КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2023 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2023 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Голосіївської окружної прокуратури м. Києва щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таке рішення слідчий суддя мотивувала тим, що для реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань заява або повідомлення про вчинення кримінального правопорушення повинна містити об`єктивні дані, які дійсно свідчать про ознаки злочину, а такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Проте у своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення заявник не зазначає об`єктивних даних, які б свідчили про наявність доказів, які б підтверджували реальність конкретної події злочину, в ній не зазначено місце, час та спосіб його вчинення. Тому, враховуючи, що заявником не надано доказів, що подана заява про вчинення кримінального правопорушення містила повідомлення про злочин, відмовила у задоволенні скарги.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та такою, що __________________________________________

Справа №11-сс/824/7071/2023 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7

Категорія: ст. 304 КПК України Доповідач ОСОБА_1

постановлена без об`єктивного з`ясування обставин та з істотним порушенням норм процесуального права, просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким зобов`язати службову особу Голосіївської окружної прокуратури міста Києва, уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, внести відомості про кримінальне правопорушення - за заявою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 від 26 вересня 2023 року №20 до Єдиного реєстру досудових розслідувань для початку досудового розслідування.

В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що, відповідно до ст. 214 КПК України, головною підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань є подача (отримання) заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

При цьому, зазначає, що на стадії розгляду скарги на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей за заявою про вчинення кримінального правопорушення слідчий суддя не має законних повноважень перевіряти відомості про кримінальне правопорушення на відповідність диспозиції конкретної статті особливої частини Кримінального кодексу України. Очевидно, що за змістом зазначеної норми процесуального права обставини вчинення кримінального правопорушення повинні перевірятися шляхом проведення досудового розслідування лише після внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Також на стадії подання заяви про вчинення кримінального правопорушення та внесення відомостей про нього до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальний процесуальний закон не вимагає подання доказів вчинення кримінального правопорушення чи навіть посилання на такі докази.

Таким чином, вважає, що прокурори діяли у свавільний спосіб, відмовивши внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідуваньза заявою адвоката, а слідчий суддя, у свою чергу, «легалізувала» беззаконня, продемонстроване прокурорами. Фактично, неправомірна бездіяльність прокурорів спрямована на приховування кримінальних правопорушень, про які зазначено у заяві № 13 про вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, вказує на те, що аналіз форми та змісту заяви про вчинене кримінальне правопорушення дає підстави стверджувати те, що вона адресована особі, уповноваженій на внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, містить викладення обставин, які указують на вчинення кримінального правопорушення, а також містить посилання на правову кваліфікацію цього кримінального правопорушення.

Більше того, у заяві про вчинене кримінальне правопорушення, окрім зазначених вище обставин, вказані усі складові, які утворюють склад злочину (кримінального правопорушення), що дає підстави стверджувати про те, що зазначена вище заява є заявою про кримінальне правопорушення, подання якої передбачає необхідність вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 214 КПК України, у строк, передбачений цією нормою закону, тобто внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідуваньпротягом 24 годин після подачі цієї заяви, а невнесення таких відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідуваньвказує на допущену прокурором бездіяльність, яка може бути оскаржена в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Відтак, вважає, що слідчий суддя зобов`язаний застосувати зазначену вище норму процесуального права - ухвалити судове рішення про зобов`язання службової особи правоохоронного органу внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою заявника.

В доповненнях до апеляційної скарги, які надійшли 16 листопада 2023 року, адвокат ОСОБА_5 зазначає, що слідчим суддею допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме ст.ст. 370, 372, 375 КПК України - фальшування оскаржуваної ухвали, відсутність вчиненого у законний спосіб підписання оскаржуваної ухвали.

За змістом норм ст. 375 КПК України ухвалене в нарадчій кімнаті судове рішення повинно бути підписано судом (слідчим суддею).

Скарга подавалася через підсистему «Електронний суд», а відтак, і судове рішення за результатами розгляду заяви мало бути виготовлено і підписано в електронній формі.

Матеріалами справи підтверджується, що оскаржувана ухвала нібито винесена слідчим суддею 05.10.2023 року, тобто провадження у справі закінчилося 05.10.2023 року, а натомість, оскаржувана ухвала підписана слідчим суддею лише 02.11.2023 року, і цього ж дня адвокат отримав її через підсистему «Електронний суд».

Як зазначає апелянт, відсутність підпису на дату ухвалення судового рішення свідчить про його незаконність.

Крім того, в ухвалі слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05.10.2023 року зазначено, що вона не підлягає оскарженню. Проте, рішенням Конституційного суду України від 17 червня 2020 року № 4-р(ІІ)/2020 у справі №3-180/2018(1644/18) визнано неконституційним положення ч. 3 ст. 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення.

А відтак, оскаржувана ухвала є явно незаконною і підлягає скасуванню.

Також, згідно доводів апеляційної скарги, ухвала слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05.10.2023 року постановлена незаконним складом суду, оскільки підписана суддею не у день складання - 05.10.2023 року, а 02.11.2023 року, тобто у день, коли у неї закінчилися повноваження слідчого судді у цьому провадженні.

Крім того, вказує, що поняття склад злочину та ознаки кримінального правопорушення є різними юридичними поняттями, які мають різні юридичні наслідки. Слідчий або прокурор позбавлені можливості встановлювати наявність складу кримінального правопорушення в розумінні ст. 2 КК України на стадії прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення. Відтак застосування норми матеріального права, передбаченої ст. 2 КК України є завідомо незаконним.

Також, згідно доводів апеляційної скарги, невідомо, що саме мав на увазі слідчий суддя під фактичним існуванням доказів, адже на цій стадії у слідчого судді відсутні повноваження досліджувати фактичні дані як докази в розумінні ст. 84 КПК України. Тому використання зазначених термінів в якості підстав для відмови у задоволенні скарги на бездіяльність прокурора є очевидно свавільним. До того ж на цій стадії у слідчого судді відсутні повноваження давати оцінку фактичним даним як доказам, в тому числі, з точки зору їх достовірності в розумінні ст. 94 КПК України.

Натомість, заявник, серед іншого, зазначив у заяві конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень, з посиланням на норми про кримінальну відповідальність. Отже, заява містить не лише відомості про вчинення особою суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, але і ознаки конкретних кримінальних правопорушень та докладні обставини їх вчинення.

За таких умов, слідчий суддя діяв у свавільний спосіб, що свідчить про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону і слугує підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Також апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, вказуючи на те, що оскаржувана ухвала надіслана йому засобами електронного зв`язку (підсистема «Електронний суд») 02.11.2023.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду, адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , та прокурор в призначений час до суду апеляційної інстанції не з`явилися, при цьому адвокат ОСОБА_5 надіслав клопотання, в якому висловив прохання про розгляд справи без його участі, а прокурор про поважність причин своєї неявки суду не повідомив і ніяких клопотань про відкладення розгляду не надсилав, а тому враховуючи, що, відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, неявка учасників провадження не перешкоджає проведенню розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без їх участі.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження за скаргою та обговоривши доводи апеляційної скарги з доповненнями до неї адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п'яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як убачається з наданих суду матеріалів, ухвала слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2023 року була постановлена без участі сторін, а її копію адвокат ОСОБА_5 отримав 02.11.2023 року. Апеляційну скаргу він подав до суду апеляційної інстанції 06 листопада 2023 року.

Зважаючи на вказані обставини та оскільки виготовлення обґрунтованої апеляційної скарги потребує ознайомлення зі змістом оскарженого рішення, колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження в даному випадку адвокатом ОСОБА_5 пропущений із поважних причин і підлягає поновленню.

Що стосується доводів апеляційної скарги адвоката ОСОБА_5 про незаконність і необґрунтованість постановленого слідчим суддею рішення, то колегія суддів враховує наступне.

Так, згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь - якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписами п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України та п. 2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, крім іншого, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність події кримінального правопорушення, а саме час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до Єдиного реєстру досудових розслідувань і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Таким чином, закон передбачає необхідність попереднього вивчення слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Вищенаведеними нормами закону спростовуються доводи адвоката ОСОБА_5 про те, що відомості за будь-якою заявою, яка іменується як заява про кримінальне правопорушення, підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як убачається з наданих матеріалів, 28.09.2023 року до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Голосіївської окружної прокуратури м. Києва, яка полягає у невнесенні відомостей за його заявою про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Скарга мотивована тим, що 26.09.2023 року адвокат ОСОБА_5 звернувся до Голосіївської окружної прокуратури м. Києва із заявою про вчинення кримінального правопорушення №20, в якій просив внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно прокурора ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України - службова недбалість, однак прокурором допущена бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань протягом 24 годин після подання заяви про вчинення кримінального правопорушення.

У самій заяві про кримінальне правопорушення №20 від 26.09.2023 року адвокат ОСОБА_5 зазначив, що слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_9 11.08.2023 року задоволено клопотання слідчого про застосування стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та визначено заставу.

Таке клопотання слідчого адвокат ОСОБА_5 вважає сфальшованим та таким, що ґрунтується на підроблених матеріалах досудового розслідування. На думку адвоката, слідчим та прокурором при складанні цього клопотання порушено вимоги ст.ст. 28, 43 КК України, що послугувало підставою для притягнення завідомо невинуватої людини до кримінальної відповідальності.

При цьому у заяві про вчинення кримінального правопорушення адвокат вказує, що у діях прокурора ОСОБА_10 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 365, 366 КК України, а потім зазначає, що у свою чергу, інші прокурори у цьому кримінальному провадженні, в тому числі ОСОБА_8 , знали і повинні були знати як процесуальні керівники, про завідомо незаконне погодження прокурором ОСОБА_11 клопотання слідчого про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Таким чином, адвокат ОСОБА_5 вважає, що в діях процесуального керівника - прокурора ОСОБА_8 містяться ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, тобто службова недбалість, про що і просив внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Між тим, з наведеного вище вбачається, що зміст заяви адвоката ОСОБА_5 не містить очевидних фактів та відомостей, які б свідчили про вчинення прокурором ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, і які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вказана заява фактично виражає незгоду заявника з клопотанням про обрання його підзахисному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке було задоволено судом. Зі змісту заяви про злочин неможливо встановити які ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, наявні у прокурора ОСОБА_8 , в яких саме діях виражається службова недбалість.

У зв`язку з цим заява адвоката ОСОБА_5 за своєю суттю не є заявою про вчинення кримінального правопорушення в розумінні ст. 214 КПК України, що в свою чергу, на переконання колегії суддів, дозволяє зробити висновок про відсутність правової підстави для виникнення обов`язку вчинити певні дії за такою заявою щодо початку досудового розслідування кримінального провадження, відповідно до положень ст. 214 КПК України, як вірно зазначив про це в ухвалі слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва.

З урахуванням викладеного, колегія суддів визнає безпідставними апеляційні доводи про те, що в заяві наведені достатні дані з посиланням на конкретні обставини, які вказують на вчинення кримінального правопорушення. При цьому зауважує, що всупереч твердженням заявника, слідчий суддя не вирішував питання, які можуть бути предметом судового розгляду у кримінальному провадженні або віднесені до компетенції слідчого, прокурора під час досудового розслідування, тобто не давав оцінку обґрунтованості заяви та не досліджував докази, а лише вивчив її зміст на предмет наявності відомостей саме про кримінальне правопорушення, які в свою чергу і підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань. До того ж будь-яка заява про вчинене кримінальне правопорушення виключно з огляду на її назву не набуває статусу цього документа і її подання до органу прокуратури не тягне за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Що стосується доводів апелянта щодо порушення вимог процесуального закону при постановленні і підписанні ухвали слідчого судді, то слід зазначити наступне.

Зі змісту ст. 371 та ч.ч. 1, 6 ст. 376 КПК України слідує, що ухвала слідчого судді має бути постановлена у нарадчій кімнаті, а її повний текст повинен бути оголошений негайно після виходу суду з нарадчої кімнати. Якщо складання судового рішення у формі ухвали (постанови) вимагає значного часу, суд має право обмежитися складанням і оголошенням його резолютивної частини, яку підписують всі судді. Повний текст ухвали (постанови) повинен бути складений не пізніше п`яти діб з дня оголошення резолютивної частини і оголошений учасникам судового провадження. Про час оголошення повного тексту ухвали (постанови) має бути зазначено у раніше складеній її резолютивній частині. Усі судові рішення викладаються письмово у паперовій та електронній формах.

З наведеного слідує, що рішення суду приймається і підписується у нарадчій кімнаті. Рішення має бути як у паперовій, так і у електронній формі, при цьому датою прийняття рішення є дата виходу суду з нарадчої кімнати.

Як вбачається з наданих суду матеріалів слідчий суддя вказаних вимог закону дотримався, зокрема скарга адвоката ОСОБА_5 була призначена до розгляду 05 жовтня 2023 року, за наслідками розгляду слідчий суддя оголосив прийняте рішення після виходу з нарадчої кімнати саме 05 жовтня 2023 року, що підтверджується журналом судового засідання.

Доводи апелянта про те, що рішення має бути лише у електронній формі, оскільки скаргу ним було подано через систему «Електронний суд», не грунтуються на вимогах закону.

Також спростовуються вищенаведеними нормами закону посилання адвоката ОСОБА_5 про те, що дата отримання електронної копії оскаржуваного рішення є фактично датою його підписання.

З цих же підстав є необґрунтованими і доводи апелянта про те, що рішення було підписано після того, як у слідчого судді закінчилися повноваження у даному провадженні.

Ті обставини, що в резолютивній частині ухвали слідчий суддя вказав, що вона не підлягає оскарженню, не є тими істотними порушеннями вимог КПК України, які дають підстави для її скасування.

Враховуючи вищенаведені обставини, колегія суддів приходить до висновку про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2023 року, у зв`язку з чим не вбачає підстав для її скасування.

Таким чином, апеляційна скарга адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

поновити адвокату ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2023 року.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Голосіївської окружної прокуратури м. Києва щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

__________________ _____________________ ___________________ ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3