Номер провадження: 11-кп/813/1835/23
Справа № 523/2055/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 к,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційні скарги ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_10 , діючого в інтересах потерпілого ОСОБА_11 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 29.05.2023 року відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Пружани Брестської обл., р.Білорусь, громадянина України, не одруженого, з вищою освітою, працюючого директором БФ «Спарта», маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_12 2012 р.н., зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

установив

Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції

Оскаржуваним вироком суду 1-ої інстанції ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та йому призначено покарання - у виді штрафу у розмірі п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

Стягнуто з ПрАТ «СК «УСГ» юр. адреса: 03038 м. Київ, вул. І.Федорова, 32 А на користь потерпілого ОСОБА_11 матеріальну шкоду у розмірі 13185,72 грн.

Стягнуто з ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь потерпілого ОСОБА_11 матеріальну шкоду у розмірі 20129,64 грн., та моральну шкоду у розмірі 50 000, 00 грн..

Також даним вироком вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів.

Згідно оскаржуваного вироку, ОСОБА_9 визнаний винуватим у тому, що він, 30.07.2021 року, приблизно о 14 год. 47 хв., у Суворовському районі м. Одеси, керуючи технічно справним автомобілем марки «Toyota Prius» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , в денний час доби, в межах достатньої видимості, при сухому дорожньому покритті, здійснював рух по прилеглій території від буд. № 38 А вул. Академіка Заболотного.

Наближаючись до проїзної частини вул. Семена Палія, ОСОБА_9 діючи необережно, а саме з кримінальною протиправною недбалістю, нехтуючи встановленими вимогами пункту 10.1 та 10.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року (далі - Правил дорожнього руху), не переконався у безпеці здійснив виїзд на вул. Семена Палія, у зв`язку з чим, відбулось зіткнення з мотоциклом «Vespa S 125» з реєстраційним номером НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_11 , який рухався прямолінійно у першій смузі руху з боку вул. Генерала Бочарова, в напрямку вул. Академіка Заболотного.

Дії водія автомобіля «Toyota Prius» з реєстраційним номером НОМЕР_1 регламентувалися вимогами пунктів 10.1 та 10.2 ПДР, відповідно до яких йому перед виїздом на проїзну частину вулиці слід було впевнитися у безпеці маневру та по факту наближення мотоцикла «Vespa S 125» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , надати йому дорогу.

Належним виконанням вимог пунктів 10.1 та 10.2 ПДР України водій автомобіля «Toyota Prius» з реєстраційним номером НОМЕР_1 мав технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди.

Внаслідок зіткнення вищевказаних транспортних засобів та кримінальних протиправних недбалих дій ОСОБА_9 , водій мотоцикла «Vespa S 125» з реєстраційним номером НОМЕР_2 - ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого багатоуламкового перелому лівої променевої кістки в нижній третині зі зміщенням кісткових уламків, закритого перелому шиловидного відростку лівої ліктьової кістки зі зміщенням уламків, забійної рани в ділянці підборіддя, садна в ділянці лівого колінного суглоба. Дані ушкодження не були небезпечними для життя, але викликають, тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні (більш ніж 21 день), і за цим критерієм, згідно п.п. 2.2.2 і 4.6 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року № 6, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Мотивуючи у вироку необхідність часткового задоволення цивільного позову потерпілого ОСОБА_11 , суд першої інстанції послався на наступне.

- суд, із посиланням на висновок експертного авто-товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу «Vespa S 125» від 16.02.2022 року, поліс обов`язкового страхування №ЕР-202445748, звіт фахівця автотоварознавця про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного внаслідок пошкодження моторолера «Vespa S 125» від 21.12.2021 року прийшов до висновку, що позовні вимоги потерпілого мають бути задоволені частково, та стягнуто з ПрАТ «СК «УГС» матеріальні збитки пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу (0,7) які становлять 13185,72 грн.

- різниця між фактичним розміром матеріально збитку 33315,36 грн. та матеріальним збитком з урахуванням зносу (0,7) які становлять 13185,72 грн, тобто 20129,64 грн., має бути стягнута саме з обвинуваченого.

- щодо моральної шкоди, то з урахуванням характеру правопорушення яке є неумисним, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини ОСОБА_9 , з урахуванням вимог розумності і справедливості, суд вважав, що на користь потерпілого має бути стягнуто 50 000,00 грн.

- щодо часткового стягнення витрат на правову допомогу, судом не прийнята до уваги додаткова угода до договору №23-08/1 від 23.08.2021 між АО «Рижих, Григоржевський та партнери» та АО «Рай Сайд» про передачу прав за вказаним договором та зміну вартості послуг яка складає 1000 доларів США, адже її стороною не був потерпілий та АО «Рай Сайд» не приймало участі у розгляді справи.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

На вирок суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_9 , не оспорюючи фактичних обставин справи, правильності кваліфікації його дій, подав апеляційну скаргу, в якій вважає призначене покарання занадто суворим, таким, що не відповідає принципам достатності покарання для виправлення винного. Також зазначає, що суд не врахував ступінь тілесних ушкоджень потерпілого та не врахував позитивні характеристики обвинуваченого, його статус у суспільстві.

На підставі цього, просить скасувати вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 29.05.2023 року та призначити новий розгляд даного провадження в суді першої інстанції.

Адвокат ОСОБА_10 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_11 також подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи висновків суду щодо доведеності провини обвинуваченого та кваліфікації його дій, вважає висновки суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову необґрунтованими.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на наступне:

-висновок суду про те, що стягненню з страхової компанії підлягає сума 13185,72 грн не ґрунтується на матеріалах справи, оскільки відповідно до висновку експерта №07-22 від 16.02.2022 року, розмір матеріального збитку складає 33315,36 грн.;

-висновки суду щодо стягнення з обвинуваченого різниці між фактичним розміром матеріального збитку 33315,36 грн. та матеріальним збитком з урахуванням зносу- 20129,64 не ґрунтується на матеріалах справи, оскільки у даному випадку з обвинуваченого підлягає стягненню різниця між розміром страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту, а саме 49593,99 гривень;

-під час встановлення моральної шкоди, судом не враховано, що потерпілий: протягом тривалого часу відчував сильний фізичний біль внаслідок отриманих ушкоджень; по теперішній час відчуває моральні переживання; досі відчуває страх експлуатації транспорту; в результаті ДТП тривалий час відчував на собі нормальні життєві зв`язки; через непроцесуальну поведінку обвинуваченого, яка призвела до затягування розгляду справи судом, перебував у стані невизначеності;

-судом не вирішено питання, яке стосується витрат на правничу допомогу.

На підставі викладеного, просить вирок суду першої інстанції в частині цивільного позову змінити, стягнути з ПрАТ «СК «УСГ» юр. адреса: 03038 м. Київ, вул. І. Федорова, 32 А на користь потерпілого ОСОБА_11 матеріальну шкоду у розмірі 33315,36 грн.

Стягнути з ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь потерпілого ОСОБА_11 матеріальну шкоду у розмірі 49593,99 грн., та моральну шкоду у розмірі 500000, 00 грн..

Стягнуто з ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь потерпілого ОСОБА_11 витрати на правову допомогу в розмірі 66500 грн..

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор заперечував проти задоволення апеляційних скарг.

Натомість, захисник обвинуваченого ОСОБА_9 підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого та заперечував проти апеляційної скарги представника потерпілого.

Адвокат ОСОБА_8 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_11 підтримав доводи апеляційної скарги та заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого.

Від представника ПрАТ «СК «УСГ» надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги за її відсутності.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов до висновків про таке.

Мотиви апеляційного суду.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Системний аналіз вироку суду першої інстанції показав, що оскаржуване судове рішення в повніймірі відповідає приписам наведеної норми кримінального процесуального закону.

Мотивуючи доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину, що йому інкримінується, суд першої інстанції послався у вироку на його показання, у яких він повністю визнав свою вину та підтвердив фактичні обставини справи, наведені у обвинувальному акті.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за погодженням зі сторонами судового розгляду, суд першої інстанції визнав за недоцільне дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються та обґрунтовано кваліфікував дії ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 286 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Щодо встановлених фактичних обставин та кваліфікації дій обвинуваченого, апеляційні скарги не подавались, тому в цій частині вирок суду не перевіряється.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до приписів ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд першої інстанції, зазначив, що враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому згідно зі ст. 66 КК України судом визнане щире каяття, адже ОСОБА_9 повністю визнав свою вину та правдиво розповів про всі відомі йому обставини вчиненого злочину. Крім того , критично оцінює свою протиправну поведінку, осуджує її, бажає якось виправити ситуацію, яка склалась, та готовий нести кримінальну відповідальність за вчинене. Вказана позиція суду повністю відповідає правовій позиції Верховного суду викладеній у постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2018 року у справі № 559/1037/16-к (провадження № 51-3612км18).

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України з урахуванням приписів ст.337 КПК України в межах обвинувачення висунутого прокурором, судом не встановлено.

Судом 1-ої інстанції встановлено, що ОСОБА_9 , щиро розкаявся, вчинив не тяжкий, не умисний злочин, раніше не судимий, працює, має намір відшкодовувати шкоду, має активну соціальну позицію, щодо допомоги малозабезпеченим громадянам, дитячим організаціям, військовим, має на утриманні малолітню дитину. Таким чином, беручи до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, в межах встановлених санкцією ч.1 ст.286 КК України, суд 1-ої інстанції прийшов до переконання, що перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, тому йому необхідно призначити покарання у вигляді штрафу, та додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 два роки.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 вважає призначене покарання занадто суворим, таким, що не відповідає принципам достатності покарання для виправлення винного. Також зазначає, що суд не врахував ступінь тілесних ушкоджень потерпілого та не врахував позитивні характеристики обвинуваченого, його статус у суспільстві, на підставі чого вважає, що це є підставами для скасування що вироку із призначенням нового розгляду даного провадження в суді першої інстанції.

Статтю 409 КПК України визначені підстави для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції та ч.1 ст. 415 КПК України містить вичерпний перелік підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Натомість, обставини, вказані апеляційній скарзі обвинуваченого не є підставами, передбаченими зазначеними положеннями КПК України для призначення нового розгляду кримінального провадження в суді 1-ої інстанції, тому вона задоволенню не підлягає.

Аналізуючи наступні доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_10 , який діє в інтересах потерпілого, про те, що:

-висновок суду про те, що стягненню з страхової компанії підлягає сума 13185,72 грн не ґрунтується на матеріалах справи, оскільки відповідно до висновку експерта №07-22 від 16.02.2022 року, розмір матеріального збитку складає 33315,36 грн.;

-висновки суду щодо стягнення з обвинуваченого різниці між фактичним розміром матеріального збитку 33315,36 грн. та матеріальним збитком з урахуванням зносу- 20129,64 грн. не ґрунтується на матеріалах справи, оскільки у даному випадку з обвинуваченого підлягає стягненню різниця між розміром страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту, а саме 49593,99 гривень,

Апеляційним судом встановлено наступне.

Так, вирішуючи питання щодо часткового задоволення цивільного позову потерпілого, судом були досліджені:

- акти попереднього розрахунку вартості виконання висновку експерта №21-4337 вартість 1029,66 грн., №21-4338 вартість 1029,66 грн., №21-4336 вартість 1716,10 грн., №21-4813 вартість 1372,88 грн. і того на суму 5148,30 грн; Договір №23-08/1 від 23.08.2021 «Про надання правової допомоги потерпілому» укладений з АО «Рижих, Григоржевський та партнери» в кримінальному провадженні за фактом ДТП (ч.1 ст.286 КК України), при цьому вартість послуг складає 27 000, 00 грн.; акт виконаних робіт за договором №23-08/1 від 23.08.2021; додаткова угода до договору №23-08/1 від 23.08.2021 між АО «Рижих, Григоржевський та партнери» і АО «Райс Майт» про передачу прав за вказаним договором та зміну вартості послуг яка склад 1000 доларів США; квитанції про сплату за договором №23-08/1 від 23.08.2021 на користь АО «Рижих, Григоржевський та партнери» 4200,00 грн., 4900,00 грн., 4900,00 грн., 4000, 00 грн., 4500,00 грн., 4500, 00 грн., 20 000, 00 грн.; акт виконання робіт про участь у судових засіданнях;

- висновок судово-медичної експертизи від 31.08.2021 відповідно до якого у громадянина Ларшер ОСОБА_13 в результаті ДТП отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого багатоуламкового перелому лівої променевої кістки в нижній третині зі зміщенням кісткових уламків, закритого перелому шиловидного відростку лівої ліктьової кістки зі зміщенням уламків, забійної рани в ділянці підборіддя, садна в ділянці лівого колінного суглоба. Дані ушкодження не були небезпечними для життя, але викликають, тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні (більш ніж 21 день), і за цим критерієм, згідно п.п. 2.2.2 і 4.6 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року № 6, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості;

- висновок експертного авто-товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу «Vespa S 125» з реєстраційним номером НОМЕР_2 від 16.02.2022 згідно якого вартість матеріального збитку, завданого власнику «Vespa S 125» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбулася 30.07.2021 дорівнює 33315,36 грн. Ринкова вартість «Vespa S 125» з реєстраційним номером НОМЕР_2 з урахуванням аварійних пошкоджень визначається 2680,81 грн. Ціна нового транспортного засобу 175344,00 грн., ринкова вартість «Vespa S 125» з реєстраційним номером НОМЕР_2 становить 33315,36 грн;

- поліс обов`язкового страхування №ЕР-202445748 відповідно до якого відповідальність водія т/з «Toyota Prius» з реєстраційним номером НОМЕР_1 застрахована в ПАТ «СК «УСГ» на суму 130 000, 00 грн.;

- звіт фахівця авто-товарознавця про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного внаслідок пошкодження моторолера «Vespa S 125» від 21.12.2021 згідно якого ринкова вартість «Vespa S 125» з реєстраційним номером НОМЕР_2 становить 33315,36 грн., вартість відновлювального ремонту моторолера «Vespa S 125» з реєстраційним номером НОМЕР_2 становить 28 027,39 грн., коефіціент фізичного зносу моторолера «Vespa S 125» з реєстраційним номером НОМЕР_2 складає 0,7, вартість матеріального збитку, завданого власнику «Vespa S 125» з реєстраційним номером НОМЕР_2 пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбулася 30.07.2021 з урахуванням корефіціенту фізичного зносу становить 13185, 72 грн.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Таким чином, відшкодуванню підлягає саме завдана шкода, як матеріальна, так і моральна.

Апеляційний суд, погоджуючись із позицією суду 1-ої інстанції щодо часткового задоволення цивільного позову потерпілого про стягнення з обвинуваченого матеріальної та моральної шкоди враховує наступне:

- рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Шмалько проти України» зазначено, що страждання не можуть бути компенсовані лише констатацією порушення (заява №60750/00, ECHR, 2004, п.62);

- частиною першою ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

У п. 9, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Моральна шкода полягає у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. До збитків, ч.2 п.1 вказаної статті відносить витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. 4.1.

При визначенні розміру моральної шкоди, необхідно враховувати велику кількість різноманітних факторів. Частина з них передбачена в ст. 23 ЦК України, а саме: характер правопорушення; глибина фізичних та душевних страждань; погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації; ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування; інших обставин, які мають істотне значення.

Обов`язковими вимогами при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Згідно висновку судового експертного авто-товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу «Vespa S 125» з реєстраційним номером НОМЕР_2 від 16.02.2022 року вартість матеріального збитку, завданого власнику «Vespa S 125» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбулася 30.07.2021 року становить 33315,36 грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 25 лютого 1994 року № 4038-XII «Про судову експертизу» судова експертиза це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Як убачається з вироку, місцевим судом вказаний висновок експерта покладений в основу вироку та йому надана відповідна оцінка.

Щодо часткового задоволення цивільного позову та стягнення з обвинуваченого та страховика вартості матеріального збитку, завданого власнику «Vespa S 125» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , то апеляційним судом враховується, що статтею 29 Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Таким чином, судом 1-ої інстанції, обґрунтовано позовні вимоги потерпілого задоволені частково, та стягнуто з ПрАТ «СК «УГС» матеріальні збитки пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу (0,7) які становлять 13185,72 грн., а також з обвинуваченого ОСОБА_9 - різниця між фактичним розміром матеріально збитку 33315,36 грн. та матеріальним збитком з урахуванням зносу (0,7) які становлять 13185,72 грн, тобто 20129,64 грн.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Апеляційний суд вважає правильним висновок суду 1-ої інстанції про те, що з урахуванням характеру правопорушення яке є неумисним, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини ОСОБА_9 , з урахуванням вимог розумності і справедливості, що на користь потерпілого має бути стягнуто 50 000, 00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Натомість, є необгрунтованими доводи апеляційної скарги представника потерпілого про те, що під час встановлення моральної шкоди, судом не враховано, що потерпілий протягом тривалого часу відчував сильний фізичний біль внаслідок отриманих ушкоджень; по теперішній час відчуває моральні переживання; досі відчуває страх експлуатації транспорту; в результаті ДТП тривалий час відчував на собі нормальні життєві зв`язки; через непроцесуальну поведінку обвинуваченого, яка призвела до затягування розгляду справи судом, перебував у стані невизначеності, оскільки обвинувачений ОСОБА_9 вину в вчиненні інкримінованого злочину визнав, фактичні обставини справи не оспорював, а висновок суду щодо часткового задоволення цивільного позову ґрунтується на письмових доказах у справі, яким дана належна оцінка у вироку.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що судом не вирішено питання, яке стосується витрат на правничу допомогу, вони є голослівними, з огляду на наступне.

Так, згідно ст.ст.120,124 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження. У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Згідно з договором №23-08/1 від 23.08.2021 року «Про надання правової допомоги потерпілому» укладений з АО «Рижих, Григоржевський та партнери» в кримінальному провадженні за фактом ДТП (ч.1 ст.286 КК України) та потерпілим, вартість послуг складає 27 000, 00 грн., яка була внесена відповідно до квитанцій. З урахуванням, виконаних адвокатом робіт, кількості судових засідань які неодноразово відкладалися через неявку захисника обвинуваченого, та самого обвинуваченого, суд вважав, що вказана сума є обґрунтованою та пропорційною до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, тож вказана сума має бути стягнута з обвинуваченого на користь потерпілого.

При цьому, апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки суду 1-ої інстанції щодо неприйняття до уваги додаткової угоди до договору №23-08/1 від 23.08.2021 року між АО «Рижих, Григоржевський та партнери» та АО «Рай Сайд» про передачу прав за вказаним договором та зміну вартості послуг яка складає 1000 доларів США, оскільки її стороною не був потерпілий та АО «Рай Сайд» не приймало участі у розгляді справи.

Таким чином, доводи обвинуваченого ОСОБА_9 щодо необхідності призначення нового судового розгляду, а також адвоката ОСОБА_10 , діючого в інтересах потерпілого ОСОБА_11 щодо невідповідності матеріалам справи суми стягнутої шкоди, спростовуються сукупністю обставин справи, встановлених під час судового та апеляційного розгляду на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.

Отже, апеляційний суд вважає оскаржуваний вирок в частині встановлення вини обвинуваченого, призначеного покарання, часткового задоволення цивільного позову та стягнення сум шкоди зі страховика та обвинуваченого законним, обґрунтованим та справедливим, у зв`язку з чим апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 24, 128-129, 370, 376, 404, 405, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд -

ухвалив:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_10 , діючого в інтересах потерпілого ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 29.05.2023 року відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання законної сили.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4