ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2360/23 Справа № 171/2314/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора (в режимі

відеоконференції) ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного (в режимі

відеоконференції) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гандрабури, Ананьївського району, Одеської області, громадянина України, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , обіймаючого посаду водія зенітного взводу у військовому званні «старший солдат», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2023 року клопотання слідчого СВ ВП №8 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором, у кримінальному провадженні №000211 від 28.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, було задоволено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, до 26 листопада 2023 року.

Рішення суду обґрунтовано тим, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, і ця підозра повною мірою підтверджується зібраними органом досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Також слідчий суддя прийшов до висновку, що дійсно існують ризики переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та незаконного впливу на потерпілого та свідків.

Врахував слідчий суддя й вагомість доказів вини ОСОБА_8 , тяжкість покарання за вчинення вищевказаного особливо тяжкого злочину, яке передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність у нього на утриманні малолітньої доньки, те, що підозрюваний на даний час є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, має доступ до зброї та боєприпасів, раніше не судимий. З урахуванням наведеного слідчий суддя дійшов висновку, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможуть запобігти його спробам незаконно впливати на потерпілого та свідків та спробам переховуватися від органу досудового слідства та суду.

Оскільки внаслідок неправомірних дій ОСОБА_8 настала смерть ОСОБА_10 , слідчий суддя визнав за необхідне не визначати підозрюваному розмір застави відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29.09.2023 року, скасувати її

та постановити нову ухвалу про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання або цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю за місцем дислокації.

В обґрунтування підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження посилається на те, що ОСОБА_8 не має юридичного досвіду, лише 30.09.2023 року його мати уклала з захисником ОСОБА_7 договір про надання правової (правничої) допомоги, оскільки повноваження адвоката ОСОБА_11 , який захищав ОСОБА_8 на час розгляду Криворізьким районним судом Дніпропетровської області 29.09.2023 року клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, закінчилися.

Фактично з повним текстом ухвали слідчого судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29.09.2023 року адвокат ОСОБА_7 ознайомився лише 04.10.2023 року під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження після отримання їх з Криворізького районного суду Дніпропетровської області каналами електронного зв`язку. 04.10.2023 року в умовах ДУ «Криворізька установа виконання покарань № 3» під час конфіденційної зустрічі отримав від ОСОБА_8 пояснення щодо подій 28.09.2023 року з метою узгодження правової позиції у справі. Тобто, на думку апелянта, наведене свідчить про відсутність в діях сторони захисту намагання зловживати своїми процесуальними правами у кримінальному провадженні.

Також захисник вказує, що слідчим суддею на початку розгляду клопотання слідчого не було перевірено, чи отримала сторона захисту матеріали заявленого стороною обвинувачення клопотання, а також додатків до нього, внаслідок чого сторона захисту була позбавлена можливості ознайомитися зі всіма матеріалами клопотання і не змогла скористатися своїми процесуальними правами.

Крім того, на думку адвоката, висунута стороною обвинувачення підозра ОСОБА_8 саме за кваліфікацією ч.1 ст.115 КК України, є необгрунтованою, оскільки свідкам ОСОБА_12 та ОСОБА_13 взагалі не відомі обставини подій 28.09.2023 року, в результаті яких ОСОБА_8 було вбито потерпілого ОСОБА_10 . Свідок ОСОБА_14 надав свідчення, відповідно до яких взагалі не можна констатувати факт саме начебто навмисного вбивства ОСОБА_10 , яке інкримінується стороною обвинувачення ОСОБА_8 , а свідчить про кваліфікацію дій ОСОБА_8 за ч.1 ст. 119 КК України, тобто вбивство через необережність. А також надав свідчення, що ОСОБА_8 здійснив постріл в загиблого саме зі зброї ОСОБА_14 автомата АК-74 № НОМЕР_2 . Тому вважає, що будь-яких належних даних чи відомостей, відповідно до яких можна було б кваліфікувати дії ОСОБА_8 за ч.1 ст. 115 КК України, у сторони обвинувачення немає.

При цьому захисник просить Суд апеляційної інстанції взяти до уваги те, що 04.10.2023 рокупід час першої конфіденційної зустрічі з ОСОБА_8 в умовах ДУ «Криворізька установа виконання покарань №3», останнім було повідомлено про обставини події від 28.09.2023 року, відповідно до яких захисник впевнений в тому, що дії підозрюваного будуть кваліфіковані саме за ч.1 ст.119 КК України.Тому адвокат впевнений у тому, що суду апеляційної інстанції необхідно повторно дослідити покази свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_15 та ОСОБА_13 .

Звертає увагу апелянт і на те, що слідчий суддя під час вирішення питання про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу взагалі не взяв до уваги наступне:

- ОСОБА_8 є діючим військовослужбовцем ЗСУ, жодного разу не був притягнутим до кримінальної чи адміністративної відповідальності. За місцем проживання до моменту вступу до ЗСУ характеризувався виключно з позитивної сторони. Має на утриманні непрацюючу дружину та малолітню доньку, тобто, ОСОБА_8 є повністю добропорядним та законослухняним громадянином України, який після події 28.09.2023 року жодним чином не намагався втекти з місця події чи іншим чином впливати на досудове розслідуванняз метою уникнення притягнення до відповідальності;

- вбитий ОСОБА_10 вів антисоціальний спосіб життя, ніде не працював, зловживав спиртними напоями, раніше був неодноразово засуджений за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, який, до речі, підозрювався ОСОБА_8 у крадіжці палива з автомашини «ВАЗ-2106» червоного кольору;

- ОСОБА_8 проходить військову службу законтрактом Збройних Силах України, тобто має постійну роботу, яку самотужки не може змінити або покинути внаслідок можливості притягнення до кримінальної відповідальності за ст.ст. 407, 408 КК України.

- на момент повідомлення йому про підозру йому лише було 23 роки;

- будь-яких негативних характеристик не має;

- за своїм майновим станомне може впливати на свідків та потерпілих, а також ховатися від органів досудового розслідування та правосуддя, бо має на утриманні непрацюючу дружину та малолітню дитину, тобто сім`я є центром життєвих інтересів підозрюваного, яка знаходиться саме в Україні;

-будь яких доказів наявності ризиків перешкоджання розслідуванню зі сторони підозрюваного немає.

- ОСОБА_8 не має бажання та наміру перешкоджати будь-яким чином подальшому проведенню досудового розслідування або переховуватись від цього, та готовий повністю співпрацювати з органом досудового розслідування, бо зацікавлений у тому, щоб досудове розслідування було проведено швидко, повно та неупереджено, а його честь, гідність та ділова репутація була відновлена, для встановленні істини у справі добровільно надав органу досудового розслідування біологічні зразки та дозвіл на огляд його автомобіля «ВАЗ-2106» червоного кольору.

Заслухавши доповідь головуючого судді, думку підозрюваного та його захисника, які, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи прокурора, який вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, а скаргу без задоволення, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Вирішуючи питання про поновлення стороні захисту строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2023 року колегія суддів вважає наведені адвокатом ОСОБА_7 підстави поважними, та вважає, що в даному випадку наявні підстави для задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищезазначеного рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать зокрема про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого судом першої інстанції дотримані, а доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.

Так, під час судового розгляду слідчий суддя належним чином з`ясував, що ОСОБА_8 , будучи військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період у військовій частині НОМЕР_1 , перебуваючи на посаді водія зенітного взводу, у військовому званні «старший солдат», 28 вересня 2023 року близько 01 год. 10 хв., знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на вбивство, усвідомлюючи при цьому суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння смерті іншій людині, бажаючи їх настання, здійснив з автоматичної зброї АКС-74У серійний номер № НОМЕР_3 , 1 постріл в лобну область голови з права громадянину України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: наскрізне вогнепальне кульове поранення голови з розтрощенням черепа.

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень 28 вересня 2023 року близько 01 год. 10 хв., перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , потерпілий ОСОБА_10 помер на місці.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.1 ст.115 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Відомості по даному факту 28.09.2023 внесено до ЄРДР за № 0000211 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

28.09.2023 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обгрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Тож, наведені у клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного злочину, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання, в їх взаємозв`язку та сукупності, а саме : протоколом огляду від 28.09.2023 року, з якого встановлено, що в ході огляду транспортного засобу ВАЗ 2106 на земельній ділянці в с. Новомар`янівка Криворізького району виявлено та вилучено патрони в кількості 29 шт., зброю АКСУ-74; протоколом огляду місця події від 28.09.2023 року згідно якого в приміщенні кухні АДРЕСА_2 виявлено труп ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з пораненнями в лобну область голови; лікарським свідоцтвом про смерть № 174 від 28.09.2023 року, відповідно до якого ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , смерть настала внаслідок нападу з використанням ручної вогнепальної зброї з метою вбивства чи нанесення ушкодження, до смерті призвели: розтрощення черепу, наскрізне вогнепальне поранення голови; протоколом огляду від 28.09.2023 року, з якого встановлено, що в ході огляду транспортного засобу ВАЗ 2101 поблизу буд. АДРЕСА_2 виявлено та вилучено патрони в кількості 30 шт., зброю АК-74; протоколами допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 .

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя правильно визнав доводи поданого клопотання обґрунтованими, а ризики, передбачені п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та/або суду і незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні об`єктивно існуючими з огляду на встановлені фактичні обставини кримінального правопорушення і особу підозрюваного.

Тож, в даному випадку для запобігання встановленим ризикам слідчий суддя дійшов цілком умотивованого висновку про необхідність застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним, а тому посилання сторони захисту на безпідставність зазначених органом досудового розслідування у клопотанні та встановлених судом ризиків не підлягають задоволенню.

Така позиція суду першої інстанції цілком узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який у справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).

Європейський суд з прав людини визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.

Також апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при постановленні ухвали належним чином врахував дані, характеризуючі підозрюваного, а саме вік та стан здоров`я ОСОБА_8 , наявність на утриманні малолітньої доньки, те, що він на даний час є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, має доступ до зброї та боєприпасів, раніше не судимий. Разом з цим, апеляційний суд не вважає наведені обставини такими, що можуть вплинути на обгрунтований висновок слідчого судді відносно наявності підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 . До того ж, ці обставини існували і на момент вчинення кримінального правопорушення, проте жодним чином не виступили стримуючим фактором в поведінці підозрюваного.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою цілком правильним і обгрунтованим та не знаходить підстав для його зміни на даному етапі досудового розслідування на інший запобіжний захід.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити захиснику ОСОБА_7 , який представляє інтереси підозрюваного ОСОБА_8 , строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ _____________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3