Справа № 206/2224/23
Провадження № 1-кп/206/150/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2023 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000108 від 21 квітня 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не працевлаштованого, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

16 квітня 2023 року приблизно о 20 годині 50 хвилин, ОСОБА_3 перебував біля подвір`я будинку № 58 по вул. Бестужева в м. Дніпро, де зустрів раніше незнайому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після чого між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, в ході якого на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин у ОСОБА_3 виник умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_3 16 квітня 2023 року приблизно о 20 годині 55 хвилин, перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , знаходячись на відстані витягнутої руки від ОСОБА_6 , наблизився до потерпілої та, застосовуючи фізичну силу, наніс один удар правою рукою стиснутою в кулак в область обличчя потерпілої, а саме верхньої губи, в результаті чого ОСОБА_6 втратила рівновагу, та впала спиною на бетонну площадку, на якій знаходились: дерев`яний стілець, цеглина та інші предмети, впавши на які потерпіла вдарилась обома плечима.

Внаслідок вищевказаних умисних протиправних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_6 були спричинені, згідно висновку судово-медичного експерта, тілесні ушкодження у вигляді: синців обох плечей та крововиливу верхньої губи. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, на підставі: п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6.

16 жовтня 2023 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно даної угоди умисні дії ОСОБА_3 , які виразились в умисному легкому тілесному ушкодженні, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а для укладання цієї угоди істотне значення мають наступні обставини: ініціювання та укладання угоди є взаємною ініціативною сторін; обвинувачений повністю та беззаперечно визнав свою вину та щиро розкаявся у скоєному ним кримінальному правопорушенні та вибачився за скоєне; потерпіла особа примирилася з обвинуваченим та вибачила його; потерпіла особа, на момент укладання даної угоди, не висуває претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченого. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання за ч. 1 ст. 125 КК України, яке повинен понести ОСОБА_3 у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_3 та потерпілій ОСОБА_6 .

Розглядаючи питання щодо можливості затвердження даної угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України, кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема, ст. 125 КК України.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні також просили вказану угоду з потерпілою ОСОБА_6 затвердити та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе визначені угодою зобов`язання.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні просила затвердити угоду між нею та обвинуваченим ОСОБА_3 та призначити узгоджену в ній міру покарання.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винним, згідно із ст. 12 КК України, є кримінальним проступком.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам ст. 471 КПК України та може бути затверджена і по ній може бути ухвалено вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, за яке належить призначити йому узгоджену сторонами угоди міру покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000108 не обирався.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні заявлено не було.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Питання речових доказів і документів вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 342, 350, 373, 374, 474-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим, укладену 16 жовтня 2023 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000108.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Документи: DVD-R диск з записом додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 04 травня 2023 року (т. 1 а. с. 75), копію висновку спеціаліста судово-медичного експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» № 1185, копію фототаблиці до висновку спеціаліста (т. 1 а. с. 102-104) залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Головуючий суддя ОСОБА_1