Справа № 1-і/593/27/2023
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" вересня 2023 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Бережанах клопотання захисника ОСОБА_5 подане в інтересах ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу із застави на особисте зобов`язання, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в Бережанському районному суді знаходиться кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 Кримінального кодексу України.

Згідно з обвинувальним актом, який міститься у кримінальному провадженні, ОСОБА_4 будучи начальником Відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, всупереч вимог ст. ст. 8, 19, 68 Конституції України, ст. ст. 1, 3, 18, 23 Закону України «Про Національну поліцію», ст. ст. 1, 3, 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції», ст. ст. 1, 7, 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ та інтересів служби, являючись службовою особою правоохоронного органу, яка займає відповідальне становище, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок громадянина ОСОБА_7 , 11 січня 2023 року, приблизно о 10 год. 40 хв., перебуваючи поблизу приміщення ВП №1 ТРУП ГУНП в Тернопільській області за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, м. Бережани, вулиця С. Бандери, 8, за попередньою домовленістю зустрівся із ОСОБА_7 та сів до автомобіля марки «Фольксваґен» державний номерний знак « НОМЕР_1 » на якому приїхав ОСОБА_7 , де під час руху на вказаному автомобілі по вулиці С. Бандери у м. Бережани Тернопільського району Тернопільської області, реалізуючи свій злочинний умисел, одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 10 000 грн. (десять тисяч гривень), за вчинення дій в інтересах останнього з використанням наданого йому, ОСОБА_4 , службового становища, шляхом забезпечення невжиття підлеглими співробітниками ВП №1 ТРУП ГУНП в Тернопільській області, передбачених законодавством заходів реагування під час перевезення без відповідних супровідних документів ОСОБА_7 або його сином ОСОБА_8 деревини по території обслуговування очолюваного ОСОБА_4 відділу поліції.

У зв`язку з вказаним ОСОБА_4 обвинувачується у одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданої їй службового становища, тобто у злочині, передбаченому ч.3 ст.368 КК України.

До суду надійшло вказане клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 . Відповідно до клопотання захисник просить змінити запобіжний захід у вигляді застави на особисте зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із покладенням на останнього обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України; заставу в розмірі 214720,00 грн. внесену згідно ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.01.2023 року у справі № 607/787/23, - повернути заставодавцю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 подане клопотання підтримують, просять його задовольнити. Захисник ОСОБА_5 пояснив, що ухвалу слідчого судді про обрання запобіжного заходу було оскаржено, однак вона була залишена без змін ухвалою апеляційного суду.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечив, посилаючись на те, що обраний обвинуваченому запобіжний захід відповідає ризикам, які існували при обранні запобіжного заходу і забезпечує належну поведінку обвинуваченого.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, дослідивши наявні у суду матеріали кримінального провадження виходить з наступного.

31 березня 2023 року прокурором було затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні від 22 грудня 2022 року по обвинуваченню ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України. 31 березня 2023 року копію вказаного обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування вручено обвинуваченому та його захисникам, що підтверджується доданими до кримінального провадження розписками.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 12.01.2023 року до обвинуваченого ОСОБА_4 було застосовано захід забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою, ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 26.01.2023 року апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 12.01.2023 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 залишено без змін.

З вказаного слідує, що під час досудового розслідування суддею слідчим було розглянуто клопотання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу і за наслідками розгляду клопотання останній прийшов до висновку про те, що в кримінальному провадженні є достатньо обставин, які підтверджують наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення та з врахуванням доведених ризиків, слідчим суддею було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення не пов`язаного з: злочином, вчиненим із застосуванням насильства або погрозою його застосування; злочином, який спричинив загибель людини; злочином, передбаченим статтями 255-2553 Кримінального кодексу України; особливо тяжким злочином у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, - слідчий суддя під час обрання запобіжного заходу, на виконання вимог ч.3 ст. 183 КПК України, визначив ОСОБА_4 заставу та визначив ОСОБА_4 обов`язки передбачені ч.5 ст. 194 КПК України. Вказаний висновок підтверджується тим, що в наступному, 06.03.2023 року ухвалою слідчого судді ОСОБА_4 було продовжено строк дії обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Зважаючи на те, що відомості про продовження строку дії обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України відсутні, то виходячи з положень ч.7 ст. 194 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу у виді застави з покладенням на ОСОБА_4 обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України в частині покладення обов`язків припинила свою дію і обов`язки скасовані.

Відповідно до ч.1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Виходячи з наведеного щодо обвинуваченого ОСОБА_4 уже має місце зміна запобіжного заходу, а саме скасування обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, діючим залишається лише запобіжний захід у виді застави.

У суду немає підстав припускати, що ризики які існували на момент обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 зменшились або перестали існувати; а також, що для запобігання ризикам які існували на момент обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 достатньо застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Виходячи з наведеного, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 поданого в інтересах ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу із застави на особисте зобов`язання.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 9, 22, 182, 183, 193, 194, 201 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 поданого в інтересах ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу із застави на особисте зобов`язання.

Ухвала окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя