Справа № 346/5145/23
Провадження № 1-кп/346/635/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000632 від 04.07.2023 р. відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коломия Івано-Франківської області, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, працюючого вантажником в ТОВ «Стафайно Фекторі», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 04.07.2023 близько 02:00 годин, перебуваючи на подвір`ї будинку, що за адресою АДРЕСА_3 , неподалік під`їзду №1 вказаного будинку, діючи умисно, маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану оголошеного Указом Президента України №64/2022, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає таємно викрав велосипед марки «Titan» червоного кольору, вартістю 2717 гривень, який належав ОСОБА_5 , після чого місце вчинення кримінального правопорушення покинув. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій майнову шкоду на суму 2717 гривень.

Злочинні дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений вину свою в інкримінованому йому злочині визнав повністю, заявив, що фактичні обставини справи не оспорює, його позиція є добровільною, пояснив, що дійсно 04.07.2023 року вночі під час комендантської години вийшов на вулицю до магазину, коли повертався то побачив велосипед зі заламаним колесом. Йому не відомо було, кому належав цей велосипед, та він вирішив забрати його собі. Велосипед завіз додому, де він залишався до моменту, як прийшли працівники поліції з потерпілою, яким він добровільно видав велосипед та дав свідчення. Дуже жалкує про вчинене, просив вибачення у потерпілої, розуміє, що має та готовий нести покарання, просив суд призначити не суворе покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, надіслала суду заяву, в якій просила проводити судовий розгляд кримінального провадження за її відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Щодо покарання покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні не досліджувались інші зібрані у кримінальному провадженні докази, оскільки, за згодою учасників процесу, дослідження останніх визнано недоцільним, так як фактичні обставини справи ніким не оспорюються і у суду відсутні сумніви щодо добровільної позиції учасників судового провадження, яким роз`яснено, що у такому випадку вони позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду справи.

Вирішуючи питання про наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд враховує заяви обвинуваченого в судовому засіданні про повне визнання своєї вини в пред`явленому обвинуваченні, щирий жаль та самозасудження вчиненого ним кримінального правопорушення, їх наслідків, почуття сорому, докорів сумління і готовність нести кримінальну відповідальність, прагнення в подальшому не вчиняти більше кримінальних правопорушень, повне відшкодування завданого збитку шляхом повернення викраденого потерпілій та розцінює їх як щире каяття.

Належна процесуальна поведінка обвинуваченого як на досудовому слідстві так і під час судового розгляду, а також визнавальні та незмінні покази останнього на досудовому слідстві та в судовому засіданні, повідомлення слідчим органам про всі обставини кримінального правопорушення, добровільна видача викраденого суд розцінює як активне сприяння розкриттю злочину.

Повне відшкодування потерпілій завданого збитку під час досудового розслідування шляхом повернення викраденого велосипеду та відсутність претензій матеріального та морального характеру з боку потерпілої суд розцінює як добровільне відшкодування завданого збитку.

Отже, суд вважає, що згідно зі ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, вказаних в ст.67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 50, 65 - 67 КК України, роз`ясненнями, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», правовими позиціяи Верховного Суду, практикою ЄСПЛ та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а саме вчинення тяжкого злочину, обставини та спосіб вчинення злочину, його наслідки, особу обвинуваченого, а саме його позитивну характеристику, офіційне працевлаштування та отримання доходу, вік, стан здоров`я, сімейний стан, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вчинення ним злочину вперше, три обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, повне відшкодування матеріальної шкоди та відсутності претензій з боку потерпілої, думку потерпілого та прокурора щодо призначення обвинуваченому покарання, не пов`язаного із реальним позбавленням волі, досудову доповідь та оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення як середній і вважає, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.185 КК України. Разом з цим, суд вважає, що з врахуванням даних про особу обвинуваченого, усвідомлення ним протиправності своєї поведінки, зобов`язання в подальшому дотримуватися бездоганної поведінки, що вказує на формування в нього позитивних установок, та додатково свідчать, що останній не є суспільно небезпечною особою, його виправлення ще можливе без ізоляції від суспільства, а тому можливе звільнення його від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст..ст.75, 76 КК України. Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Питання про речові докази слід вирішити згідно з правилами ст.100 КПК України.

Судові витрати на залучення експерта на підставі ч.2 ст. 124 КПК України покласти на обвинуваченого.

Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна скасувати, відповідно до вимог ч.2 п.1 ст.174 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік, якщо він протягом цього терміну не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 956 гривень.

Скасувати заходи забезпечення у виді арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайнного суду Івано-Франківської області від 17.07.2023 року (справа №346/3764/23), на велосипед марки «Titan» червоно-чорного кольору із перемикачем передач швидкості на кермі із надписом «Shimano».

Речові докази:

- велосипед марки «Titan» червоно-чорного кольору залишити потерпілій ОСОБА_5 за належністю,

- оптичний CD-R диск із відеозаписом з камери відеоспостереження зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Коломийський міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копії вироку вручити сторонам під розписку негайно.

Суддя ОСОБА_1