Єдиний унікальний номер № 285/6421/23
Провадження № 1-кп/0285/698/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи щодо якої вирішується питання ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Звягель клопотання старшого дізнавача СД Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 , затверджене прокурором Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000301 за ч. 2 ст. 125 КК України, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоград-Волинський, Житомирської області, українця, громадянина України, не працюючого, пенсіонера, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

16 серпня 2023 року близько 16 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на сходинковому майданчику першого поверху, поблизу квартири АДРЕСА_2 , застосовуючи фізичну силу наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_7 .

У результаті нанесеного удару ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді рани на лобі, яка належить до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Крім того, від нанесеного удару ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді садна на переніссі, яке належить до легких тілесних ушкоджень.

Особа, стосовно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 , його законний представник ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримали клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру та просять його задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи знаходиться його заява про розгляд кримінального провадження без його участі, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_4 підтримує.

Отже, обставини вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого, передбачена ч. 2 ст. 125 КК України, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду та підтверджуються дослідженими в ході судового розгляду матеріалами кримінального провадження. За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення клопотання, виходячи з наступних підстав.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності по справі обґрунтованого висновку експертів психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність, викликають потребу в застосування щодо неї таких заходів. Для об`єктивної оцінки ступеню небезпечності хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів, психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім з урахуванням висновків експертів та характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №478-2023 від 13.10.2023 року, ОСОБА_4 в період вчинення інкримінованого йому діяння виявляв клінічні ознаки органічного розладу особистості та поведінки внаслідок епілепсії, стан декомпенсації, що позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними (F07.83 МКХ-10). На даний час ОСОБА_4 виявляє клінічні ознаки органічного розладу особистості та поведінки внаслідок епілепсії, стан декомпенсації(F07.83 МКХ-10). На даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем перебування.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого КК України, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК України, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

В силу ст. 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Відповідно до ст. 512 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосування, а в силу ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Згідно ст. 19 Закону україни Про психіатричну допомогу примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановленому Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України, та іншими законами.

При визначенні виду примусових заходів медичного характеру, суд враховує рекомендації експертів, приймає до уваги, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого, передбачена ч. 2 ст. 125 КК України, яке в свою чергу відноситься до кримінального проступку. Таким чином, судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_4 страждав і в даний час страждає на хронічне психічне захворювання. За своїм психічним станом в даний час, також може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Потребує застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Таким чином, оскільки дії вчинені ОСОБА_4 у стані неосудності, тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 19, 93, 94, 125 КК України, ст.ст. 292, 369-372, 395, 512-513 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня її проголошення.

Головуючий