ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/817/78/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 125 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

потерпілого - ОСОБА_9

представника потерпілого - ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі матеріали кримінального провадження №11-кп/817/78/24 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 листопада 2023 року щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 125 КК України, та призначено йому за даними кримінальними правопорушеннями покарання:

- за ч. 1 ст. 121 КК України - у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців;

- за ч. 2 ст. 125 КК України - у виді обмеження волі на строк 2 роки.

У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

В порядку КПК України вирішено питання про долю речових доказів та судових витрат.

Згідно з вироком суду, 18 квітня 2022 року близько 02 год. 00 хв. у ОСОБА_7 , який перебував в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 , виник протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 . Реалізуючи який, 18 квітня 2022 року близько 02 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в ході словесного конфлікту, з метою завдання фізичного болю та спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , діючи умисно та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно наніс один удар предметом, схожим на ніж у ділянку зап`ясть обох рук останньому. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_9 завдано фізичного болю та спричинено тілесні ушкодження у вигляді «різаної» рани по долонних поверхнях кистей обох рук, які були піддані первинній хірургічні обробці з накладанням швів, та які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров`я.

Крім того, 23 квітня 2023 року близько 20 год. 00 хв. в дворі будинку АДРЕСА_2 , між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин розпочався словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 . Реалізуючи який, ОСОБА_7 23 квітня 2023 року близько 20 год. 00 хв., перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту із ОСОБА_9 , знаючи про те, що здоров`я та життя будь-якої людини рівною мірою охороняється законом і протиправне посягання на нього є кримінально карним, діючи з прямим умислом, маючи на меті спричинити тяжкі тілесні ушкодження, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тримаючи в правій руці ніж, умисно, цілеспрямовано і рішуче наніс ОСОБА_9 один удар ножем в передню ділянку живота зліва, а також один удар ножем у ліву вушну раковину, в результаті чого спричинив йому проникаюче у черевну порожнину поранення передньої черевної стінки зліва з пошкодженням внутрішніх органів та колото-різану рану лівої вушної раковини, чим спричинив останньому тяжкі тілесні ушкодження, які є небезпечними для життя в момент заподіяння.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить вирок суду скасувати та постановити новий, яким переквалікувати дії ОСОБА_7 з ч.1 ст.121 КК України на ст. 123 КК України та призначити йому покарання за вказаною нормою закону України про кримінальну відповідальність не пов`язане із позбавленням волі, а також закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 125 КК України у зв"язку з відсутністю в його діях складу вказаного кримінального правопорушення.

Обгрунтовує свої вимог тим, що тілесні ушкодження були нанесені обвинуваченим потерпілому за обома епізодами в стані афекту. На підтвердженння чого посилається на те, що ОСОБА_9 22 квітня 2022 року вживав алкогольні напої у значній кількості, виражався щодо ОСОБА_7 нецензурною лайкою та наніс обвинуваченому удар в обличчя, що показав у суді свідкок ОСОБА_11 , а тому вважає що ОСОБА_7 захищаючись від неправомірних дій ОСОБА_9 наніс йому удари та у подальшому вони примирились та жодних претензій до ОСОБА_7 потерпілий немає.

Також звертає увагу колегії суддів на те, що саме агресивні дії ОСОБА_9 спровокували ОСОБА_7 на конфлікт, який відбувся 23 квітня 2023 року, очевидці нанесення ним потерпілому тілесних ушкоджень відсутні оскільки подія відбувалась за рогом будинку АДРЕСА_2 , а тому вважає що дії його підзахисного за вкказаним епізодом слід кваліфікувати за ст. 123 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене в стані сильного душевного хвилювання, викликаного внаслідок неправомірного поводження потерпілого, що принижує честь і гідність особи.

Просить врахувати пом`якшуючі покарання ОСОБА_7 обставини, а саме те, що він вибачався перед ОСОБА_9 за вчинені дії, його сімейний стан: перебування у цивільному шлюбі із ОСОБА_12 , яка знаходиться на 20 тижні вагітності, наявність у нього на утриманні неповнолітнього сина - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляцію та просили її задовольнити з викладених у ній мотивів, прокурора, потерпілого ОСОБА_9 та його представника, які просили рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно статті 392 КПК України рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом з точки зору його законності і обґрунтованості, тобто відповідності нормам матеріального і процесуального закону фактичним обставинам справи, доказам, дослідженим у судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вирок є обґрунтованим, якщо він постановлений на матеріалах, повністю зібраних, всебічно і повністю досліджених і правильно оцінених судом, а висновки суду, в тому числі про винуватість або невинуватість обвинуваченого у вчиненні злочину, з достовірністю випливають з матеріалів справи.

Мотивувальна частина обвинувального вироку згідно ст. 374 КПК України повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 91 КПК України при розгляді справи в суді серед інших обставин підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення і винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Судом першої інстанції дані вимоги кримінально-процесуального закону були дотримані в повній мірі.

Визнаючи ОСОБА_7 винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 125 КК України, суд дослідив показання обвинуваченого та потерпілого, а також свідків, письмові та речові дкоази, а також висновки екпертів, які в сукупності та взаємозв"язку, а також кожен з точки зору належності та допустимості визнав достатніми для постановлення обвинувального вироку.

Зокрема, місцевий суд врахував показання обвинуваченого ОСОБА_7 , який частково визнав свою вину у нанесенні тілесних ушкоджень потерпілому, вказавши що діяв у відповідь неправомірну поведінку ОСОБА_9 , який першим провокував та ображав його та наніс удар долонею в ділянку обличчя .

Незважаючи на часткове визнання ОСОБА_7 своєї вини у пред`явленому йому обвинуваченні, суд на обгрунтування прийнятого рішення вірно зіслався на показання потерпілого та свідків.

Зокрема, з показань потерпілого ОСОБА_9 суд встановив, що під час спільного застілля 18 квітня 2022 року ОСОБА_7 взяв в руки ножа та почав махати перед ним, внаслідок чого порізав йому руку та зап`ястя, у зв`язку з чим він втратив свідомість, після чого отямився в коридорі. Щодо подій, які мали місце 23.04.2023 року, потерпілий повідомив суду про те, що він разом з його сусідами відпочивали в альтанці у дворі будинку по АДРЕСА_2 . В подальшому, до нього підійшов ОСОБА_7 та попросив його відійти в сторону поспілкуватись, на шляху до дороги ОСОБА_7 наблизився до нього з ножем в руці та безпричинно завдав йому два удари в ділянку живота та шиї, після чого обернувся та втік з місця події. Вказані обставини потерпілий підтвердив під час проведення з ним слідчих експериментів, а також відобразив на статисті механізм та спосіб спричинення йому вказаних тілесних ушкоджень.

З показань свідка ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , суд встановив що 23.04.2023 року вони разом обвинуваченим відпочивали у альтанці на прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_2 , обвинувачений підійшов до їх компанії та ОСОБА_7 і ОСОБА_9 відійшли в сторону та надалі хвилин через 10-15 вони на крики обвинуваченого про допомоги забігли за ріг будинку та побачили ОСОБА_9 , в якого була відкрита рана живота, що кровоточила та звисало вухо, яке також кровоточило, ОСОБА_9 сказав їм, що ОСОБА_7 вдарив його ножем.

З показань свідка ОСОБА_11 , який є головою ОСББ будинку в АДРЕСА_1 та бачив конфлікт який мав місце між обвинуваченим та потерпілим 18.04.2022 року, суд встановив що ОСОБА_9 намагався вдарити ОСОБА_7 в ході суперечки, на що останній взяв у руки металевий предмет та махнув ним в сторону ОСОБА_9 , внаслідок чого потерпілому було заподіяно тілесні ушкодження.

Свідок ОСОБА_16 , яка є матір"ю потерпілого, повідомила місцевому суду про те, 23.04.2023 до неї зателефонував її батько ОСОБА_17 та повідомив про те, що ОСОБА_7 побив ОСОБА_9 , внаслідок чого останній потрапив у реанімацію.

Окрім вищенаведених показань, на підтвердження винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень, суд взяв до уваги дані що містяться у письмових та речових доказах, а також висновках експертів, зокрема:

- протоколі огляду місця події від 23.04.2023 року, в ході якого було оглянуто частину проїжджої частини, що межує з лівою стороною будинку АДРЕСА_2 , зафіксовано обстановку на місці вчинення кримінального правопорушення, на асфальтовому покритті дороги виявлено групу слідів речовини бурого кольору та недопалок;

- протоколах прийняття усної заяви ОСОБА_9 про спричинення йому тяжких тілесних ушкоджень у вигляді проникаючого ножового поранення живота зліва, що вчинене ОСОБА_7 23.04.2023 року та щодо завдання йому ОСОБА_7 18.04.2022 легких тілесних ушкоджень ;

- електронному рапортом інспектора чергової частини Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_18 від 24.04.2023 року, відповідно до якого 23.04.2023 о 21:11 надійшло повідомлення диспетчера лінії 103 - Вілібніцький про те, що за адресою: м. Тернопіль, вул. Текстильна, потрібна допомога поліції, оскільки до них на лінію 103 поступив дзвінок з номеру НОМЕР_1 , у якому заявник повідомив, що невідома особа здійснила ножове поранення;

- електронному рапорті інспектора чергової частини Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_18 від 24.04.2023 року, відповідно до якого 23.04.2023 о 21:42 надійшло повідомлення з органів охорони здоров`я про те, що в травмпункт доставлено ОСОБА_9 , 1997 року народження, із діагнозом: колота різана рана передньої черевної стінки з пошкодженням внутрішніх органів;

- протоколі добровільної видачі від 24.04.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_9 добровільно видав працівникам поліції одяг, в якому він був одітий на момент спричинення йому тілесних ушкоджень, а саме: куртку чорного кольору, марки «Livergy»; кепку чорного кольору «Flex», джинси темно сірого кольору марки «LCW Jeans», кросівки із верхом з тканини сірого кольору на білій гумовій підошві;

- протоколі вилучення предметів чи речей під час їх добровільної видачі від 24.04.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_7 повідомив працівникам поліції про те, що 23.04.2023 року близько 20 год. 00 хв. спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_9 , а саме - ножове поранення, а також видав працівникам поліції ніж чорно сірого кольору із написом «Browning» - DА166, а також одяг, а саме: куртку темно синього кольору із написом «Urban District»; штани темно синього кольору із написом «Cropp original»; кросівки білого кольору із вставками чорного кольору та повідомив, що це одяг, в якому він спричинив тілесні ушкодження;

- висновку експерта №188 від 03.05.2023 року, відповідно до якого кров громадянина ОСОБА_7 належить до групи В(ІІІ) з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0;

- висновку експерта №207 від 10.05.2023 року, відповідно до якого кров громадянина ОСОБА_9 належить до групи А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0;

- висновку експерта №115 від 02.06.2023 року, відповідно до якого при судово-медичній експертизі слідів речовини бурого кольору, вилученої під час огляду місця події у дворі будинку по АДРЕСА_2 , знайдено кров особи, яка може походити від особи (осіб), для крові якої (яких) властивий антиген А за системою АВ0, в тому числі - ОСОБА_9 , та не належать ОСОБА_7 ;

- висновку експерта №116 від 02.06.2023 року , відповідно до якого при судово-медичній експертизі речовини бурого кольору, вилученої під час огляду місця події у дворі будинку по АДРЕСА_2 , знайдено кров особи, яка може походити від особи (осіб), в крові якої (яких) міститься антиген А за системою АВ0, в тому числі - ОСОБА_9 , та не належать ОСОБА_7 ;

- висновку експерта №223 від 02.06.2023 року відповідно до якого в слідах на парі кросівок , куртці та штанах , що належать потерпілому ОСОБА_9 , знайдено кров людини, яка може походити від особи (осіб), якій (яким) властивий антиген А ізосерологічної системи АВ0, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_9 . Походження крові від громадянина ОСОБА_7 виключається;

- висновку експерта №118 від 05.06.2023 року, відповідно до якого при судово-медичній експертизі недопалка сигарети виявлено сліди слини, які можуть походити від особи (осіб), для крові якої (яких) властивий антиген В за системою АВ0, в тому числі - ОСОБА_7 , та не належать ОСОБА_9 ;

- висновку експерта №117 від 14.06.2023 року, відповідно до якого на поверхні клинка складаного ножа знайдено кров особи, походження якої не виключається від особи (осіб), в крові якої (яких) міститься антиген А за системою АВ0, в тому числі - ОСОБА_9 ;

- висновку експерта №437 від 15.06.2023 року, відповідно до якого виявлене у гр-на ОСОБА_9 проникаюче у черевну порожнину поранення передньої черевної стінки зліва з пошкодженням внутрішніх органів за ступенем тяжкості належить до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, рана лівої вушної раковини за ступенем тяжкості належить до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, утворення виявленого у ОСОБА_9 ушкодження передньої черевної стінки зліва за наведених у протоколах проведення слідчих експериментів за його участю від 22.05.2023 і участю ОСОБА_7 від 26.04.2023, а також рани лівої вушної раковини за вказаних ОСОБА_9 обставин події, не виключається, виявлена у ОСОБА_9 рана лівої вушної раковини не властива для утворення за повідомлених ОСОБА_7 обставин події;

- висновку експерта №52 від 15.06.2023 року, відповідно до якого на підставі даних, отриманих при проведенні судово-медичної експертизи наданих речових доказів (фуфайки /"футболки"/ потерпілого гр-на ОСОБА_9 і складаного ножа), «Висновку експерта» № 117 від 14.06.2023 р. (судово-медична експертиза речового доказу /складаного ножа/ у відділенні судово-медичної цитології), «Висновку експерта» №437 від 15.06.2023 р. (судово-медична експертиза тілесних ушкоджень за медичними документами на ім`я гр-на ОСОБА_9 у відділі /амбулаторії/ судово-медичної експертизи потерпілих, обвинувачених та інших осіб ТОБСМЕ), а також враховуючи повідомлені обставини і у відповідності до поставлених питань, експерт дійшов наступного: 1-4. На переді фуфайки ("футболки") у нижньолівій третині виявлено одне наскрізне пошкодження тканини, яке по локалізації збігається з відповідним тілесним ушкодженням живота у гр-на ОСОБА_9 (проникаюче у черевну порожнину поранення живота в нижньолівій третині з ушкодженням великого сальника та зовнішньої оболонки тонкої кишки) і спричинене одноразовою колючо-ріжучою дією гострого предмета з властивостями леза та спинки, що притаманно клинку ножа. В момент утворення вищевказаного пошкодження тканини на переді фуфайки і відповідного тілесного ушкодження живота клинок ножа був обернений вістрям до передньої поверхні живота та діяв крізь текстильну тканину при направленому вправо дещо вниз лезі. Одночасно слід вказати, що на переді фуфайки у верхньолівій третині (облямівка горловини і дещо нижче) виявлено невелику переривчасту вертикальну ділянку просякнутої крові, яка утворилася від вільного падіння та стікання по тканині фуфайки нещільних накладань крові з вищерозташованої закривавленої частини тіла, не виключено, з рани на лівій вушній раковині гр-на ОСОБА_9 при його вертикальному чи близькому до нього положенні тіла. 5. Вищезгадані пошкодження тканини на фуфайці та тілесне ушкодження живота найімовірніше заподіяні клинком наданого складаного ножа;

- консультаційному висновку спеціаліста №3025 КНП «ТМКЛШД» від 18.04.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено діагноз: «Різані рани долонних поверхонь обох кістей»;

- висновку експерта №483 від 23.06.2023 року, відповідно до якого за ступенем тяжкості виявлені у гр-на ОСОБА_9 18.04.2022 тілесні ушкодження на долонях рук належать до легких із короткочасним розладом здоров`я - п. 2.3.3. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (МОЗ України, Київ, 1995), виявлені у ОСОБА_9 ушкодження не властиві для утворення при падінні на площині (з висоти власного росту);

Колегія суддів вважає, що вищенаведені докази у сукупності та взаємозв"язку доводять винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки є належними, допустимими та достатніми. Також суд вірно кваліфікував його дії як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та в нанесення умисного тяжкого тілесного ушкодження, яке небезпечне в момент заподіяння.

Перевіряючи доводи захисника щодо вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень в стані афекту та необхідності у зв`язку з цим закриття кримінального провадження за ч.2 ст.125 КК України за відсутністю у діянні його підзахисного складу вказаного кримінального правопорушення та перекваліфікації його дій з ч.1 ст.121 КК України на ст.123 КК України колегія суддів виходить з наступного.

Станом сильного душевного хвилювання (фізіологічним афектом) є раптовий емоційний процес, зумовлений поведінкою потерпілого, що протікає швидко й бурхливо та певною мірою знижує здатність особи усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Однак, з вищенаведених доказів, зокрема, показань свідків, потерпілого та висновків екпертів вбачається, що ОСОБА_7 заподіюючи потерпілому тілесні ушкодження не перебував у стані афекту, а усвідомлював свої дії та керував ними.

Зокрема, свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 повідомили місцевому суду про те, що ОСОБА_7 23.04.2023 підійшов до їх компанії, яка перебувала у дворі житлового будинку та покликав ОСОБА_9 за ріг будинку для з"ясування стосунків. Матір потерпілого ОСОБА_16 підтвердила у суді даний факт, який їй повідомив її батько ОСОБА_17 , зателефонувавши до неї 23.04.2023 року та повідомивши її про те, що ОСОБА_7 в цей день прийшов за місцем проживання ОСОБА_9 з метою його побиття, внаслідок якого її син потрапив до реанімації та вона змушена була повернутись з-за кордону. Нанесення обвинуваченим потерпілому 23.04.2023 року тяжких тілесних ушкоджень ножем за рогом житлового будинку лише підтвержує те, що обвинувачений не бажав присутності під час цього очевидців. Окрім того, судмедексперт у висновку спростував правдивість показань обвинуваченого щодо повідомлених ним обставин нанесення потерпілому тілесних ушкоджень, встановивши що виявлені у ОСОБА_9 рани не властиві для утворення за повідомлених ОСОБА_16 обставин та підтвердив правдивість показань потерпілого щодо обставин їх нанесення, які узгоджується з показаннями свідків, яким він одразу ж про це розповів, написаною ним заявою у поліцію про скоєння щодо нього злочину обвинуваченим та даними, здобутими внаслідок проведення з ним слідчих екпериментів, які були предметом перевірки в сукупності висновками судмедекпертів. Колегія суддів вважає що під час нанесення обвинуваченим 18.04.2022 року потерпілому легких тілесних ушкоджень, незважаючи на повідомлені свідком ОСОБА_11 обставини про те, що потерпілий сам спровокував конфлікт у зв"язку з тим, що виражався нецензурною лайкою та першим наніс удар в обличчя обвинуваченого ОСОБА_7 також не свідчать про те, що він перебував у стані афекту оскільки вони спростовуються послідовними показаннями потепрілого, які були перевірені під час проведення з ним слідчого експерименту та які узгоджуються з показаннями свідків, висновками екпертів, речовими та письмовими доказами.

Суд першої інстанції призначаючи ОСОБА_7 покарання за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 121 КК України вірно врахував ступінь його тяжкості, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, дані особу винного, зокрема, відсутність у нього роботи та зареєстрованого місця проживання , перебування його у цивільному шлюбі з ОСОБА_12 , яка, відповідно до наданої захисником обвинуваченого довідки КП "Тернопільська комунальна міська лікарня №2" від 17.11.2023 року, є вагітною та наявність на його утриманні неповнолітньої дитини, а також те, що він раніше притягався до кримінальної відповідальності, втім на даний момент вважається не судимим у відповідності до положень статті 89 КК України, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, стан його здоров`я, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Також судом враховано позицію потерпілого ОСОБА_9 , який вказав, що ОСОБА_7 жодним чином не намагався вибачитись перед ним та погрожував йому вже після надходження даних кримінальних проваджень до суду, та наполягав на призначенні обвинуваченому максимально суворого покарання, тому вірно визначив його у виді позбавлення волі у середньому розмірі, встановленому санкцією закону України про кримінальну відповідальність .

Також колегія суддів погоджується із призначеним обвинуваченому покарання за вчинення ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки ним вірно враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який у відповідності до положень статті 12 КК України класифікуються як кримінальний проступок, особу винного, його вік, сімейний стан та стан здоров`я, відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання згідно з ст.ст. 66, 67 КК України, та позицію потерпілого.

На думку колегії суддів, призначене покарання відповідає вимогам ст.50,65 КК України сприятиме вихованню обвинуваченого та зможе попередити вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Доводи захисника щодо неврахування судом пом`якшуючої покарання ОСОБА_7 обставини, а саме того, що він вибачався перед ОСОБА_9 за вчинені дії, його сімейного стану: перебування у цивільному шлюбі із ОСОБА_12 , яка знаходиться на 20 тижні вагітності, наявності у нього на утриманні неповнолітнього сина не заслуговують на увагу з огляду на те, що потерпілий не пробачив обвинуваченого та просив як і суді першої так і апеляційної інстанції призначити його суворе покарання, а сімейний стан обвинуваченого та наявність у нього на утриманні неповнолітної дитини були враховані місцевим судом при визначенні розміру покарання, який не є максимальним.

З урахуванням наведених обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника є необґрунтованою, а тому слід залишити її без задоволення, а вирок місцевого суду щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 125 КК України- без змін.

Керуючись ст. ст. 403, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 листопада 2023 року щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 125 КК України, - залишити без змін.

Ухвала Тернопільського апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під ватрою- в цей же строк з моменту отримання його копії.

Головуючий

Судді