Справа № 522/7191/23
Провадження по справі №1-кс/522/413/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

24 січня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Рубіжне Луганської обл., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного в рамках кримінального провадження №0000109 від 17.03.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.114-2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000109 від 17.03.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.114-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 року о 05:00 годин ранку, за наказом президента Російської Федерації ОСОБА_7 , збройні сили Російської Федерації незаконно, віроломно вторглись на територію Україну, здійснили широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад, застосовуючи всі види стрілецької, артилерійської, ракетної, іншої зброї, в тому числі засоби ведення війни, заборонені міжнародним правом, спричиняючи ураження і руйнування об`єктів військової і цивільної, в тому числі критичної, інфраструктури, ураження і вбивства особового складу підрозділів Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів, мирного населення, масово порушуючи при цьому закони та звичаї війни, передбачені міжнародними договорами, і масово вчиняючи на території України злочини проти основ національної безпеки України, проти життя та здоров`я особи, проти волі, честі та гідності особи, проти статевої свободи та статевої недоторканності особи, проти виборчих, трудових та інших особистих прав і свобод людини і громадянина, проти власності, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку.

У зв`язку з вказаними обставинами, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч.1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, термін дії воєнного стану продовжено на 30 днів Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 (затверджений Законом України № 2119-IX від 15.03.2022) та від 18.04.2022 № 259/2022 (затверджений Законом України 2212-IX від 21.04.2022), а також на 90 днів - Указами Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 (затверджений Законом України № 2263-IX від 22.05.2022), від 12.08.2022 № 573/2022 (затверджений Законом України № 2500-IX від 15.08.2022), від 07.11.2022 (затверджений Законом України № 2738-IX від 16.11.2022), від 06.02.2023 № 58/2023 (затверджений Законом України № 2915-IX від 07.02.2023), від 01.05.2023 № 254/2023 (затверджений Законом України № 3057-IX від 02.05.2023), від 26.07.2023 № 451/2023 (затверджений Законом України № 3275-IX від 27.07.2023).

Після початку широкомасштабного військового вторгнення Російської Федерації на територію України, 05.11.2023, приблизно о 23:00 години, у громадянина України ОСОБА_4 , який усвідомлював, що Російська Федерація здійснює широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад проти України, у зв`язку з чим в Україні у встановленому законом порядку введено воєнний стан, виник злочинний умисел, направлений на поширення інформації про розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, усвідомлюючи при цьому, що така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами.

На виконання свого злочинного умислу, 05.11.2023 року, приблизно о 23:00 години, ОСОБА_4 , перебуваючи навпроти приміщення магазину меблів "ІНФОРМАЦІЯ_7", розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи відеокамеру власного мобільного телефону марки ZTE, модель А7030, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , номер мобільного телефону НОМЕР_3 , зафіксував на відеозапис бойову роботу підрозділів Збройних Сил України, а саме - сил протиповітряної оборони, під час масованої комбінованої атаки збройними силами Російської Федерації на певні об`єкти у м. Одесі і в Одеській області із застосуванням ракет різних типів і ударних безпілотних літальних апаратів під час загальної бойової збройної агресії російської федерації проти України, за змістом якого можливо ідентифікувати на місцевості розташування вогневих позицій окремих підрозділів Збройних Сил України.

Продовжуючи таку свою протиправну діяльність, 05.11.2023, приблизно о 23:00 години, ОСОБА_4 , діючи умисно, маючи умисел на незаконне поширення інформації про розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, враховуючи, що така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді зниження обороноздатності України в умовах воєнного стану і збройної агресії російської федерації проти України, прямої загрози національній безпеці України, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи власний мобільний телефон марки ZTE, модель А7030, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , номер мобільного телефону НОМЕР_3 , приєднаний до мережі Інтернет, будучи зареєстрованим в соціальній мережі "Tik Tok" (соцмедійному застосунку для створення і поширення відеофайлів та онлайн-трансляцій) як користувач " ОСОБА_8 ", ім`я користувача " ОСОБА_9 ", web-адреса облікового запису: ІНФОРМАЦІЯ_2 поширив, шляхом розміщення опублікування, на зазначеній сторінці в соціальній мережі "Tik Tok", попередньо створений ним вищевказаний відеозапис (веб-адреса відеозапису: ІНФОРМАЦІЯ_3 на якому ним було зафіксовано на відео бойову роботу підрозділів Збройних Сил України, а саме - сил протиповітряної оборони, під час масованої комбінованої атаки збройних сил Російської Федерації на об`єкти у м. Одесі і в Одеській області із застосуванням ракет різних типів і ударних безпілотних літальних апаратів в ході збройної агресії російської федерації проти України, за змістом якого можливо ідентифікувати на місцевості розташування вогневих позицій таких підрозділів Збройних Сил України.

Після цього, поширений, опублікований ОСОБА_4 відеозапис із вказаною інформацією почав бути доступним для загального ознайомлення необмеженоиу колу осіб, що відвідували створену ним і відкриту для загального доступу сторінку (акаунту) " ОСОБА_8 ", ім`я користувача " ОСОБА_9 ", в соціальній інтернет мережі "Tik Tok" (web-адреса облікового запису: ІНФОРМАЦІЯ_2 а також автоматично поширилась як сповіщення всім користувачам соціальної інтернет мережі "Tik Tok", які «слідкують» за його сторінкою (акаунтом) " ІНФОРМАЦІЯ_2 ".

Також встановлено, що станом на ІНФОРМАЦІЯ_4 у розділі "слідкувачі" сторінки (акаунта) " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", ім`я користувача " ОСОБА_9 ", в соціальній інтернет мережі "Tik Tok" наявно 2781 користувача, серед яких поширений ОСОБА_4 відеозапис такого змісту переглянуло 41,3 тис. користувачів, вподобало 609 користувачів, прокоментувало 85 користувачів, а також завантажили цей відеозапис з мережі Інтернет 105 користувачів.

За змістом поширеного ОСОБА_4 вищевказаного відеозапису можливо ідентифікувати на місцевості розташування вогневих позицій підрозділів Збройних Сил України. Інформація про розташування вказаних підрозділів Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами у відкритому доступі не розміщувалась. Поширення викладеної інформації може завдати шкоди обороноздатності та державній безпеці України.

У вказаний строк завершити досудове розслідування неможливо внаслідок особливої складності кримінального провадження. Необхідно здійснити визначені слідчі (розшукові) та процесуальні дії, які мають важливе значення для судового розгляду та ухвалення законного рішення, проведення яких потребує додаткового часу строком не менше ніж 2 (два) місяці, у зв`язку з чим виникла необхідність у продовженні строку досудового розслідування до 4-х місяців.

У зв`язку з чим, слідчий звернувся до суду із клопотанням про продовження відносно підозрюваного ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Позиція учасників судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого в повному обсязі та просив його задовольнити, посилаючись на те, що ризики, передбачені п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які були враховані при застосуванні запобіжного заходу, ще мають місце.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого щодо продовження строку дії запобіжного заходу, оскільки підстав для продовження найбільш суворого запобіжного заходу немає. Адвокат повідомив, що ОСОБА_4 не хотів ослабити обороноздатність ЗСУ, хотів поширити зацікавленість своєю сторінки в соціальній мережі. Вважає, що треба врахувати, що ОСОБА_4 затримали після того, як він видалив відео в мережі «Тік Ток», після розмови зі співробітниками поліції. Окрім цього, як повідомив адвокат, ОСОБА_4 має цивільну дружину, дитину, позитивно характеризується адміністрацією бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_5», ОСОБА_10 допомогав військовим, має постійне місце проживання, а тому просили змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання.

Окрім цього, адвокат ОСОБА_6 просив слідчого суддю написати заяву в порядку ст. 214 КПК України до керівника Одеської обласної прокуратури про те, що прокурор погодив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 17.01.2024 , проте в клопотанні слідчого та додатках до нього є супровідний лист від 18.01.2024, що, на думку адвоката ОСОБА_6 , свідчить про фальсифікацію матеріалів клопотання слідчого або халатність прокурора до виконанні ним своїх службових обов`язків.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (частина 5 статті 9 КПК України).

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Висновки органу досудового розслідування щодо причетності підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими, тому слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри тією мірою, щоб виправдати застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

24 березня 2022 Верховною Радою України прийнятий і 27 березня 2022 р. Набув чинності Закон № 2160-IX, яким включено до Кримінального кодексу України нову статтю 111-4 «Несанкціоноване поширення інформації про направлення, переміщення зброї, озброєння та бойових припасів в Україну, рух, переміщення або розміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, вчинене в умовах воєнного або надзвичайного стану».

27.11.2023 ОСОБА_4 затримано в порядку ст.ст. 208, 615 КПК України.

27.11.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, тобто у несанкціонованому поширенні інформації про направлення, переміщення зброї, озброєння та бойових припасів в Україну, рух, переміщення або розміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, вчинене в умовах воєнного або надзвичайного стану, за кваліфікуючими ознаками: поширення інформації про розташування Збройних Сил України, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану.

29.11.2023 слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_11 , ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25.01.2024.

Як встановлено в судовому засіданні, підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжкого злочину, відповідальність за який передбачає позбавлення волі до 8 років, підозрюваний офіційно не одружений, зі слів адвоката має дитину на утриманні, офіційно не працевлаштований, має позитивну характеристику, видану адміністрацією бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_5 ».

Інші характеризуючи особу ОСОБА_4 доводи стороною захисту документально не підтверджені.

Інкримінована підозра ОСОБА_4 підтверджується зібраними у ході досудового розслідування та долученими до матеріалів клопотання належними та допустимими доказами, зокрема: - протоколами оглядів від 06.11.2023 і від 09.11.2023 , згідно з якими оглянуто належну ОСОБА_4 сторінку " ІНФОРМАЦІЯ_2 " в соціальній мережі "TikTok" та поширений ним вищевказаний відеозапис; протоколом обшуку від 27.11.2023, згідно з яким в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , вилучено належний йому мобільний телефон марки ZTE, модель А7030, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , номер телефону НОМЕР_3 , використаний ним для фіксування і розповсюдження вищевказаного відеозапису; показами свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які ознайомлювалися з вищевказаним відеозаписом на належній ОСОБА_4 сторінці " ІНФОРМАЦІЯ_2 " в соціальній мережі "TikTok"; показами свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які підтвердили поширення ОСОБА_4 вищевказаного відеозапису на його сторінці " ІНФОРМАЦІЯ_2 " в соціальній мережі "TikTok"; листом військової частини НОМЕР_4 № 350/174/20/1905/ж від 14.11.2023, листом ІНФОРМАЦІЯ_6 № 5004/ВДІА/дск від 14.11.2023, згідно з якими поширена ОСОБА_4 інформація щодо розташування Збройних Сил України є достовірною; за змістом поширеної ним інформації можливо ідентифікувати на місцевості розташування підрозділів Збройних Сил України; інформація про розташування вказаних підрозділів Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами у відкритому доступі не розміщувалась; розголошення вказаної інформації може завдати шкоди обороноздатності та державній безпеці України.

Щодо існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що наразі продовжують існувати ризики, визначені ст. 177 КПК, і що необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного.

Запобіжні заходи застосовуються з метою досягнення дієвості кримінального провадження. Їх дія носить превентивний (попереджувальний) характер реалізації особами дій, направлених на перешкоджання здійсненню правосуддя у справі.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченими зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Крім того, суд враховує, що вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення як обставина, яка впливає на вибір судом виду запобіжного заходу (пункт 1 частини 1 статті 178 КПК), має опосередкований вплив й на оцінку рівня ймовірності вчинення підозрюваним тих чи інших дій, які кваліфікуються як ризики за статтею 177 КПК. Чим меншою є вагомість зібраних доказів на підтвердження підозри та чим нижчим є рівень її обґрунтованості, тим меншою є вірогідність незаконного втручання особи підозрюваного у хід досудового розслідування чи переховування від правосуддя, і навпаки.

Зазначений стандарт доказування (переконання) суд використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК, у цьому кримінальному провадженні.

Метою продовження строку дії запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадженні.

Щодо ризику переховування від суду.

ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 114-2 КК України. Санкція вказаної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення при констатації наявності вказаного ризику. При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58). Тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, який інкримінується підозрюваному у сукупності з іншими обставинами, якими в цьому випадку є законодавчі приписи щодо неможливості застосування «пільгових» інститутів кримінального права у відповідній категорії справ, та наявність документів для виїзду закордон.

Отже, оцінюючи можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, слідчий суддя вважає такі дії вірогідними в будь-який момент кримінального провадження. Співставлення можливих негативних для обвинуваченого наслідків переховування у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим. Тому з метою нівелювання такого ризику переховування, застосування до підозрюваного запобіжного заходу в уигляді тримання під вартою, вбачається обґрунтованим.

Тому, слідчий суддя погоджується з прокурором, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування обвинуваченого від суду.

Наведені обставини в сукупності дають підстави дійти висновку про наявність ризику ймовірного переховування від органу досудового розслідування чи суду.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

При цьому, слідчий суддя бере до уваги, що:

- в ході розгляду даного клопотання підозрюваному та адвокату стали відомі матеріали кримінального провадження, зокрема, протоколи допиту свідків, з яких вони дізнались зміст показань та особисті дані, що уможливлює вплив на останніх.

Вказані обставини формують у слідчого судді переконання щодо наявності ризику впливу підозрюваним на учасників цього кримінального провадження.

Ризик знищення, приховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, на думку слідчого судді втратив свою актуальність на даній стадії досудового розслідування, оскільки мобільний телефон в підозрюваного був вилучений одразу, окрім цього, з пояснень сторони захисту, підозрюваним зазначені відео записи були видалені з соціальної мережі «Тік Ток», а тому причин продовження існування вказаного ризику більше немає.

Ризик вчинення іншого або продовження вчинення кримінального правопорушення слідчий суддя до уваги не бере, оскільки слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні не надано будь-яких документів на підтвердження факту притягнення підозрюваного раніше до адміністративної чи кримінальної відповідальності.

Щодо застосування менш суворого запобіжного заходу.

Встановлені під час судового засідання обставини у свої сукупності та взаємозв`язку формують у суду переконання, що запобігти доведеним під час розгляду клопотання слідчого ризикам неможливо без застосування запобіжного заходу. Однак, суд в цьому випадку не може погодитися з прокурором, що наявність цих ризиків є безумовною підставою для ізоляції підозрюваного і взяття його під варту.

Частиною 1 ст. 176 КПК України встановлена відповідна ієрархія запобіжних заходів від найбільш м?якого (особисте зобов?язання) до найбільш суворого (тримання під вартою). Суд відмовляє у застосуванні чи продовженні строку дії запобіжного заходу, якщо прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам (ч. 3 ст. 176 КПК України).

Проте, в цьому кримінальному провадженні на даному етапі досудового розслідування, слідчий суддя не вбачає за можливе запобігти ризикам кримінального провадження із застосуванням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, в тому числі цілодобового, який хоча і пов`язаний з ізоляцією підозрюваного від суспільства, однак зважаючи на встановлені на цьому етапі досудового розслідування ризики, може виявитися неефективним з таких же підстав.

Враховуючи вчинену Збройними Силами Російської Федерації військову агресією проти нашої Держави, на території України було запроваджено воєнний стан відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_18 від 24.02.2022 №64/2022 та Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ.

На часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-IX, Указом від 1 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року № 3057-IX, та Указом від 26 липня 2023 року № 451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-IX), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Згідно Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо удосконалення відповідальності за колабораційну діяльність та особливостей застосування запобіжних заходів за вчинення злочинів проти основ національної та громадської безпеки» № 2198-IX від 14.04.2022 року, були внесені зміни до Кримінального процесуального кодексу України.

Відтак, згідно ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно положень статті 183 КПК України, під час воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

Необхідно враховувати виключну цинічність діяння, вчиненного в період здійснення Україною збройної відсічі РФ, пов`язаної з поширенням інформації про розташування Збройних Сил України.

Окрім цього, слідчий суддя враховує, що в рамках вказанного кримінального провадження ще не проведені усі необхідні слідчі дії, а тому вірогідність наявності зазначених ризиків дуже висока.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги тяжкість кримінального правопорушення та роль підозрюваного ОСОБА_4 у його вчиненні, встановлені у ході досудового розслідування ризики, які слідчий суддя визнав обґрунтованими, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним злочину, передбаченого ч.2 ст. 114-2 КК України, а також враховуючи недостатність застосування інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим.

Тож, наведені вище обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу.

В цьому кримінальному провадженні на даному етапі слідчий суддя не вбачає за можливе запобігти ризикам кримінального провадження із застосуванням більш м`якого запобіжного заходу.

Необхідно враховувати резонансність вказаної справи, зухвалість вчиненого злочину, внаслідок якого підривається авторитет и суверенітет України, обороноздатність ЗСУ.

А тому, суд доходить висновку, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ще існують зазначені ризики.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, а тому саме на такий термін слідчий суддя може продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, для прийняття законного рішення у кримінальному провадженні та забезпеченні проведення повного, всебічного, об`єктивного розслідування кримінального правопорушення необхідно провести значний обсяг слідчих та процесуальних дій, а саме: отримати висновок амбулаторної судово-психіатричної експертизи; отримати висновок експертизи зброї за експертною спеціальністю «Балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї»; провести додаткові слідчі/процесуальні дії, в проведенні яких виникне необхідність, дії щодо можливої перекваліфікації в рамкх кримінального провадження; виконати вимоги ст. 290 КПК України; виконати вимоги, передбачені ст. 291 КПК України, а саме скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування, а тому для проведення ряду зазначених слідчих дій органу досудового розслідування необхідний час не менше ніж 60 днів.

24.01.2024 слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеса ОСОБА_1 винесена ухвала, якою строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 27.03.2024 року.

В ході здійснення досудового розслідування проведено ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій направлених на встановлення істини у вказаному кримінальному провадженні

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 потрібно продовжити на строк до 60 днів в межах строку проведення досудового розслідування.

Щодо клопотання адвоката про подання заяви в порядку ст. 214 КПК України.

Згідно ч.2 ст. 185 КПК України, якщо після подання клопотання про застосування запобіжного заходу слідчому, прокурору стали відомі інші обставини, що можуть вплинути на вирішення судом питання про застосування запобіжного заходу, він зобов`язаний доповнити або змінити клопотання, або замінити його новим клопотанням.

Слідчим суддею встановлено, що клопотання про продовження запобіжного заходу подане 19.01.2024, тобто у прокурора була процесуальна можливість доповнити клопотання і додатки до нього, тому доводи адвоката ОСОБА_6 про фальсифікацію матеріалів клопотання слідчого або халатність прокурора є надуманими та такими, що не засновані на нормах КПК.

Тому, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_6 і направлення на адресу керівника Одеської обласної прокуратури повідомлення в порядку ст. 214 КПК України.

Разом з цим, слідчий суддя наголошує, що законом не заборонено право на самостійне звернення із заявою в порядку ст.214 КПК України.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197-199, 205, 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» до 60 днів в межах строку проведення досудового розслідування, тобто до 23.03.2024 року включно.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислюється з моменту винесення ухвали слідчого судді, тобто з 24.01.2024 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали слідчого судді складено та проголошено 26.01.2024 о 15:00 годині в залі суду № 131.

Слідчий суддя ОСОБА_19

24.01.2024