Справа №766/8042/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про продовження запобіжного заходу

11.10.2023 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції)

захисника: ОСОБА_5

в судовому засіданні, розглянувши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, внесеного до ЄРДР за №0000383 від 19.09.2021 року,

в с т а н о в и в:

Прокурор звернулась до суду із клопотанням про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, внесеного до ЄРДР за №0000383 від 19.09.2021 року.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 в період часу з 21:00 годин 22.08.2021 по 04:30 23.08.2021 року, перебуваючи за місцем свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на задоволення своїх статевих потреб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 є малолітньою, з метою задоволення особистої статевої пристрасті, вчинив розпусні дії щодо малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 156 КК України вчинення розпусних дій, щодо малолітньої особи.

29.09.2021 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.156 КК України, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Генічеськ, Херсонської області, громадянина України, українця, освіта середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого.

01.11.2021 обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні направлено до Генічеського районного суду.

Вина підозрюваного ОСОБА_4 обґрунтована доказами, зібраними під час досудового розслідування, а саме:

- допитом потерпілої ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- допитом свідка ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- допитом свідка ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

25.10.2021 ухвалою слідчого судді Генічеського районного суду відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25.12.2021. При обранні запобіжного заходу доказами обґрунтованої підозри були визнані вищезазначені відомості, які виражені у протоколах слідчих дій.

17.08.2023 Херсонським міським судом Херсонської області у справі № 766/3589/23 продовжено строк тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 до 15.10.2023 року включно.

Ризики визнані під час обрання запобіжного заходу, а саме п.5 ч.1 ст.177 КПК України, п.3 ч.1 ст.177 КПК України не зменшились та не змінились.

Відповідно до положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: п. 1 вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, а саме потерпіла та свідки прямо вказують на нього, що підтверджується проведеними допитами; п.2 - у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, ОСОБА_4 загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років; п.4- ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків в м. Генічеськ та не має постійного місця проживання; п.5 ОСОБА_4 не має постійного місця роботи, навчання.

Таким чином, з урахуванням того, що ризики передбачені п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, які були виявлені при обранні запобіжного заходу не зменшились, а також враховуючи обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України, яке відповідно до ст. 122 КК України відноситься до тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років. А також враховуючи те, що з урахуванням ризиків існують обставини, що перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу, виникла необхідність у продовженні строку запобіжного заходу.

Прокурор в судовому засіданні підтримала подання та просила його задовольнити з підстав, зазначених в клопотанні.

Захисник в судовому засіданні зазначив, що клопотання необґрунтовано тому відсутні підстави для його задоволення.

Обвинувачений зазначив, що проти задоволення клопотання.

Заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали клопотання, судом встановлено наступне.

17.08.2023 Херсонським міським судом Херсонської області у справі № 766/3589/23 продовжено строк тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 до 15.10.2023 року включно.

На даний час обвинувачений ОСОБА_4 утримується в умовах установи «Миколаївський слідчий ізолятор, строк дії запобіжного заходу спливає 15.10.2023.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до п. 4,5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років або ж до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Наявність обґрунтованої підозри та обвинувачення у зв`язку з вчиненням особи злочину не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте разом з іншими обставинами збільшує ризик втечі особи настільки, що йому неможливо запобігти, не взявши особу під варту.

Так у справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Досліджені обставини в достатній мірі підтверджують існування ризику можливих спроб переховування обвинуваченого ОСОБА_7 від суду, з огляду на воєнний стан на території України, в тому числі і з урахуванням позиції ЄСПЛ у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993, в якій Суд зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятись від слідства.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Клоот проти Бельгії» Суд зазначив: «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання обвинуваченого під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться». КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

У відповідності до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права особи, відносно якої його обрано, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює ЄСПЛ, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей (справа «Летельє проти Франції»). Окрім того, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Приймаючи до уваги вищенаведене, та зважаючи на відомості про особу обвинуваченого, відсутність у суду інформації про офіційне працевлаштування, той факт, що обвинувачений звинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти статевої недоторканості малолітньої особи, санкція за який передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, та те, що ризики не змінилися, суд доходить висновку про існування зазначених прокурором та передбачених ст. 177 КПК України ризиків, і про те, що суспільний інтерес щодо тримання обвинуваченого під вартою переважає над його особистими інтересами і, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належної поведінки обвинуваченого та запобігти зазначеним ризикам, а тому суд вважає за необхідне продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Керуючись ст. ст. ст.ст.31,177-178,183,184,194,196,197,369-372 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу «тримання під вартою» обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, на 60 днів до 09.12.2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченим, його захисником, прокурором протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Повний текст ухвали оголошено у приміщенні суду «12» жовтня 2023 р. о 12:55 годині.

Суддя: ОСОБА_1