Справа № 206/5727/23
Провадження № 1-кс/206/1467/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2023 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши в закритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Луганській області ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000001, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 січня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

04 грудня 2023 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Луганській області ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 28 березня 2021 року, приблизно о 12 годині, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут наркотичних засобів, прибув до ТЦ «Кристал», розташованого за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, шосе Будівників, 23-Б, де зустрівся з ОСОБА_6 .

Далі, цього ж дня, о 12 годині 16 хвилин, ОСОБА_4 , реалізуючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут наркотичних засобів, разом з ОСОБА_6 попрямував до будинку АДРЕСА_1 , після чого, залишивши ОСОБА_6 біля вказаного будинку, увійшов до другого під`їзду будинку АДРЕСА_1 .

О 12 годині 33 хвилин, ОСОБА_4 , продовжуючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут наркотичних засобів, при невстановлених обставин незаконно придбав наркотичний засіб, після чого, незаконно зберігаючи при собі з метою збуту, повернувся до ОСОБА_6 .

Після того, о 12 годині 34 хвилини, ОСОБА_4 , незаконно зберігаючи при собі з метою збуту наркотичний засіб, реалізуючи умисел на його незаконний збут, разом з ОСОБА_6 попрямував на територію СЗШ № 14 міста Сєвєродонецьк, де, отримавши від останнього грошові кошти в сумі 3000 гривень, діючи з корисливих мотивів, шляхом продажу незаконно збув ОСОБА_6 особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, масою 17,06 грама.

29 травня 2021 року органом досудового розслідування, у відповідності до ст. ст. 276, 277, 278 КПК України, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім того, слідчий наводить підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Клопотання погоджено прокурором Луганської обласної прокуратури ОСОБА_5 .

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 клопотання повністю підтримав, посилаючись на викладені в ньому доводи, просив задовольнити.

Заслухавши думку прокурора в обґрунтування доводів і вимог клопотання, приходжу до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні ГУНП в Луганській області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР № 0000001 від 03 січня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом огляду від 28.03.2021, згідно якого оглянуті грошові кошти у сумі 3000 гривень, які вручені ОСОБА_6 для проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки для отримання доказів злочинної діяльності ОСОБА_4 ;

- протоколом огляду місцевості від 28.03.2021 за участю ОСОБА_6 , згідно якого вилучений пакет з речовиною рослинного походження;

- протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 29.03.2021, згідно якого 28.03.2021 ОСОБА_4 збуває ОСОБА_6 особливо небезпечний наркотичний засіб - каннабіс;

- протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії, передбаченої ст. 260 КК України стосовно ОСОБА_4 від 05.04.2021;

- протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії, передбаченої ст. 269 КК України стосовно ОСОБА_4 від 12.04.2021;

- протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії, передбаченої ст. 260 КК України стосовно ОСОБА_4 від 12.04.2021;

- протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії, передбаченої ст. 263 КК України стосовно ОСОБА_4 від 12.04.2021;

- показами свідка ОСОБА_6 , особи яка проводила 30.03.2021 оперативну закупку у ОСОБА_4 наркотичного засобу - канабісу;

- показами свідка ОСОБА_7 , який був присутнім понятим під час вручення грошей ОСОБА_6 для проведення оперативної закупки у ОСОБА_4 , вилучення за його участю наркотичного засобу - канабіс в ході проведення оперативної закупки у ОСОБА_4 ;

- показами свідка ОСОБА_8 , який був присутнім понятим під час вручення грошей ОСОБА_9 для проведення оперативної закупки у ОСОБА_4 , вилучення за його участю наркотичного засобу - канабіс в ході проведення оперативної закупки у ОСОБА_4

- протоколом огляду від 30.03.2021 мобільного телефону, який належить ОСОБА_6 , згідно якого встановлена переписка у месенджері «Telegram»;

- висновком експерта №СЕ-19/113-21/4026-НЗПРАП від 21.04.2021, відповідно якого речовина, надана на експертизу, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом. Маса канабісу, в перерахунку на суху речовину , складає 17,06 грама.

29 травня 2021 року було складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке було йому вручено того ж дня.

На виклик слідчого на 01.06.2021 до Сєвєродонецького міського суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваний ОСОБА_4 не з`явився.

На судовий виклик на 02.06.2021 підозрюваний ОСОБА_4 до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваний не з`явився. Причини не явки не повідомив.

На виклик слідчого на 05.06.2021 до СУ ГУНП в Луганській області підозрюваний ОСОБА_4 не з`явився. Причини не явки не повідомив.

Постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Луганській області підполковника поліції ОСОБА_3 від 05 червня 2021 року підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у розшук.

Постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Луганській області підполковника поліції ОСОБА_3 від 16 липня 2021 року зупинено досудове розслідування у даному кримінальному провадженні.

Постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Луганській області підполковника поліції ОСОБА_3 від 30 листопада 2023 року досудове розслідування в даному кримінальному провадженні відновлено.

Статтею 131 КПК України визначені види заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких затримання особи.

Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Отже, метою застосування заходів забезпечення кримінального провадження є досягнення дієвості цього провадження, тобто забезпечення ефективності реалізації завдань кримінального провадження, закріплених ст. 2 КПК України та завдань окремих стадій кримінального провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 187 КПК України, якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 171 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2011 року зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до положень ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, має право звернутись із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Про існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику переховування від органів досудового розслідування та суду свідчить тяжкість покарання що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме позбавлення волі на строк від шести до десяти років; тривалістю протиправних дій та зухвалістю, з якою вони були скоєні, що підтверджується матеріалами проведених НСРД. Про існування вказаного ризику також свідчить вагомість наявних доказів вчинення ним інкримінованих злочинів (вказує на невідворотність його притягнення до кримінальної відповідальності); характер інкримінованого кримінального правопорушення, зокрема високий ступінь організації та конспірації його вчинення. Також ОСОБА_4 , достовірно знаючи про те, що він є підозрюваний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та викликається до органу досудового розслідування до проведення слідчих дій, умисно не з`являється тим самим переховується з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язки з державою, у якій його переслідують. Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Про існування ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику незаконно впливати на свідків цьому ж кримінальному провадженні свідчить те, що знаходячись на свободі, маючи можливість вільного пересування та контактів, ОСОБА_4 спроможний незаконно впливати прямо чи опосередковано на свідків, дані яких вказані у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою ОСОБА_4 .

Водночас, прокурором належним чином не доведено існування ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України на який він посилається у клопотанні про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного.

За таких передумов, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи вважає, що наявні у провадженні докази свідчать про наявність обставин зазначених у пунктах 1, 2 частини 4 статті 189 КПК України, особа об`єктивно підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, а ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України є реальними і такими, що підтверджуються наявними матеріалами, а тому клопотання про надання дозволу на затримання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 188, 371, 372 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Луганській області ОСОБА_3 - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Новоохтирка, Новоайдарського району Луганської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з метою його приводу до Самарського районного суду м. Дніпропетровська для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора; відкликання ухвали прокурором.

В силу ч. 2 ст. 190 КПК України, слідчий суддя зазначає дані слідчого: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ).

Затримана на підставі ухвали слідчого судді особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали.

Визначити строк дії ухвали шість місяців з дати її постановлення, тобто до 04 червня 2024 року, але в рамках строків досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000001.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1