ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3070/23 Справа № 199/7046/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю, в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000864, за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2023 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільне Лозівського району, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ж.п. 5, відповідно до ст. 89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржуваний вирок суду скасувати в частині призначеного покарання, ухвали новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 років.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, не оскаржуючи фактичних обставин кримінального провадження, кваліфікації дій обвинуваченого, доведеності його вини, у той же час зазначає, що призначене судом покарання є недостатнім, оскільки судом не враховано належним чином ступінь суспільної небезпеки злочину, скоєного обвинуваченим.

Крім того вказує, що судом не враховано в достатній мірі дані стосовно особи ОСОБА_8 , а саме те, що він не працює, не одружений, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, втім в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

Вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання, наближене до мінімального передбаченого санкцією статті, не відповідає загальним засадам призначеного покарання, принципам законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить оскаржуваний вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати невинуватим та виправдати за відсутністю в його діях кримінального правопорушення.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, захисник вказує, що оскаржуваний вирок суду є незаконним, судом допущено неповноту судового розгляду, а тому висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Вказує, що у даному випадку дії ОСОБА_8 необхідно було розцінювати як необхідну оборону, оскільки напад та нанесення тілесних ушкоджень були розпочаті неповнолітнім потерпілим ОСОБА_10 , що підтверджується показаннями самого ОСОБА_10 та свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які зазначили, що моменту нанесення тілесних ушкоджень не бачили та зайшли в кімнату коли потерпілий ОСОБА_10 тримав ОСОБА_8 за шию, на підлозі були плями крові, а тілесні ушкодження на потерпілому вони побачили, коли ОСОБА_13 вже покинув приміщення.

Вважає, що спровокував конфлікт саме потерпілий ОСОБА_10 , а не ОСОБА_8 , як це стверджує сторона обвинувачення. Обвинувачений заподіяв шкоду потерпілому лише після того, як останній на нього напав та наніс удари.

Зазначає, що коли після початку конфлікту до кімнати зайшли друзі потерпілого, то створили видимість їх переваги, а насильство з боку потерпілого викликало в обвинуваченого стан сильного душевного хвилювання, а відтак він діяв у стані необхідної оборони, а тому в його діях відсутній склад злочину, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України.

Крім того вказує, що згідно із висновками експерта не виключається, що кров, виявлена на місці події та одягу обвинуваченого, належить останньому, проте судом не було надано цій обставині належну оцінку.

Вказує, що наявність у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, що супроводжувалися зовнішньою кровотечею, підтверджується, окрім показів свідків, наявною в матеріалах справи відповіддю з КНП Лозівське територіальне об`єднання.

Зазначає, що за фактом нанесення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень було здійснено звернення з заявою про вчинення злочину до Лозівського РВП та за даним фактом було внесено відомості до ЄРДР з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 125 КК України.

Вказує на недопустимість доказів - протоколів проведення слідчих експериментів за участю неповнолітніх ОСОБА_14 , ОСОБА_11 ОСОБА_12 та потерпілого ОСОБА_10 , через відсутність письмового дозволу власника приміщення на проведення слідчих дій, а також зважаючи на відсутність у них підписів понятих. Зазначає, що недопустимим доказом є також протокол слідчого експерименту від 30.07.2022 року за участю обвинуваченого ОСОБА_8 з огляду на відсутність понятих при його проведенні.

Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 6 років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_8 продовжено дію раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання, призначеного ОСОБА_8 , вирішено обчислювати з 28.07.2022 року.

Цивільний позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_15 (РНОКПП НОМЕР_2 ), яка діє в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 , 100000,00 (сто тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання про долю речових доказів в порядку ст. 100 КПК України та процесуальні витрати.

ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за те, що останній за обставин, встановлених судом першої інстанції та детально викладених у мотивувальній частині оскаржуваного вироку, 28.07.2022 близько о 11:00 перебував у квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , де також перебували неповнолітні ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

У подальшому, знаходячись у приміщенні кухні вказаної квартири, між ОСОБА_8 та ОСОБА_17 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, виник словесний конфлікт, який переріс у боротьбу між ними, після чого у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_18 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_19 , ОСОБА_8 , дістав лівою рукою із кишені шило, та наніс ним не менше 6 ударів ОСОБА_19 в область правого боку спини, умисно спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді: поєднаних колотих сліпих непроникаючих та колотих проникаючих у плевральну порожнину поранень задньої поверхні грудної клітини справа у кількості 6-ти, які у своєму перебігу ускладнилися розвитком правобічного пневмоторакса, які є тяжкими тілесними ушкодженнями, що небезпечні для життя в момент заподіяння.

Дії ОСОБА_8 які виразилися у нанесенні потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який наполягав на задоволенні своєї апеляційної скарги з викладених у ній підстав, проти задоволення апеляційної скарги захисника заперечував; обвинуваченого та захисника, які на задоволенні апеляційної скарги сторони захисту наполягали, проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечували;перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши повторно частину доказів у справі та обговоривши наведені у апеляційних скаргах доводи, колегія суддів з урахуванням положень ст. 404 КПК України, згідно яким суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, приходить до наступного.

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, є ґрунтовним та підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, що узгоджуються між собою, в тому числі:

-показаннями свідка ОСОБА_12 , який суду повідомив, що 27 липня вони зібралися до ОСОБА_20 йти на ночівлю. Вранці прийшов ОСОБА_8 близько 11-00, коли він разом з ОСОБА_21 та ОСОБА_22 сидів в сусідній кімнаті. Спочатку вони чули, як ОСОБА_8 з ОСОБА_23 спілкувалися. Почали згодом кричати, більше ОСОБА_8 кричав, що саме не пам`ятає. Потім вони почули дивні звуки, немов удари, та коли втрьох вибігли з іншої кімнати в кухню, то побачили сутичку на кухні. Побачили, як ОСОБА_8 з ОСОБА_24 дралися, стояли понад стінкою, махали руками, ногами. У ОСОБА_8 був якийсь предмет, схожий на шило, яким обвинувачений бив потерпілого ОСОБА_20 у спину. Він бачив 2-3 удари, бачив кров у ОСОБА_8 на обличчі. Спочатку у ОСОБА_24 крові він не бачив, а коли зняли футболку, побачили синці. ОСОБА_25 під час бійки спочатку захищався, потім також намагався його бити. Билися мовчки. Він з товаришами намагався відштовхнути ОСОБА_8 від ОСОБА_24 . ОСОБА_8 вдалося відштовхнути, після чого той одразу відчинив двері та вибіг. Вони зачинили двері, викликали «швидку допомогу», тому що ОСОБА_24 стало погано, та який сказав, що в нього болить спина. На уточнюючі питання свідок ОСОБА_26 показав, що вплив на нього ніхто не здійснював, стосовно його показань ніхто з ним не розмовляв, розказав все як було. Коли вони чули звуки, схожі на удари, він не може сказати, хто кого бив. Вони чули але не бачили. Він у ОСОБА_8 пошкоджень не бачив, бачив тільки обличчя в крові. Коли ОСОБА_8 прийшов у квартиру, крові на обличчі не було, вона з`явилась після спілкування з ОСОБА_24 . На обличчі не було пошкоджень. За часом ці події тривали приблизно хвилин 15-20, від початку розмови до того моменту, як вони відтягували ОСОБА_8 від ОСОБА_24 . Чому стався конфлікт йому невідомо. Він ОСОБА_24 знає давно. За подібні ситуації, коли останній бився, він такого не знає. ОСОБА_8 бачив вперше. ОСОБА_25 не розповідав про ОСОБА_8 нічого. Вони стояли обличчям одне до одного. ОСОБА_25 спиною до ОСОБА_8 не стояв. Спочатку ОСОБА_8 (свідок звертається до ОСОБА_8 ) з ОСОБА_24 стояли одне до одного обличчям, потім удари, потім ОСОБА_25 заплигнув на спину ОСОБА_8 та почав душити. Він добре пам`ятає обставини, які були 28 липня. Він з товаришами ногами намагався відштовхнути ОСОБА_8 від ОСОБА_20 . Спочатку вони побачили удари від ОСОБА_8 предметом, який схожий на шило, в область спини ОСОБА_24 . Він бачив 2-3 удари. Потім ОСОБА_25 декілька разів, два рази вдарив ОСОБА_8 в обличчя кулаком. Після ударів ОСОБА_8 встояв на ногах. ОСОБА_25 забіг за спину ОСОБА_8 та застрибнув на спину, почав душити ОСОБА_8 , захопив руками шию та душив. Після цього ОСОБА_25 відпустив його, а ОСОБА_8 відкрив двері та вибіг. Він особисто бачив 2-3 удари предметом схожим на шило, які ОСОБА_8 наніс ОСОБА_24 . ОСОБА_25 почав душити ОСОБА_8 після того, як обвинувачений ОСОБА_8 наніс потерпілому ОСОБА_24 2-3 удари схожим на шило;

-Показаннями свідка ОСОБА_11 який суду показав, що ОСОБА_24 знає, відносини нормальні. Він з друзями прийшов на ночівлю до ОСОБА_24 . 28 числа вони збиралися вже йти, він прокинувся останній, ОСОБА_13 вже був в квартирі, в кімнаті за стіною, розмовляв з ОСОБА_24 . Потім ОСОБА_13 з ОСОБА_24 почали розмовляти на підвищених тонах, були звуки ударів, боротьби, якийсь хлопок. У ОСОБА_27 було розбите обличчя. Коли вийшли з іншої кімнати, побачили як ОСОБА_8 з ОСОБА_23 стоять обличчям до обличчя. Він побачив, що у ОСОБА_8 в руках був предмет схожий на шило, яким обвинувачений наніс 3 удари ОСОБА_28 в область спини. ОСОБА_29 почав бити ОСОБА_27 у відповідь в обличчя, почав душити ОСОБА_8 , після чого останній вибіг. До 28 липня 2022 року ОСОБА_8 не бачив. ОСОБА_25 згадував таке прізвище в розмовах. ОСОБА_24 раніше в бійках не бачив і не знає, чи брав той участь в бійках. Слідчим допитувався та давав такі самі покази. Тиск ніхто не здійснював, покази давав добровільно. Розмова між ОСОБА_27 з ОСОБА_24 тривала приблизно 5 хвилин, а бійка тривала приблизно секунд 5. Після бійки у ОСОБА_24 вони бачили на спині дірочки. У ОСОБА_24 на обличчі ушкоджень не бачив, був палець зламаний. У ОСОБА_27 напевно ніс був розбитий, була напевно кров з носа. Коли була бійка, ОСОБА_29 душив ОСОБА_27 руками. Розсічення не бачив, там було все в крові. Одежа у обвинуваченого була в крові. Стіни були в крові. Юлов середньої комплекції, худенький. Корх у зрівнянні з ОСОБА_24 важче і більше;

-протоколом місця події від 28.07.2022 року з якого вбачається, що безпосереднім місцем огляду є сходинкова площадка 9-го поверху буд. АДРЕСА_3 , де на стіні, на кнопці виклику ліфту, на площадці маються краплі РБК, також піднімаючись на 9-й поверх на сходинках виявлено краплі РБК. Біля входу до 14-го блоку на 9-му поверсі, біля дверей на підлозі маються краплі РБК. При вході до 14-го блоку, праворуч розташована квартира АДРЕСА_4 , вхід до якої здійснюється через металеві двері чорного кольору, які на момент огляду зачинені та біля них на підлозі маються краплі РБК різних форм та розмірів. Під час огляду з кнопки виклику ліфта та з підлоги розташованої біля 9-ї квартири було зроблено змив РБК ватною паличкою. Виявлено та вилучено: два змиви РБК на ватних паличках;

-Протоколом огляду місцевості від 28.07.2022 року та відеозаписом до нього з якого вбачається, що місцем огляду є ділянка місцевості, що розташована неподалік б.3 на мкрн 2 м. Лозова Харківської області, а саме ділянка обочини зі сторони 1-ї школи. У даній ділянці узбіччя виявлено та вилучено шило із дерев`яним руків`ям, на якому наявні сліди РБК. Зі слів учасника - ОСОБА_8 вказане шило належить йому, та після конфліктної ситуації, що трапилась між ним та іншим хлопцем він його «скинув». Вказане шило вилучено та поміщено до паперового конверту;

-Протоколом слідчого експерименту від 28.07.2022 року, з відеозаписом до нього, за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_14 , його законного представника ОСОБА_30 , з якого вбачається, що свідок з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, відтворив дії, обстановку, обставини події, які сталися між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 в квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Так, Свідок вказує, що 28 липня подія відбулася в цієї квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , де також перебували він, його товариши неповнолітні ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . Потім прийшов обвинувачений ОСОБА_8 , який є вітчимом ОСОБА_10 . ОСОБА_10 на кухні спілкувався із своїм вітчимом, Свідок з товаришами сидів утрьох в спальній кімнаті. Потім вони почули звук удару, далі вітчим впав, потім встав, та почав боротись із ОСОБА_10 . Свідок показав місця у спальній кімнаті, де на той момент знаходились він, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , вказав, де стояли ОСОБА_10 та ОСОБА_8 . ОСОБА_10 та ОСОБА_8 розмовляли про якісь гроші. ОСОБА_10 зателефонував своїй мамі, потім вітчим почав забирати у нього телефон. Свідок особисто бачив як між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 розпочалася боротьба. Свідок показав, що ОСОБА_10 забіг за спину ОСОБА_8 та почав його душити. ОСОБА_8 намагався руками збити ОСОБА_10 та останній почав кликати на допомогу. Свідок з ОСОБА_12 підбігли, відштовхнули ногами ОСОБА_8 , потім ОСОБА_10 підвівся, відійшов, сусідка відчинила двері, та ОСОБА_8 вийшов. Свідок вказує, що бачив в руках ОСОБА_8 предмет синього кольору, можливо це було шило, як даним предметом ОСОБА_8 наносив удари ОСОБА_10 , він не бачив. Свідок вказав, що відштовхнув ОСОБА_8 від ОСОБА_10 з метою припинити злочинні дії ОСОБА_8 , якому вони не наносили будь-яких тілесних ушкоджень. Як ОСОБА_8 вийшов із квартири, ОСОБА_10 сів на ліжко, та сказав, що йому погано, потім вони викликали швидку допомогу, оскільки останньому було погано, була слабкість, дірки (рани) на спині після сутички із ОСОБА_8 . Свідок на службовому манекені показав, що дірки (рани) знаходились на спині ОСОБА_10 , та їх було близько 4-6;

-Протоколом слідчого експерименту від 22.08.2022 року, з відеозаписом до нього, за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_11 , його законного представника ОСОБА_31 , з якого вбачається, що свідок з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, відтворив дії, обстановку, обставини події, які сталися між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 в квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Так, Свідок вказує, що 28 липня подія відбулася в цієї квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , де також перебували він, його товариши неповнолітні ОСОБА_16 , ОСОБА_32 , ОСОБА_12 . Потім прийшов обвинувачений ОСОБА_8 , який є вітчимом ОСОБА_10 . ОСОБА_10 на кухні спілкувався із своїм вітчимом, розмовляв із своєю мамою. В ході слідчого експерименту Свідок вказав, яким чином сталася боротьба між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , при цьому зазначив, що чув звуки, схожі на ковзання ніг по підлозі, та секунди через 3 було чутно хлопок, побачив, як ОСОБА_8 вже знаходиться у положенні на сідницях, спиною до стіни. Далі ОСОБА_10 та ОСОБА_8 боролися. ОСОБА_10 обхватив ОСОБА_8 руками ззаду, в цей час у ОСОБА_8 у правій руці було шило. ОСОБА_10 відштовхнув ОСОБА_8 за двері. На правій половині спини у ОСОБА_10 були сліди від ударів шилом і сліди крові. Свідок вказав, що не бачив як ОСОБА_8 наносив удари шилом;

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 01.08.2022 року, і відеозаписом до нього, за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_12 , його законного представника ОСОБА_33 , з якого вбачається, що свідок, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, відтворив дії, обстановку, обставини події, які сталися між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 в квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Так, Свідок вказує, що 28 липня подія відбулася в цієї квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , де також в спальній кімнаті перебували він, його товариши неповнолітні ОСОБА_16 , ОСОБА_32 , ОСОБА_11 . В цей час на кухні перебував ОСОБА_10 та незнайомий йому чоловік, між якими був словесний конфлікт. Далі він почув звук удару, після цього вони разом підійшли до дверного отвору та побачили, що між вказаним чоловіком і ОСОБА_10 відбувається бійка: почали боротися; стояли груддю до грудей, в одній із рук чоловіка (як стало йому потім відомо вищевказаний чоловік - це вітчим ОСОБА_10 ) він помітив якийсь синій предмет. ОСОБА_10 стрибнув вітчиму на спину, та намагався його душити, в цей час він бачив жести рукою вітчима, що нагадували удари, потім вітчим нагнувся і ОСОБА_10 зістрибнув з нього. Далі двері відчинилися, вітчим підняв свій телефон, та вибіг із квартири. Свідок пояснив, що під час боротьби ОСОБА_10 і його вітчим падали на підлогу, та продемонстрував як саме. Також, в той момент, коли ОСОБА_10 душив вітчима, вони намагалися ногами виштовхнути останнього в сторону дверей. Окрім ОСОБА_10 його вітчиму ніхто не наносив тілесні ушкодження, жодних ударів в область голови і тулуба. Свідок не бачив, як вітчим наносив удари ОСОБА_10 синім предметом, також пояснив, що кров, яка знаходиться на стіні вказаного приміщення, належить вітчиму ОСОБА_10 , у якого все обличчя було в крові, як здається від того, що ОСОБА_10 вдарив вітчима. Після того, як вітчим вибіг із квартири, ОСОБА_10 одразу закрив двері та потім вони почали оглядати останнього і побачили на його спині дірки, їх було близько 5. Дані дірки були на правій стороні спини, із даних ран кров не йшла. Потім він зателефонував до лікарні. Предмет синього кольору, який тримав в руках вітчим, він не знаходив у квартирі. Зі слів ОСОБА_10 вітчим намагався забрати у нього телефон, а коли той не віддав телефон, вітчим пробив йому легеню вказаним предметом. Першим наніс удар вітчим, а ОСОБА_10 наніс йому удар у відповідь. Також Свідок пояснив, що перед конфліктом вітчим стояв у дверному отворі і колупався вказаним предметом у стіні;

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 22.08.2022 року, з відеозаписом до нього, за участю неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 (далі по тексту скорочено Потерпілий), його законного представника ОСОБА_15 та представника потерпілого ОСОБА_34 , з якого вбачається, що Потерпілий, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, відтворив дії, обстановку, обставини події, які сталися між ним та ОСОБА_8 в квартирі, де він проживав з матір`ю, та яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Так, Потерпілий вказує, що 27.07.2022 він знаходився в цій квартирі разом з друзями ОСОБА_35 , ОСОБА_36 та ОСОБА_14 , які прийшли до нього переночувати. 28.07.2022 року до квартири прийшов його вітчим ОСОБА_8 . В цей час друзі перебували у спальній кімнаті, а він із ОСОБА_8 перебував на кухні. ОСОБА_8 йому сказав (прямою мовою): «Ти мені не потрібен, мені потрібна твоя мама, де вона?». Він відповів, що вона не в ОСОБА_37 , можете їй зателефонувати. Далі ОСОБА_8 сказав, що йому потрібен холодильник і пральна машина, почав погрожувати, що «може його шилом в око і на строк піти». Потерпілий зазначив, що на той момент у нього не було ані пральної машини ані холодильника, так як він із своєю мамою продали їх, та за ці гроші він придбав собі мобільний телефон. Потім ОСОБА_8 зайшов до кімнати, де перебували ОСОБА_38 , ОСОБА_39 та ОСОБА_14 , дістав шило та почав тикати ним у стіну. Потерпілий зателефонував своїй мамі, почав з нею спілкуватись, потім ОСОБА_40 підійшов до нього, взяв сумку із підвіконня, почав відкривати усі кишені сумки, знайшов у ній довідку щодо проживання та дістав звідти банківську картку, забрав всі ці речі, але Потерпілий забрав сумку і поклав її на підвіконня, та в руках ОСОБА_8 вже нічого не було. Далі Потерпілий зазначив, що він коли взяв телефон, ОСОБА_40 почав підходити до нього, дістав шило з лівої кишені, яке тримав у лівій руці, потім взявся правою рукою за телефон, смикнув на себе, від чого Потерпілий підійшов до нього, після чого наніс йому удар шилом в область правого боку спини ОСОБА_41 , дещо зверху вниз, по прямій лінії (вказані дії ОСОБА_42 , Потерпілий, за допомогою макету шила, продемонстрував на статисті). У подальшому Потерпілий зазначив, що відпустив телефон, почав замахуватися на ОСОБА_8 , від чого останній відтягнув свій корпус назад, потім Потерпілий наніс ОСОБА_8 1 удар в область голови, від якого той впав назад (на правий бік), потім почав підніматися. Потерпілий підбіг до нього, взяв руку (ліву), в якій ОСОБА_8 тримав шило, зайшов за спину ОСОБА_8 , який підняв його і почав пручатись та намагавсь скинути із себе. Далі вони зайшли в кут, де ОСОБА_40 його «перекрутив» таким чином, що він опинився перед ним, після чого ОСОБА_8 почав наносити удари шилом по спині Потерпілого, тримаючи шило в лівій руці, яким наніс близько 6 ударів. Далі Потерпілий зазначив, що він почав кликати на допомогу, а його друзі, які стояли у дверному отворі, вже після того як ОСОБА_8 наніс йому удари шилом, прихватили руку в якій тримав шило ОСОБА_8 . ОСОБА_39 наніс ОСОБА_8 один удар ногою в область сідниць ОСОБА_32 штовхнув ОСОБА_8 ногою в область коліна, від чого той впав на коліно, та в цей момент Потерпілий відбіг від ОСОБА_8 . Потім ОСОБА_8 піднявся, схопився рукою за дверну ручку, в цей момент відчинила двері сусідка, після чого ОСОБА_8 підняв телефон і вибіг в коридор, а Потерпілий закрив двері, відчувши сильний біль у місці, де його перший раз вдарив шилом ОСОБА_8 . ОСОБА_39 викликав «швидку допомогу». Потерпілий вказує, що від отриманих травм він задихався, від того, що він вдарив ОСОБА_8 в обличчя у нього був забій пальця та поранення на спині (від ударів шилом) - 6 з правого боку та 1 з лівого. На думку Потерпілого сліди крові, наявні на підлозі та на стіні, належать ОСОБА_8 , так як він наніс ОСОБА_8 один удар кулаком в обличчя, від чого у останнього з носа пішла кров. ОСОБА_43 та ОСОБА_32 штовхали ногами ОСОБА_8 . Ніхто ніяких дій відносно ОСОБА_8 не вчиняв, тілесних ушкоджень ОСОБА_8 не наносив. ОСОБА_8 був одягнутий у босоніжки, сірі бриджі, майку світлого кольору, бежеву кепку. Потерпілий зазначив, що на момент даної події ні він, ні його друзі, ні ОСОБА_8 , не перебували у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. ОСОБА_8 його вітчим та вони проживати спільно близько 2-х років. Місяць назад ОСОБА_8 погрожував йому. Будь-яких боргових зобов`язань у нього перед ОСОБА_8 не було. Коли вони проживали спільно, ОСОБА_8 оплачував їх борг;

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 30.07.2022 року, з відеозаписом до нього, за участю підозрюваного ОСОБА_8 , та його захисника ОСОБА_44 , з якого вбачається, що Підозрюваний, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, відтворив дії, обстановку, обставини події, які сталися між ним та неповнолітнім потерпілим ОСОБА_10 , в квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Так, Підозрюваний вказує, що 28 липня подія відбулася в цієї квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Підозрюваний зазначив, що 28.07.2022 близько 11:00 він прийшов до ОСОБА_45 (далі по тексту скорочено ОСОБА_46 ), (підозрюваний раніше жив з ним і з його мамою), якому 17 років, почав питати у ОСОБА_47 , де холодильник, та пральна машина. Руслан відповів, що продав. Підозрюваний попросив ОСОБА_10 щоб той зателефонував своїй мамі, бо тоді вона повинна віддати йому гроші. У квартирі крім ОСОБА_47 було ще три незнайомі чоловіка. Підозрюваний вказав, що він потягнувся за телефоном, який тримав у руках ОСОБА_46 , щоб ввімкнути гучномовець, після чого відчув один удар в область обличчя - перенісся, можливо якимось предметом (Підозрюваний не зміг продемонструвати як саме йому було нанесено удар). Потім ОСОБА_46 наніс ще один удар в область голови, від якого він впав назад, а ОСОБА_46 продовжив його бити, наніс не менше 5-6 ударів в область голови. Від отриманих ударів він свідомість не втрачав, але дезорієнтувався. ОСОБА_46 також бив його ногами, близько 10 ударів прийшлося по тулубу (як наносили йому удари ногами, Підозрюваний продемонструвати не зміг, бо його обличчя було залито кров`ю). Хто із друзів ОСОБА_47 де саме стояв, Підозрюваний показати не зміг. Підозрюваний зазначив, що він потім потягнувся до кишені за шилом, яке носив для того, щоб відвезти його та переробити. Вказане шило поміщалось до чохла із синьої ізоляційної стрічки. Підозрюваний пояснив, що дістав шило, коли підіймався, далі почав відбиватись шилом, яке тримав у правій руці, та почав робити шилом, застосовуючи розмах руки, горизонтальні рухи вправо та вліво. Таких рухів було близько 3-4. Він не впевнений, чи попадав шилом по ОСОБА_48 , адже його очі були залиті кров`ю, і він майже нічого не бачив. Вказані рухи шилом він здійснював в область тулуба. Де на той момент перебували друзі ОСОБА_47 , Підозрюваний пояснити не зміг. Підозрюваний зазначив, що навіть після того, як він дістав шило, друзі ОСОБА_47 продовжували його бити, шило із рук ніхто не вибивав, після ударів (рухів) шилом ні ОСОБА_46 , ні його друзі не падали, свідомість не втрачали. На місці проведення слідчого експерименту, на стіні та на підлозі, наявні сліди РБК, та це його кров, а не ОСОБА_47 . На момент події він був одягнутий в білу футболку. Після закінчення події пішов на вулицю, утримуючи при собі шило, умився та поїхав на авто до лікарні. По дорозі між 1 та 5 - мікрорайон викинув шило в кущі. Навіщо він це зробив, пояснити не зміг. Підозрюваний пояснив, шкодує, що попав шилом по ОСОБА_48 , але він від останнього оборонявся;

-Висновком судово-медичної експертизи №12-14/118-ЛЗ/22 від 12.09.2022 року, з якого вбачається, що на підставі даних судово-медичної експертизи ОСОБА_8 , за фактом спричинення тілесних ушкоджень, з урахуванням даних з наданої медичної документації, у нього мали місце забита рана у внутрішнього краю лівої надбрівної дуги поширюючись декілька в область лобу та на спинку носу, синці в правій та лівій навколо очних областях, губи зліва, синці по правій боковій поверхні живота на 2 см. дороги від рівня проекції гребеня клубової кістки між передньою та задньою пахвовими лініями, в області гребеня правої клубової кістки по задньо-пахвовій лінії, в області гребеня лівої клубової кістки по задньо-пахвовій лінії по передній поверхні правого плечового суглобу, по згинальній поверхні правого передпліччя у верхній третині, по тильній поверхні лівої кисті, по зовнішній поверхні лівого стегна у нижній третині, які утворилися від ударної дії тупих (тупого) предметів що не відобразили в ушкодженнях своїх індивідуальних особливостей і якими могли бути як руки так і ноги незадовго до моменту звернення потерпілого до лікувального закладку, можливо в строк та за обставин вказаних в настановній частині постанови і потерпілим. Маловірогідне утворення вищевказаних тілесних ушкоджень в результаті падіння потерпілого з висоти власного зросту як з настанням так і без такого тілу прискорення. Після утворення комплексу вищевказаних тілесних ушкоджень потерпілий міг здійснювати самостійні дії в повному обсязі. Синець по тильній поверхні лівої кисті за своєю локалізацією не виключає можливості його утворення як в ході боротьби так і самооборони. За ступенем тяжкості забита рана у внутрішнього краю лівої надбрівної дуги та забита рана на синцевій основі на слизовій оболонці верхньої губи зліва це легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, згідно пункту 2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, синці це легкі тілесні ушкодження, згідно пункту 2.3.1 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року;

-висновком судово-цитологічної експертизи № 15-12/№375-ДМ/2020 р. від 30.08.2022 року з якого вбачається, що згідно підсумків, викладених в «Висновку експерта №14/2455-Дм/І/2022 від 12.08.2022...», групова належність крові громадянина ОСОБА_8 - А(II) с ізогемаглютинами анти-В. Згідно копії довідки, виданої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , КЗОЗ «Лозівського ТМО «ЦРЛ» та завіреною слідчим СВ Лозівським РВП ст. лейтенантом поліції ОСОБА_49 , вказано що в історії хвороби №3674 (28.07. - 02.08.2022 р.) - «Група крові Ав (II) друга. Резус приналежність (-) негативний». В результаті проведення судово-медичної експертизи шила, вилученого 28.07.2022 в ході ОМП, неподалік б.3 на м-н 2 м.Лозова, та представленого на дослідження, знайдені сліди крові людини групи А(II) з ізогемаглютиніном анти-В, походження якої від потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не виключається. Однак, кров групи А(II) з ізогемаглютиніном анти-В характерна і громадянину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і походження її від нього не виключається, при умові наявності у нього зовнішньої кровотечі на момент скоєння злочину;

-висновком судово-імунологічної експертизи №14-2457-Дм/22 від 25.08.2022 року з якого вбачається, що згідно ксерокопії довідки, виданої 08.08.2022 р. стаціонарним відділенням №1, Лозівської ТМО, група крові ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - Ав (II) друга. Групова приналежність крові підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - А з ізогемаглютиніном анти-В. На майці (об`єкти №№1-6), вилученій в ході особистого обшуку ОСОБА_8 , виявлена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В, походження якої від потерпілого ОСОБА_50 не виключається. Однак, не можна виключити можливості походження цієї крові і від підозрюваного ОСОБА_8 , при наявності у нього тілесних ушкоджень, що супроводжувались зовнішньою кровотечею на момент зазначених у постанові подій;

-висновком судово-імунологічної експертизи №14-2456-Дм/22 від 15.08.2022 року, з якого вбачається, що згідно ксерокопії довідки, виданої 08.08.2022р. стаціонарним відділенням №1, Лозівської ТМО, група крові ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 -Ав (II) друга. Групова належність крові підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - А з ізогемаглютиніном анти-В. В змиві (об`єкт №1), вилученім під час огляду місця події з майданчику сходів 9 поверху будинку АДРЕСА_3 , знайдена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В, походження якої від ОСОБА_50 не виключається. Крім того, не можна виключати, що ця кров могла статися і від ОСОБА_8 , при наявності у нього тілесних ушкоджень на момент зазначених подій, що супроводжувались зовнішньою кровотечею. Також у даному об`єкті може бути зміщення крові двох осіб, які проходять у справі;

-висновком судово-медичної експертизи №12-14/153-ЛЗ/22 від 07.09.2022 року, з якого вбачається, що згідно даних з наданої медичної документації у гр.-на ОСОБА_50 мали місце поєднані колоті сліпі непроникаючі та колоті проникаючі у плевральну порожнину поранення задньої поверхні грудної клітини зправа у кількості 6-ти і які у своєму перебігу ускладнилися розвитком правобічного пневмоторакса, колоте сліпе непроникаюче поранення лівої поперекової області, і які утворилися в наслідок ударної дії гострого колючого предмету незадовго до моменту надходження потерпілого до лікувального закладу, можливо в строк та за обставин вказаних в настановній частині постанови і потерпілим. Маловірогідне утворення вищевказаних тілесних ушкоджень як від дії власної руки так і в результаті падіння потерпілого з висоти власного росту як з наданням так і без такого тілу прискорення. Після утворення колотого проникаючого поранення задньої поверхні зправа і по мірі наростання явищ правобічного пневмотораксу потерпілий самостійні дії в обмеженому обсязі. За ступенем тяжкості колоті проникаючі поранення задньої поверхні грудної клітини зправа з правобічним пневмотораксом це тяжкі тілесні ушкодження, що небезпечне для життя, колоті сліпі непроникаючі поранення це легкі тілесні ушкодження;

-висновком додаткової судово-медичної експертизи №12-14/164-ЛЗ/22 від 13.09.2022 року, з якого вбачається, що на підставі даних додаткової судово-медичної експертизи неповнолітнього ОСОБА_10 , 2005 року народження, по матеріалам справи за фактом спричинення тілесних ушкоджень, з урахуванням даних з наданих протоколів проведення слідчих експериментів з відеозаписами їх проведення за участі потерпілого та підозрюваного, і у відповідь на додатково поставлені питання прихожу до наступних підсумків: показання які дав потерпілий ОСОБА_16 в ході проведення слідчого експерименту від 22.08.2022 року, в цілому не суперечать об`єктивним судово-медичним даним в частині способу спричиненню ударного механізму утворення у нього тілесних ушкоджень; в показаннях, які дав підозрюваний ОСОБА_8 в ході проведення слідчого експерименту 30.07.2022 року, останній не вказує в які саме області тіла потерпілого були ним нанесені травматичні впливи, та вказує на механізм утворення і спосіб спричинення при яких виключено утворення тілесних ушкоджень у потерпілого;

-випискою із медичної карти стаціонарного хворого №3674 КЗОЗ «Лозівське територіальне медичне об`єднання» Лозівської міської ради Харківської області КЗОЗ «Лозівська центральна районна лікарня» від 29.07.2022 року з якої слідує, що потерпілому ОСОБА_10 встановлено діагноз: колоте проникаюче поранення задньої стінки правої половини грудної клітини; правосторонній пневмоторакс; проникаючі колоті сліпі поранення задньої стінки правої половини грудної клітини.

-

Дослідивши з дотриманням вимог закону та детально проаналізувавши у вироку вищезазначені та інші докази, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про доведеність поза розумним сумнівом вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, який колегія суддів вважає правильним та з ним погоджується, оскільки суд першої інстанції дав належну оцінку дослідженим доказам не тільки з точки зору їх належності, допустимості і достовірності, а й з точки зору їх узгодженості, взаємозв`язку та системності, і ці докази в своїй сукупності взаємодоповнюють один одного і є достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого складу інкримінованого йому кримінального правопорушення та доведеності вини останнього у їх вчиненні, а також для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні.

На думку колегії суддів, вказаними та іншими дослідженими судом доказами поза розумним сумнівом підтверджується факт вчинення ОСОБА_8 інкримінованого злочину, а саме те, що 28 липня 2022 року, приблизно о 11 годині 00 хвилин, перебуваючи у квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , останній умисно заподіяв тяжкі тілесні ушкодження раніше знайому йому неповнолітньому ОСОБА_10 .

Визначену в оскаржуваному вироку кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 121 КК України колегія суддів вважає правильною і з нею погоджується.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги захисника, колегія суддів вважає їх неспроможними, оскільки вони випливають з власного тлумачення цим апелянтом норм кримінального і кримінального процесуального закону, суб`єктивного аналізу і переоцінки окремих доказів, головною мірою з формальних процесуальних міркувань, що не стосуються їх суті та фактичних обставин, які ними підтверджуються. При цьому оцінка і тлумачення таких доказів здійснюються тенденційно, вибірково, спотворюючи їх зміст та відокремлено від інших обставин та доказів, ігноруючи всю їх сукупність та системність.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що апеляційні доводи в цілому повторюють доводи сторони захисту, висловлені у межах судового розгляду в суді першої інстанції, які були досліджені, проаналізовані у вироку та грунтовно відкинуті як неспроможні.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_8 діяв у стані необхідної оборони, колегія суддів, погоджуючись із висновками суду першої інстанції, оцінює критично.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони, а згідно ч. 3 ст. 36 КК України перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту. Таким чином, обов`язковою ознакою діяння, що кваліфікується за ст. 118 КК України, є наявність суспільно небезпечного посягання, від якого особа захищається шляхом заподіяння шкоди нападнику.

Як було правильно встановлено судом першої інстанції, безпосередньо перед вчиненням інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення між ним та потерпілим ОСОБА_10 виникла сварка, яка перейшла у обопільну бійку, втім матеріалами справи не підтверджується, що дії потерпілого при цьому створювали реальну загрозу життю та здоров`ю обвинуваченого, або тілесні ушкодження йому наносились не тільки ОСОБА_10 , але й іншим присутніми особами.

Колегія суддів акцентує увагу на тому, що такий розвиток подій був передбачуваним для обвинуваченого та значною мірою був зумовлений його власною поведінкою до та під час бійки з потерпілим. При цьому пояснення обвинуваченого щодо фактичних обставин події є непослідовними та полягали у тому, що можливо, тілесні ушкодження потерпілому заподіяв не він; він не знає, як були заподіяні тілесні ушкодження потерпілому, оскільки нічого не бачив через кров на обличчі; він знаходився у стані, що виключав керування його діями; він захищав себе він нападу ОСОБА_10 та його друзів, а відтак діяв у стані необхідної оборони.

Пояснення обвинуваченого щодо обставин та механізму заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому не узгоджуються із показаннями останнього та свідків, даними слідчих експериментів за їх участю. а також спростовуються висновком додаткової судово-медичної експертизи №12-14/164-ЛЗ/22 від 13.09.2022 року, з якого вбачається, що в показаннях, які дав підозрюваний ОСОБА_8 в ході проведення слідчого експерименту 30.07.2022 року, останній не вказує, в які саме області тіла потерпілого були ним нанесені травматичні впливи, та вказує на механізм утворення і спосіб спричинення, при яких виключено утворення тілесних ушкоджень у потерпілого

На переконання колегії суддів, наведеними обставинами поза розумним сумнівом підтверджується, що ОСОБА_8 на час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення не перебував у стані необхідної оборони, а тим більше обставини події не вимагали від нього застосування у бійці з потерпілим ОСОБА_10 для заподіяння останньому шкоди небезпечного знаряддя шила.

Колегія суддів вважає за необхідне додатково зазначити, що демонстрування обвинуваченим потерпілому шила перед початком бійки; значна кількість ударів, нанесених ОСОБА_10 шість; розташування їх на одній невеликій ділянці поверхні тіла останнього, що виключає хаотичність їх нанесення; поведінка обвинуваченого після вчинення злочину те, що останній допомоги потерпілому не надав, швидку допомогу не викликав, поліцію не повідомив, місце події залишив та позбувся знаряддя вчинення злочину, - у сукупності свідчить про цілеспрямованість його дій, усвідомлення їх суспільно небезпечного характеру та бажання настання від них негативних наслідків, тобто про умисне заподіяння обвинуваченим потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, а відтак і про правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 121 КК України. Тими самим обставинами спростовуються і доводи захисника про сильне душевне хвилювання обвинуваченого.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_8 захищав себе він нападу не тільки ОСОБА_10 , але й його друзів, що на той час перебували у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , колегія суддів оцінює критично, оскільки вони не мають об`єктивного підтвердження та випливають лише із змінених показань обвинуваченого.

Крім того, вони спростовуються постановою слідчого від 22 червня 2023 року про закриття на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення - кримінального провадження № 0000291 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, відомості про яке були внесені до ЄРДР за заявою ОСОБА_8 про те, що у межах подій, під час яких було вчинене інкриміноване йому кримінальне правопорушення, між ним та ОСОБА_10 виникла сварка, в ході якої останній наніс йому удар кулаком в область голови, від якого він впав на підлогу, а після цього до ОСОБА_10 приєдналися його друзі та всі вони разом нанесли ОСОБА_8 численні удари в область голови та обличчя (т. 2 а.с. 125, 126).

Що стосується доводів захисника про те, що виявлена на місці події та на одязі обвинуваченого кров може походити як від останнього, так і від потерпілого ОСОБА_10 , то вони не обгрунтовують апеляційні вимоги, оскільки не суперечать встановленим судом обставинам справи, згідно із якими під час бійки між обвинуваченим та потерпілим тілесні ушкодження, що супроводжувалися крововтратою, отримав і ОСОБА_8 . Таким чином, дана обставина не має істотного значення для кваліфікації дій обвинуваченого та не спростовує доведеності його винуватості.

Аналізуючи доводи захисника щодо недопустимості як доказів даних, отриманих у межах всіх слідчих експериментів, проведених в квартирі, за адресою: АДРЕСА_2 , де відбулась подія злочину, оскільки вони проводилися слідчім без добровільної згоди особи яка нею володіла, та за відсутністю ухвали слідчого судді, а саме протоколів слідчих експериментів за участю неповнолітніх ОСОБА_14 , ОСОБА_11 ОСОБА_12 та потерпілого ОСОБА_10 , колегія суддів вважає їх безпідставними.

Так, згідно із письмовою заявою законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 ОСОБА_15 від 30.07.2022 р., остання надала дозвіл слідчому на проведення слідчих дій у квартирі де вона проживала разом з потерпілим, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , тобто у жилому приміщенні, де відбулась бійка між ОСОБА_51 та потерпілим ОСОБА_10 , і де у подальшому були проведені слідчі експерименти (т. 3 а.с. 88). ОСОБА_8 зареєстрований та проживав за іншою адресою, а відтак не може вважати володільцем вказаного приміщення у розумінні ч. 1 ст. 233 КПК України.

Колегія суддів акцентує увагу на тому, що цей дозвіл, за його змістом, був наданий на проведення невизначеного кола слідчих дій на розсуд слідчого, будь-яких відомостей про незгоду ОСОБА_15 із фактом проведенням цих дій та/або їх результатами не вбачається, а тому відсутні сумніви у добровільності і достатності такої згоди, правомірності проведення вказаних слідчих дій та допустимості їх результатів як доказів.

Доводи сторони захисту щодо недопустимості як доказів результатів слідчих експериментів з огляду на те, що для їх проведення не були залучені поняті, колегія суддів оцінює критично, оскільки вони не грунтуються на процесуальному законі.

Так, відповідно до ч. 7 ст. 223 КПК України слідчий, прокурор зобов`язаний запросити не менше двох незаінтересованих осіб (понятих) для пред`явлення особи, трупа чи речі для впізнання, огляду трупа, в тому числі пов`язаного з ексгумацією, слідчого експерименту, освідування особи. Винятками є випадки застосування безперервного відеозапису ходу проведення відповідної слідчої (розшукової) дії. Поняті можуть бути запрошені для участі в інших процесуальних діях, якщо слідчий, прокурор вважатиме це за доцільне.

Зважаючи на те, що під час всіх проведених слідчих експериментів застосовувався безперервний відеозапис, залучення понятих до їх проведення не було обов`язковим та відносилося на розсуд слідчого, а відтак проведення цих слідчих дій за відсутності понятих не може вважатися порушенням вимог процесуального закону.

З огляду на викладене колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги прокурора щодо м`якості призначеного обвинуваченому покарання, колегія суддів не знаходить їх обґрунтованими.

Так, відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Колегією суддів встановлено, що при призначенні ОСОБА_8 покарання судом належним чином виконані вимоги ст. ст. 50, 65 КК України та враховані характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно ст. 12 КК України є умисним тяжким злочином; відсутність обставин, що обтяжують його покарання, та наявність одної обставини, що його пом`якшує, якою було визнано те, що обвинувачений є раніше не судимою особою; відомості про особу обвинуваченого, які в цілому характеризують його задовільно; обставини скоєння злочину, його наслідки і те, що обвинувачений винуватим себе не визнав, не розкаявся, жалю з приводу скоєного не висловив.

Взявши до уваги та належним чином оцінивши всі вищенаведені обставини у сукупності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк шість років, що перевищує нижчу межу, передбачену санкцією інкримінованої частини статті закону про кримінальну відповідальність, втім наближене до неї.

Колегія суддів з правильністю цього висновку погоджується та вважає призначене покарання законним, справедливим та достатнім для виправлення ОСОБА_8 і попередження нових злочинів.

Апеляційна скарга прокурора вказаних висновків суду не спростовує, оскільки відомості, наведені на її обгрунтування, були відомі суду, проаналізовані у вироку та, на думку колегії суддів, достатньою мірою враховані при призначенні покарання, а доводи прокурора зводяться до переоцінки вказаних обставин.

З огляну на викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , та захисника ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Вирок Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2023 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4