" Європейський Суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, а також те, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання, довели наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім вказаного кримінального правопорушення, що підтверджується вищевказаними доказами, які зібрані під час досудового розслідування.

Крім того, в кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів (п. 35 рішення ЄСПЛ №12369/86 від 26.06.1991 «Летельє проти Франції»). Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини рішення «Шалімов проти України» від 04.04.2010, заява №20808/02, п.50, ECHR 2010, «тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи» (справа «Лабіта проти Італії», заява №26772/95, п.153, ECHR 2000IV, справа «Харченко проти України»).

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_6 , обвинувачується у вчиненні умисного, особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, на час розгляду клопотання, прокурором доведено ризики, передбачені п.1, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, з метою їх запобігання, а також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, яке йому інкримінується, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України для застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою у судовому засіданні не встановлено, тому суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора щодо запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

З урахуванням цього слідчий суддя вважає, що достатньою сумою застави необхідно визначити у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53 680 (п`ятдесят три тисячі шісот вісімдесят) грн., що буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених цим Кодексом, у зв`язку з чим клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000553 від 19.05.2023 року у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України задовольнити частково.

Обрати у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», в межах строку досудового розслідування, тобто до 22 грудня 2023 року включно.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту винесення ухвали.

Визначити підозрюваному ОСОБА_6 заставу в розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53 680 (п`ятдесят три тисячі шісот вісімдесят) грн. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною особою або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Червонозаводського районного суду міста Харкова.

Підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного, у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати до слідчого та/або прокурора, суду, із встановленою періодичністю; повідомляти слідчого та/або прокурора про зміну свого місця проживання; не відлучатись із населеного пункту, в якому проживає без дозволу слідчого та/або прокурора; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на депозитний рахунок Червонозаводського районного суду м. Харкова, має бути наданий уповноваженій особі місця попереднього утримування.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст складено 15.12.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1