Ленінський районний суд м.Полтави
Справа №553/1427/23
Провадження № 1-в/553/279/2023
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2023 року м.Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника установи виконання покарань ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції з ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)» справу за поданням Державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Аль-Хартум, громадянина Судану, засудженого вироком Київського районного суду м. Харкова від 18.06.2015 за п.4 ч.2 ст.115 КК України до 12 років позбавлення волі,

в с т а н о в и в:

На розгляд Ленінського районного суду м. Полтави надійшло подання начальника ДУ «Полтавська виправна колонія (№ 64)», в якому порушено питання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , як такого, що фактично відбув визначений ст.81 КК України строк покарання та своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів виправлення.

Представник ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)» внесене подання підтримав та пояснив, що засуджений ОСОБА_5 має позитивні характеристики, за станом здоров`я працевлаштований не був, однак добровільно виконував легкі роботи, стягнень не має, За висновком адміністрації засуджений довів своє виправлення і він може бути повернутий в соціум.

Засуджений подання підтримав, прохав звільнити його умовно-достроково. Зазначив, що має низку серйозних захворювань, у зв`язку з якими йому відмовляли у працевлаштуванні, тому він виконував добровільно легкі роботи. У вчиненому щиро розкаюється, зробив для себе висновки та засуджує свої дії, він підтримує зв`язки з рідними, в разі задоволення подання планує проживати разом із братом.

Прокурор проти задоволення подання заперечень не мав.

Захисник засудженого прохала задовольнити подання та врахувати, що за час відбування покарання засуджений до дисциплінарної відповідальності не притягувався, має заохочення, за станом здоров`я є обмежено працездатною особою, тому не міг залучатись до праці в загальному порядку, однак виконував легкі роботи добровільно.

З`ясувавши позиції учасників судового розгляду, дослідивши приєднані до подання матеріали та особову справу засудженого, оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Вироком Київського районного суду м. Харкова від 18.06.2015 ОСОБА_5 засуджений за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України до 12 років позбавлення волі. Строк відбування покарання обчислюється з дня затримання, з 26.07.2014, зараховано час перебування під вартою в час відбуття покарання. Згідно розпорядження про виконання вироку, вирок Київського районного суду м. Харкова від 18.06.2015 набрав законної сили 20.10.2015.

Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 14.03.2016 у строк відбування покарання засудженому зараховано строк попереднього ув`язнення з 26.07.2014 по 20.10.2015 з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Відповідно до ч.2 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема, - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув, визначений цією нормою строк покарання.

Умовно-дострокове звільнення має важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як визначено статтею 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

При цьому, під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.

Пленум Верховного Суду України у пункті 17 постанови від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» роз`яснив про необхідність під час розгляду даного питання ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Як убачається з приєднаних до справи матеріалів та матеріалів особової справи засудженого, ОСОБА_5 , прибув до ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№64)» 20.11.2015, початок строку відбування покарання відраховано з 26.07.2014, кінець строку покарання 02.05.2025.

Згідно із наданою характеристикою засудженого ОСОБА_5 , останній за період перебування в державній установі СІЗО м. Харкова характеризувався задовільно. Вимог режиму не порушував. Заохочень не мав.

З 20.11.2015 ОСОБА_5 , відбуває покарання в умовах ДУ «Полтавська виправна колонія (№64»)», за період відбування покарання характеризується позитивно. Встановлених правил поведінки та розпорядку дня не порушує. До дисциплінарної відповідальності не притягувався. Має п`ять заохочень. Дотримується санітарно-гігієнічних норм. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Виконує роботи із самообслуговування. На даний час не працевлаштований, за станом здоров`я обмежено працездатний Має другу групу інвалідності. До виконання покладених обов`язків ставиться сумлінно, з поставленими завданнями справляється. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Не допускає порушення вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Зарахований до програми диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення», «Правова освіта». Заходи виховного характеру відвідує, робить для себе належні висновки, подає позитивний приклад іншим засудженим. Роботи із самообслуговування по благоустрою території та приміщень місць позбавлення волі виконує. У вільний час читає художню літературу. Негативно ставиться до злодійських традицій, підтримує стосунки із засудженими потенційно позитивної спрямованості. Підтримує зв`язки з братом шляхом телефонних розмов.

З 17.02.2016 засуджений відбував покарання в ДУ «Софіївська виправна колонія (№45)», де характеризувався позитивно, стягнень не мав. Встановлених правил поведінки не порушував, має чотири заохочення.

Рішенням комісії виправної колонії від 01.06.2021 у зміні умов тримання за відбуттям 1/3 строку покарання засудженому відмовлено, як особі, яка має другу групу інвалідності.

Рішенням комісії виправної колонії від 01.06.2021 у зміні умов тримання за відбуттям 1/2 строку покарання, а саме заміні невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому в порядку ст.82 КК України відмовлено, як особі, яка має другу групу інвалідності.

Згідно з витягу з протоколу № 11 від 01.06.2023, засіданням комісії Полтавської виправної колонії (№64) з розгляду матеріалів на умовно-дострокове звільнення, було вирішено питання про подання матеріалів на засудженого ОСОБА_5 , який відбув 3/4 строку покарання і своєю поведінкою і ставленням до праці довів виправлення.

Станом на 14.09.2023 дана оцінка ступеню виправлення довів своє виправлення, згідно до оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення має середній рівень ймовірної небезпеки для суспільства.

За змістом довідки про заохочення та стягнення, засуджений дев`ять разів заохочувався, а саме 06.07.2017, 02.04.2018, 02.01.2019, 07.11.2019, 15.08.2022, 15.11.2022, 15.02.2023, 16.05.2023, 14.08.2023. Стягнень не має.

Згідно довідки в.о. заступника начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи майора внутрішньої служби ОСОБА_7 засуджений ОСОБА_5 з 01.05.2022 по теперішній час на виробництві установи не був працевлаштований за станом здоров`я, але на безоплатній основі, згідно ст. 118 КВК України добровільно, за власною ініціативою залучався до додаткових неоплачуваних робіт та активно приймав участь по благоустрою установи, до праці та до виконання покладених на нього обов`язків ставився сумлінно, з постановленням задачами справляється.

Як убачається з виписки №485 з медичної картки амбулаторного хворого, засуджений є особою з інвалідністю ІІ групи, має низку серйозних захворювань, неодноразово проходив лікування в закладах ДКВС.

Вирішуючи подання, суд вказує, що висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення особи повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, у тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину, ставлення засудженого до вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.

Згідно з положеннями ст.81 КК України, ОСОБА_5 , відбув більше 3/4 строку покарання, призначеного судом, що свідчить про наявність передумови (формалізованої підстави) для розгляду питання щодо застосування умовно-дострокового звільнення засудженого.

При вирішенні питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення необхідно враховувати, чи стала особа на шлях виправлення, чи прагне засуджений до такого виправлення, чи є позитивні зрушення в його поведінці і ставленні до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, а саме: зразкова поведінка, сумлінне ставлення до праці.

Висновки про становлення особи на шлях виправлення слід робити не лише за період, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе застосування умовно-дострокового звільнення, а за весь час відбування покарання або принаймні протягом значної частини цього строку.

ОСОБА_5 адміністрацією установи, якою безпосередньо здійснюється нагляд за засудженими, характеризується позитивно, за висновком адміністрації засуджений довів своє виправлення та може бути повернутий до соціуму, протягом всього строку відбування покарання засуджений не притягувався до дисциплінарної відповідальності, має заохочення, залучався до неоплачуваних робіт, активно брав участь в благоустрою установи. Як пояснив в судовому засіданні засуджений він неодноразово намагався працевлаштуватись, однак за станом здоров`я йому відмовляли у цьому, тому він добровільно виконував легкі роботи з благоустрою. Представник установи виконання покарань в ході розгляду справи підтвердив наведені засудженим пояснення щодо неможливості залучення його до праці на загальних підставах та вказав, що за станом здоров`я засуджений не міг залучатись до певних видів робіт за висновком лікарів, тому він звертався до представників адміністрації для залучення до легких робіт. Окрім того, за весь період відбування покарань засуджений неодноразово етаповувався для лікування в заклади ДКВС, де знаходився тривалі періоди.

Таким чином, враховуючи всі обставини справи у своїй сукупності, надані характеристики засудженого, беручи до уваги висновок адміністрації установи, за яким засуджений довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення, суд доходить висновку про задоволення подання та наявність підстав для застосування до ОСОБА_5 положень ст.81 КК України.

Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537,539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Подання начальника Державної установи «Полтавська виправна колонія (№ 64)» про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 вiд відбування покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Харкова від 18.06.2015 за п.4 ч.2 ст.115 КК України, умовно-достроково на 01 рік 07 місяців 10 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 днів через Ленінський районний суд м. Полтави, а засудженим в той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

Суддя

Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_1