Єдиний унікальний номер судової справи 192/2267/17
Номер провадження 1-кс/201/5292/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року м. Дніпро

вул. Гусенка, 13

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

заявника ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі заяву ОСОБА_4 про відвід судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 від участі у розгляді кримінального провадження № 0000470 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_4 про відвід судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 від участі у розгляді кримінального провадження за її обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (справа № 192/2267/17, провадження № 1-кп/201/224/2023).

В обґрунтування доводів поданої заяви ОСОБА_4 вказує на наявність обставин, які викликають сумніви в неупередженості судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 , а тому суддя підлягає відводу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

Зокрема, ОСОБА_4 у своїй заяві про відвід вказує на те, що у провадженні судді ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження за її обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. В ході судового розгляду нею неодноразово було заявлено клопотання про призначення судової експертизи у зв`язку із неповнотою проведення досудового розслідування та отриманням нових вихідних даних в ході повторного допиту свідків, однак, 06.06.2023 року та 19.10.2023 року суддею ОСОБА_6 відмовлено у задоволенні її клопотань про призначення експертизи.

При цьому, рішення про відмову у задоволенні її клопотань суддею ОСОБА_6 виносилися без будь-якого обґрунтування, ухвали про відмову у задоволенні її клопотань відсутні, чим фактично її позбавлено права на подання заперечень на вказані ухвали суду.

Окрім того, в обґрунтування доводів поданої заяви ОСОБА_4 у своїй заяві зазначає про те, що у зв`язку із неповнотою судового розгляду нею заявлено клопотання про проведення за її участю слідчого експерименту з огляду на те, що вказана слідча дія не була проведена в ході досудового розслідування, однак, суддею ОСОБА_6 знову відмовлено у задоволенні її клопотання.

Наведені обставини, на переконання ОСОБА_4 , свідчать про упередженість судді ОСОБА_6 при розгляді кримінального провадження за її обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала подану нею заяву, просила її задовольнити та відвести суддю Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 від участі у розгляді кримінального провадження за її обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

У судовому засіданні захисник заявника адвокат ОСОБА_5 підтримав заяву ОСОБА_4 у повному обсязі, просив її задовольнити та відвести суддю Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 від участі у розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_4 , вважаючи наведені нею доводи необґрунтованими та такими, що не підтверджені жодними доказами. Зазначив, що в ході судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України судом було задоволено клопотання сторони захисту та призначено експертизу, яку в подальшому було проведено. Однак, обвинувачену та її захисника не влаштував висновок експерта, складений за результатами проведення експертизи. Також, стороною захисту заявлено клопотання про виклик та допит свідків, яке судом було задоволено. Тож, судом вжито всіх заходів для повноти судового слідства. Зауважив, що кожне рішення суду, як про відмову у задоволенні клопотань сторони захисту, так і про їх задоволення, достатньою мірою обґрунтовані.

Тому, просив відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 .

Заслухавши доводи сторони захисту, заперечення прокурора, суд приходить до висновку що заява ОСОБА_4 про відвід судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя, та з метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження мають право заявити відвід, який відповідно до частини 5 статті 80 КПК України повинен бути вмотивованим.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Частиною 1 статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений статтею 75 КПК України, а саме: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 76 КПК України.

Отже, з огляду на нормативний зміст пункту 4 частини 1 статті 75 КПК України відвід судді може бути заявлений й з інших підстав, відмінних від перелічених у пунктах 1, 2, 3, 5 частини першої цієї ж статті. У будь-якому разі оцінюватися має саме те, чи викликають певні обставини розумний сумнів у неупередженості або об`єктивності судді у стороннього спостерігача.

Як на підставу для відводу судді ОСОБА_4 посилається на приписи статті 75 КПК України, нормативна конструкція яких, з-поміж іншого, містить узагальнений перелік найпоширеніших обставин, доведення наявності яких може бути підставою для відводу судді.

Суд звертає увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Слід зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції "неупередженість" ("безсторонність") судді", а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд вважає за необхідне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини, з урахуванням якої згідно з частиною 5 статті 9 КПК України застосовується кримінальне процесуальне законодавство України.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

(і) "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

(іі) "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Водночас як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію "розумного спостерігача". У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це навіть прояви неупередженості мають значення.

Тому коли сторони стверджують про те, що судді необ`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже "правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене".

Тож іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом уваги до правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

Одночасно не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Надаючи оцінку обґрунтованості заяви ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 від участі у розгляді кримінального провадження за її обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (справа № 192/2267/17, провадження № 1-кп/201/224/2023), суд приймає до уваги те, що, окрім переліку обставин, які є безумовними підставами для відводу судді, у процесуальному законі також зазначені й виняткові випадки, а саме за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, за яких заявлення відводу, у разі відсутності належних, об`єктивних та достатніх доказів, не може бути підставою для застосування цього процесуального інституту.

Так, викладені ОСОБА_4 фактичні обставини та їх обґрунтування, як у заяві про відвід судді, так і під час розгляду цієї заяви, про наявність підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, а саме сумнівів в неупередженості судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 , на думку суду, не є переконливими, не підтверджені об`єктивними та достатніми доказами, а тому не можуть бути належною підставою для обґрунтованого сумніву в неупередженості судді при розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, виходячи з наступного.

Так, у заяві доводи ОСОБА_4 фактично зводяться до її незгоди із прийнятими суддею ОСОБА_6 процесуальними рішеннями, зокрема, ухвалами про відмову у задоволенні клопотань сторони захисту тощо.

У випадку незгоди з судовим рішенням та викладеними у ньому висновками, кримінальним процесуальним законом передбачено право сторін кримінального провадження на його оскарження.

Тим більше, заперечення на судові рішення, постановлені під час судового розгляду, оскарження яких не передбачено законом, можуть бути включені стороною захисту в апеляційну скаргу на остаточне рішення по справі.

Таким чином, аргументи, якими ОСОБА_4 мотивує свою заяву про відвід судді ОСОБА_6 не викликають обґрунтованих сумнівів у об`єктивності судді, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості цього судді як з погляду "суб`єктивного критерію", так і з погляду "об`єктивного критерію", якими керується у своїй процесуальній діяльності Європейський суд з прав людини.

Отже, суд приходить до переконання, що вказані ОСОБА_4 на обґрунтування заяви про відвід судді, обставини не є об`єктивно виправданими, ґрунтуються на припущеннях і є такими, що не підтверджені належними та достатніми доказами, а відтак заяву про відвід слід залишити без задоволення.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 22, 26, 75, 80-81, 369-372 КПК України , суд-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 від участі у розгляді кримінального провадження № 0000470 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 16 годині 15 хвилин 22 грудня 2023 року.

Суддя ОСОБА_1