Провадження №1-кп/337/175/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

розглянувши в порядку спеціального судового провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.01.2023р. за №0000102, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області, громадянина України, одруженого, раніше не судимого, який має на утриманні неповнолітню доньку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і РФ 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент РФ ОСОБА_7 та інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п.п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV), від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, та віддали відповідні накази на вторгнення підрозділів збройних сил (далі - зс) РФ на територію України з метою її незаконного збройного захоплення та подальшої військової окупації.

24.02.2022, на виконання вищевказаних наказів, військовослужбовці зс РФ, шляхом збройної агресії із застосуванням зброї, військової техніки та артилерії, з нанесенням ракетних та авіаційно-бомбових ударів по військовій та цивільній інфраструктурі, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Донецькій, Запорізькій, Житомирській, Київській, Луганській, Сумській, Харківській, Херсонській та Чернігівській областях, та здійснили збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти військової та цивільної інфраструктури, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, після чого здійснили військову окупацію частини території України, в тому числі і Михайлівської селищної територіальної громади Василівського району Запорізької області, яка була захоплена 28.02.2022.

24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє на час ухвалення даного вироку.

Так, відповідно до положень ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 (в редакції від 07.05.2022, далі за текстом - Закон №1207-VII), тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасова окупація Російською Федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав. За державою Україна, територіальними громадами сіл, селищ, міст, розташованих на тимчасово окупованій території, органами державної влади, органами місцевого самоврядування та іншими суб`єктами публічного права зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території.

Тимчасово окупованою територією, відповідно до п.7 4.1 ст. 1-1 Закону №1207-VII, є частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», Михайлівська селищна територіальна громада внесена до вказаного переліку територіальних громад, розташованих в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) з 28.02.2022.

Після повної окупації території Михайлівського району Запорізької області, представниками збройних формувань Російської Федерації фактично було узурповано всі владні повноваження на цій тимчасово окупованій території шляхом збройного захоплення адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, встановлення інституту військових комендатур, запровадження тотального контролю та жорсткого управління у всіх сферах життєдіяльності територіальних громад, фактичної ліквідації приватної власності, свободи слова, пересування та волевиявлення на захоплених територіях, а також шляхом повсякденного залякування населення, застосування фізичного і психологічного впливу до окремих категорій суспільства, в тому числі шляхом незаконного позбавлення волі діючих представників органів державної влади України та місцевого самоврядування.

Разом з тим, у невстановлений час, але не пізніше 01.04.2022, представниками збройних формувань Російської Федерації всупереч установленого Конституцією України, Законами України «Про місцеві державні адміністрації», «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими діючими нормативно-правовими актами порядку, цілеспрямовано було створено окупаційну адміністрацію Російської Федерації - «военно-гражданскую администрацию Запорожской области», з метою подальшого утримання адміністративно-політичного контролю на захоплений військовим шляхом території Василівського району Запорізької області та реалізації всіх узурпованих владних повноважень.

Так, положеннями п.6 ч.1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що окупаційна адміністрація Російської Федерації, це сукупність державних органів і структур Російської Федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

В свою чергу незаконними органами, посадовими та службовими особами відповідно до 4.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

У невстановлений час, приблизно в кінці квітня 2022 року на території Михайлівської селищної територіальної громади Василівського району Запорізької області, яка з 28.02.2022 є тимчасово окупованою збройними силами Російської Федерації територією, представники збройних формувань Російської Федерації та створеної ними окупаційної адміністрації - «военно-гражданская администрация Запорожской области», створили окупаційну адміністрацію держави агресора - «Военно-гражданская администрация пгт. Михайловка», яка розташовується у приміщенні захопленої Михайлівської селищної ради за адресою: Запорізька область, Василівський район, смт. Михайлівка, вул. Центральна, буд. 36, наділивши її всіма узурпованими у діючої Михайлівської селищної ради владними повноваженнями.

Так, у невстановлений час, приблизно в кінці квітня 2022 року, громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав від невстановлених представників окупаційної військової адміністрації пропозицію зайняти посаду начальника агропромислового комплексу в окупаційній адміністрації держави-агресора, яка має назву «Военно-гражданская администрация пгт. Михайловка», на яку погодився.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_5 , перебуваючи на території смт. Михайлівка Василівського району Запорізької області, діючи умисно, за безпосередньої підтримки представників збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації держави-агресора - «Военно-гражданской администрации пгт. Михайловка», усвідомлюючи настання суспільно-небезпечних наслідків, передбачаючи та бажаючи їх настання, добровільно зайняв керівну посаду - «начальник агропромышленного отдела военно-гражданской администрации пгт. Михайловка», яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, в тому числі: загальна організація роботи і управління цим структурним підрозділом в складі окупаційною адміністрації, призначення на посади та звільнення з посад, розпорядження коштами та майном структурного підрозділу окупаційної адміністрації, організація та контроль за проведенням масових пропагандистських заходів, спрямованих на підвищення окупаційної іміджу влади держави-агресора, розробка та видання незаконних нормативно-правових актів обов`язкових для виконання на тимчасово окупованій території Михайлівської територіальної громади, тощо.

Обіймаючи вказану посаду з 01.05.2022, ОСОБА_5 , діючи умисно та виконуючи покладені на нього окупаційною владою організаційно-розпорядчі функції начальника агропромислового відділу вказаної окупаційної адміністрації держави-агресора та вказівки представників збройних формувань Російської Федерації і окупаційної адміністрації держави-агресора - «военно-гражданская администрация Запорожской области», крім іншого постійно приймав участь у нарадах, які проводили керівники окупаційної адміністрації на території смт. Михайлівка, схиляв місцевих мешканців до перереєстрації за законодавством держави-агресора РФ, та подальшої сплати податків до податкової служби РФ.

З моменту зайняття посади начальника відділу агропромислового комплексу військово-цивільної адміністрації смт. Михайлівка ОСОБА_5 , з метою підвищення іміджу окупаційної адміністрації держави агресора на тимчасово окупованій території смт. Михайлівка Василівського району Запорізької області приймав участь у зустрічі з виробниками сільськогосподарської продукції, зустрічі голови окупаційної адміністрації смт. Михайлівка ОСОБА_8 з мешканцями місцевих селищ, святкуванні нового року та привітанні місцевих мешканців смт. Михайлівка головою окупаційної адміністрації ОСОБА_9 , займався організацією та участю у святкуванні дня перемоги 9 травня на території смт. Михайлівка Василівського району Запорізької області.

Судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого ОСОБА_5 (in absentia), який показань суду не давав та будь-яких клопотань від останнього на адресу суду не надходило.

При цьому суд враховує, що на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10.03.2023р. у межах даного провадження проводилось спеціальне досудове розслідування.

Під час досудового розслідування повістки про виклик ОСОБА_5 та повідомлення про підозру публікувалися в засобах масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр», на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, копії процесуальних документів, що підлягали врученню ОСОБА_5 , на виконання вимог ч.2 ст.297-5 КПК України, направлялись та вручались захиснику - адвокату ОСОБА_4 , що був забезпечений державою з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Донецькій та Запорізькій областях. Також скан-копія повідомлення про підозру ОСОБА_5 та повістки про виклик до слідчого були направлені останньому через електронну поштову скриньку « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

З огляду на зазначене, орган досудового розслідування вживав всіх можливих передбачених КПК України заходів для виклику та розшуку ОСОБА_5 , щоб забезпечити останньому можливість безпосередньо та через захисника реалізовувати усі права підозрюваного на стадії досудового розслідування.

На підставі ухвали Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 02.06.2023р. відносно ОСОБА_5 здійснювалось спеціальне судове провадження. У судовому засіданні приймала участь захисник ОСОБА_4 , яка була захисником на стадії досудового розслідування і обізнана з матеріалами кримінального провадження.

Судом також вживалися заходи про виклик обвинуваченого для забезпечення права на захист та доступ до правосуддя, у зв`язку із чим в судові засідання останній викликався у порядку ст. 323 КПК України. Повістки про його виклик були опубліковані у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - у газеті «Урядовий кур`єр» та шляхом здійснення публікації про виклик на офіційному веб-сайті суду.

Суд вважає, що наявні у справі чисельні документи свідчать про відмову ОСОБА_5 , належним чином повідомленого про проведення відносно нього досудового розслідування та здійснення судового розгляду, від користування своїм правом предстати перед судом та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчать про його наміри від ухилення від кримінальної відповідальності.

В той же час, ухилення обвинуваченого ОСОБА_5 від правосуддя, суд оцінює як реалізацію останнім його невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п.«g» п.3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Захисник обвинувачуваного ОСОБА_4 , у судовому засіданні зазначила, що не мала можливості зв`язатися з обвинуваченим та з`ясувати в нього правову позицію щодо пред`явленого обвинувачення.

Водночас, захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні, реалізуючи право обвинуваченого на захист, висловила свою позицію з приводу пред`явленого обвинувачення. На думку захисника, винуватість ОСОБА_5 у вчиненні поставленого йому у провину кримінального правопорушення не доведена допустимими та належними доказами. Передусім зазначила, що стороною обвинувачення не надано переконливих доказів добровільності зайняття ОСОБА_5 відповідної посади в окупаційної адміністрації смт.Михайловка. Присутність обвинуваченого ОСОБА_5 на фото, про які зазначено у протоколі огляду від 14.02.2023р., що встановлено зі слів свідка ОСОБА_10 , не свідчить про його участь у вказаних в протоколі заходах та нарадах. Свідок ОСОБА_10 на робочому місці ОСОБА_5 не бачив. Покази свідка ОСОБА_11 ґрунтуються на чужих словах, тому є недопустимими, їх достовірність неможливо перевірити. Отже, її підзахисний підлягає виправданню.

При цьому суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, підтверджується сукупністю зібраних у встановленому порядку і безпосередньо досліджених судом доказів.

Водночас, судом визнано загальновідомим і таким, що не потребує доказуванню в межах даного провадження, що тимчасова окупація з боку Російської Федерації частини території України, яка розпочалася із збройного конфлікту, викликаного російською військовою агресією, починаючи з 20 лютого 2014 року та повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України 24 лютого 2022 року, а також анексія з боку Російської Федерації частини території України є загально відомими фактами, які за хронологією подій: а) констатовані нормативними, хоча і засудженими з точки зору міжнародного права, актами РФ, а також «нормативними актами» самопроголошених суб`єктів на території України, законність яких не визнається державою Україна, проте прийнятих судом у даному випадку до уваги, оскільки вирішується питання про відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, внаслідок якого були прийняті такі акти; б) встановлені національними нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для застосування на території України; в) засуджені міжнародними актами колективного реагування, - а відтак ці факти не потребують окремого судового доказування.

Михайлівська селищна територіальна громада Запорізької області з 28.02.2022р. віднесена до тимчасово окупованої Російською Федерацією території України наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022р. «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією».

В ході судового розгляду свідок ОСОБА_10 пояснив, що він є головою Михайлівської селищної ради Василівського району Запорізької області з 2020 року по теперішній час. З ОСОБА_5 знайом тривалий час, ще з часу навчання у Таврійській державній агротехнічній академії. Після окупації смт. Михайлівка російськими військами, яка відбулась у ніч з 28.02.2022р. на 01.03.2022р., окупаційна влада в смт почала створювати власні органи, почалось схиляння до співпраці на російську федерацію. Потім, 06 квітня 2022 року представники збройних формувань РФ його забрали у полон, в якому він пробув 18 днів. 22 квітня 2022 року його змусили прилюдно повідомити про складання повноважень голови селищної ради. В той же день комендант окупаційної влади смт Михайлівка оголосив розпорядження про призначення ОСОБА_8 головою військово-цивільної адміністрації смт. Михайлівка. Це відбувалось в приміщенні адміністрації селища, де були присутні як військові РФ, так і цивільні. Після звільнення з полону він деякий час продовжував свою роботу. Виїхав з окупованої території 22 червня 2022 року. Після призначення ОСОБА_8 головою ВЦА, стало відомо, хто та які зайняв посади в адміністрації окупаційної влади, у тому числі стало відомо, що ОСОБА_5 зайняв посаду начальника відділу агропромислового комплексу. Він кожного дня проходив повз будівлі адміністрації селища та бачив там ОСОБА_5 та його автомобіль з наліпкою «Таврийская губерния», бачив як останній спілкується з іншими особами, які зайняли посади в органах окупаційної влади. Приблизно у травні 2022 року біля будівлі адміністрації він спілкувався з мешканцем смт Михайлівка ОСОБА_12 , який був приватним підприємцем. В цей час до них підійшов ОСОБА_5 та повідомив, що він є начальником агропромислового комплексу, та висунув до ОСОБА_13 вимогу, щоб той перереєструвався як приватний підприємець за законами РФ. Також у соціальних мережах, зокрема, на каналі « ІНФОРМАЦІЯ_4 » він бачив на фотографіях ОСОБА_5 з представниками окупаційної влади. Характеризує його як хитрого чоловіка, пристосуванця, який завжди був противником української влади. Вважає, що останній зайняв посаду добровільно, в його діях жодного примусу не вбачалось.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що він займає посаду секретаря Михайлівської селищної ради Василівського району Запорізької області. ОСОБА_5 знає як мешканця смт. Михайловка. Селище було окуповано зс РФ приблизно 28.02.2022р., після цього почалося створення органів окупаційної влади. Окупаційна адміністрація селища була створена в квітні 2022 року, головою військово-цивільної адміністрації смт. Михайлівка було призначено ОСОБА_15 , який набрав свою команду, в яку входив ОСОБА_5 , якого було призначено на посаду начальника відділу агропромислового комплексу. На початку травня 2022 року він зустрів ОСОБА_5 та останній запропонував йому працювати в адміністрації окупаційної влади, повідомив про необхідність все переоформити за законами РФ, у тому числі право власності на нерухомість. Йому також відомо, що ОСОБА_5 спілкувався з його співробітниками і питав у них про службові документи. Також ОСОБА_5 збирав мешканців селища та пропонував їм перереєструватись за законами РФ та сплачувати податки. Також бачив, як ОСОБА_5 спілкувався з військовими РФ, це відбувалось без примусу, добровільно. Посаду ОСОБА_5 також зайняв добровільно. З соціальних мереж, зокрема з каналу « ІНФОРМАЦІЯ_4 » йому також відомо, що ОСОБА_5 , який працює в окупаційній адміністрації, приймає участь на нарадах. Сам він пробув у полоні зс РФ три місяця, а потім його 25.09.2022р. «депортували» на територію України.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що він є мешканцем смт Михайлівка Василівського району Запорізької області та знає ОСОБА_5 як мешканця смт Михайлівка. Після окупації селища зс РФ, приблизно у березні 2022 року була створена окупаційна адміністрація, яку в подальшому очолив ОСОБА_17 . Приблизно в травні 2022 року ОСОБА_5 приїхав на агрофірму, де свідок орендував приміщення, та повідомив йому, що він є начальником агропромислового комплексу та запропонував перереєструватись за законами РФ, якщо він хоче продовжувати працювати. Разом з ОСОБА_5 був його колега ОСОБА_18 , який теж з окупаційної адміністрації. При цьому ОСОБА_5 казав, що «Росія тут назавжди, Україна не повернеться», активно агітував за окупаційну владу.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що на початку збройної агресії РФ він мешкав у сусідньому з смт. Михайлівка селі Тимошівка Василівського району Запорізької області, 07.07.2022р. виїхав з окупаційної території. Йому від своїх батьків ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , які є мешканцями цього ж села, знають ОСОБА_5 та наразі перебувають на тимчасово окупованій території, відомо, що після окупації смт. Михайлівка ОСОБА_5 привласнив собі агрофірму свого дядька, який виїхав на підконтрольну територію України, а потім пішов працювати в Михайлівську адміністрацію, яка була створена окупаційною владою, займався землею. Батьки розказали, що ОСОБА_5 забирає землі, якщо мешканці не бажають її переоформлювати за законами РФ. Він особисто з ОСОБА_5 не спілкувався, але знає його візуально.

Крім того, в ході судового розгляду дослідженні письмові докази, які були зібрані в ході досудового розслідування.

Так, з протоколу огляду від 14.02.2023р. судом встановлено, що за участю спеціаліста - судового експерта сектору комп`ютерно-технічних експертиз та телекомунікаційних досліджень Запорізького НДЕКЦ МВС України ОСОБА_21 , за участі свідка ОСОБА_10 , слідчим було оглянуто інформацію, розміщену у всесвітній мережі Інтернет, а саме в публікаціях на інформаційному каналі «Telegram» за запитом « ОСОБА_22 » відносно ОСОБА_5 . Під час проведення огляду встановлено, що 31.12.2022 о 20:46 год. на зазначеному каналі викладено повідомлення з текстом (мовою оригіналу): «ІНФОРМАЦІЯ_6.» та відповідно до пояснень свідка ОСОБА_10 , на запису другим зліва чоловіком є ОСОБА_5 , який також приймає участь в привітанні місцевих мешканців смт. Михайлівка в новим роком в складі окупаційної адміністрації.

Під час подальшого огляду зазначеного телеграм-каналу встановлено, що 03.12.2022 о 12:25 год. на ньому розміщено повідомлення із текстом «ІНФОРМАЦІЯ_7». При цьому свідок ОСОБА_10 пояснив, що на фотознімку, який прикріплено до зазначеного повідомлення присутній ОСОБА_5 , який знаходиться поруч із головою окупаційної адміністрації ОСОБА_24.

Під час подальшого огляду встановлено, що на зазначеному телеграм-каналі 20.11.2022 о 17:24 год. викладено повідомлення з текстом «ІНФОРМАЦІЯ_8». На фотознімку відповідно до слів свідка ОСОБА_10 праворуч від голови окупаційної адміністрації смт Михайлівка ОСОБА_23 знаходиться ОСОБА_5 .

В подальшому під час огляду встановлено, що у зазначеному телеграм-каналі 12.11.2022 о 08:23 год. викладено повідомлення із текстом «ІНФОРМАЦІЯ_9». Свідок ОСОБА_10 повідомив, що на фотознімку праворуч від голови окупаційної адміністрації ОСОБА_23 знаходиться ОСОБА_5 .

В подальшому під час огляду встановлено, що у зазначеному телеграм-каналі 29.10.2022 о 10:49 год. викладено повідомлення із текстом «ІНФОРМАЦІЯ_10». Свідок ОСОБА_10 повідомив, що на фотознімку праворуч від голови окупаційної адміністрації ОСОБА_23 знаходиться ОСОБА_5 .

Далі, під час огляду встановлено, що 11.08.2022 о 19:30 год. на зазначеному телеграм-каналі викладено повідомлення із текстом «ІНФОРМАЦІЯ_11». До зазначеного повідомлення прикріплено 2 фотографії із проведеної наради та свідок ОСОБА_10 пояснив, що на фотографії №1 четвертим зліва знаходиться ОСОБА_5 .

Під час подальшого огляду встановлено, що 06.08.2022 о 15:37 год. на зазначеному телеграм-каналі викладено повідомлення з текстом «ІНФОРМАЦІЯ_12». До повідомлення прикріплено відеозапис зазначеної зустрічі, на якому з 01хв.07 сек. по 01 хв.09 сек. поруч із ОСОБА_8 та іншими представниками окупаційної влади смт Михайлівка перебуває ОСОБА_5 , який стоїть 3-й праворуч, відповідно до пояснень свідка ОСОБА_10 .

Під час подальшого огляду встановлено, що 01.08.2022 о 19:12 год. на зазначеному телеграм-каналі викладено повідомлення з текстом «ІНФОРМАЦІЯ_13». До повідомлення прикріплено з фотографії і відповідно до пояснеyь свідка ОСОБА_10 на першій фотографії 4-м зліва знаходиться ОСОБА_5 .

З метою збереження отриманих даних та недопущення їх видалення з мережі Інтернет, здійснено повне збереження фрагменту чату Telegram-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_4 » у період з 31.07.2022 по 01.01.2023.

Додатком до протоколу огляду від 14.02.2023 є скопійовані файли із публікаціями каналу « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на флеш-накапичувачі «Mibrand 16 Gb», який був відтворений в судовому засіданні.

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.02.2023р., свідок ОСОБА_10 , в присутності двох понятих, серед пред`явлених йому на 4 фото чоловічих облич, впізнав на фото №4 ОСОБА_5 , який особисто пропонував йому перереєструвати підприємство за законами рф, збирав на ринку осіб та агітував на перереєстрацію та сплату податків за законами рф, а також особисто повідомив йому, що він працює в окупаційній адміністрації смт.Михайлівка на посаді начальника агропромислового комплексу.

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.02.2023р., свідок ОСОБА_16 , в присутності двох понятих, серед пред`явлених йому на 4 фото чоловічих облич, впізнав на фото №4 ОСОБА_5 , який особисто приїжджав до особи, у якої він орендує приміщення на території смт. Михайлівка та агітував його до перереєстрації за законами рф та сплати податків за законами та в бюджет рф. Він представився начальником агропромислового комплексу в адміністрації смт.Михайлівка.

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.02.2023р., свідок ОСОБА_26 , в присутності двох понятих, серед пред`явлених йому на 4 фото чоловічих облич, впізнав на фото №4 ОСОБА_5 , якого особисто бачив на території ринку смт. Михайлівка, де вказана особа проводила агітаційні заходи серед місцевого населення з приводу перереєстрації за законами рф та сплати податків в бюджет рф.

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.02.2023р., свідок ОСОБА_14 , в присутності двох понятих, серед пред`явлених йому на 4 фото чоловічих облич, впізнав на фото №4 ОСОБА_5 , який особисто звертався до нього з пропозиціями щодо співпраці з окупаційною владою та закликами до перереєстрації земельних ділянок за законами рф та сплати податків за законами до бюджету рф.

Згідно з протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних систем від 03.07.2022р. за реєстр. №59/14/920т, проведеної на підставі ухвали слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 04.05.2022р. у кримінальному провадженні №0000192 від 30.04.2022р., під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії було отримано інформацію з електронних комунікаційних мереж мобільного телефону НОМЕР_1 , яким користується громадянин України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Зняття інформації з електронних комунікаційних мереж тривало з 04.05.2022 року по 02.07.2022 року. В якості додатку до вказаного протоколу зазначений DVD-R диск реєстр. №59/14/493т від 03.07.2022р.

Згідно з протоколом огляду від 21.02.2023р., слідчим проведено огляд інформації, яка міститься на оптичному носії інформації DVD-R диску реєстр. №59/14/493т від 03.07.2022р., що є додатком до протоколу за результатами проведення НСРД - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж №59/14/920т від 03.07.2022р. (які були розсекречені у встановленому законом порядку актом №59/14/182дск від 11.10.2022р.) у кримінальному провадженні №0000192 від 30.04.2022р.

Так, проведеним оглядом встановлено, що на вказаному оптичному носії інформації міститься папка із назвою «ІНФОРМАЦІЯ_14», в якій містяться папки за кожний день із записами розмов за вказаний період, зафіксовані з мобільного телефону, зареєстрованому на абонентський номер оператора мобільного зв`язку НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_8 із номером НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_5 , які відбулись на території смт. Михайлівка Василівського району Запорізької області.

Вказана папка із назвою «ІНФОРМАЦІЯ_14» записана на DVD-R «Me-Media 16x», який долучено до протоколу як додаток №1 та був відтворений в ході судового розгляду.

Дозвіл на використання у даному кримінальному провадженні інформації, яка міститься у протоколі за результатами НСРД - зняття інформації з електронних інформаційних систем №59/14/9920т від 03.07.2022р. та додатку до нього DVD-R диску №59/14/493т від 03.07.2022р., а також процесуальних документах, на підставі яких отримана вказана інформація, а саме клопотання слідчого №59/14/К-518т від 02.05.2022р. та ухвали Запорізького апеляційного суду від 04.05.2022р., отриманих і складених під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000192 від 30.04.2022р. та виділених до матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001109 від 04.07.2022, надано на підставі ухвали слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 23.03.2023р. (ЄУН 4807/1346/23).

Згідно з вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.02.2023р., який набрав законної сили 16.03.2023р., ОСОБА_8 визнаний винуватим та засуджений за ч.5 ст.111-1 КК України.

Згідно з даними особової карти ОСОБА_5 з Державної міграційної служби України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документований паспортом громадянина України та паспортом громадянина України для виїзду за кордон.

Дослідивши всебічно, повно, об`єктивно та неупереджено всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожний із зазначених доказів з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 111-1 КК України, знайшла своє повне підтвердження в ході судового провадження.

Так, суд бере до уваги показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , які підтверджують факт добровільного та свідомого зайняття ОСОБА_5 посади начальника агропромислового відділу в окупаційній адміністрації держави агресора на тимчасово окупованій території України, а саме в смт. Михайлівка Василівського району Запорізької області - у т.з. «Военно-гражданской администрации пгт.Михайловка», а також здійснення ним пропагандиських заходів, спрямованих на підвищення іміджу окупаційної влади держави-агресора, схиляння місцевих мешканців до перереєстрації документів за законодавством держави-агресора РФ та подальшої сплати податків на користь РФ тощо.

Покази цих свідків суд вважає логічними, послідовними, повними, конкретними та такими, що узгоджуються між собою, а також з показами свідка ОСОБА_11 про зайняття ОСОБА_5 посади в окупаційній адміністрації смт. Михайлівка, яка пов`язана із питаннями по землі.

Суд відхиляє доводи захисника адвоката ОСОБА_4 про недопустимість як доказів показів цього свідка з підстав, що вони ґрунтуються на чужих словах, оскільки показання вказаного свідка мають значення для з`ясування обставин, на доведення яких вони надані. При цьому суд враховує відсутність зацікавленості свідка в оговорюванні обвинуваченого та неможливість допиту осіб, які надали такі пояснення свідку - його батьків, враховуючи, що вони є мешканцями с. Тимошівка, яке знаходиться поряд з смт Михайлівка Василівського району Запорізької області, та наразі перебувають на тимчасово окупованій території. Водночас, такі покази свідка ОСОБА_11 не є єдиними та вирішальними доказами у цій справі.

Не довіряти показам усіх вказаних свідків у суду немає підстав, оскільки обставин, що вони оговорюють обвинуваченого, зокрема, їх перебування в особистих неприязних стосунках з обвинуваченим, судом не встановлено. Свідки були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві пояснення та надали суду покази під присягою.

Те, що вказані свідки не бачили ОСОБА_5 безпосередньо на робочому місці в самій окупаційній адміністрації, на що звертає увагу сторона захисту, не спростовують обставин, встановлених судом під час судового розгляду.

Крім того, покази усіх свідків узгоджуються з письмовими доказами, зокрема, з відомостями, які містяться:

у протоколі огляду від 14.02.2023р. з доданим до нього флеш-накопичувачем щодо огляду розміщеної на каналі «Telegram» за запитом « ОСОБА_22 » інформації, яка включає відео та фотозображення з привітаннями «ІНФОРМАЦІЯ_15», у т.ч. з начальниками відділів, робочі візити «ІНФОРМАЦІЯ_16 », на яких свідок ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_5 серед інших присутніх представників окупаційної адміністрації смт Михайлівка;

у протоколі за результатами проведення НСРД від 03.07.2022р. та у протоколі огляду від 21.02.2023р. з доданим до нього DVD-R диском, на яких зафіксовані розмови службового характеру між головою окупаційної адміністрації смт.Михайлівка ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 ;

у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.02.2023р., відповідно до якого свідок ОСОБА_10 серед пред`явлених фото впізнав ОСОБА_5 , який особисто пропонував йому перереєструвати підприємство за законами рф, збирав на ринку осіб та агітував на перереєстрацію та сплату податків за законами рф, а також особисто повідомив йому, що він працює в окупаційній адміністрації смт.Михайлівка на посаді начальника агропромислового комплексу;

у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.02.2023р., відповідно до якого свідок ОСОБА_16 серед пред`явлених фото впізнав ОСОБА_5 , який особисто приїжджав до особи, у якої він орендує приміщення на території смт. Михайлівка та агітував його до перереєстрації за законами рф та сплати податків за законами та в бюджет рф, представився начальником агропромислового комплексу в адміністрації смт.Михайлівка;

у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.02.2023р., відповідно до якого свідок ОСОБА_26 серед пред`явлених фото впізнав ОСОБА_5 , якого особисто бачив на території ринку смт. Михайлівка, де він проводив агітаційні заходи серед місцевого населення з приводу перереєстрації за законами рф та сплати податків в бюджет рф;

у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.02.2023р., відповідно до якого свідок ОСОБА_14 впізнав ОСОБА_5 , який особисто звертався до нього з пропозиціями щодо співпраці з окупаційною владою та закликами до перереєстрації земельних ділянок за законами рф та сплати податків за законами до бюджету рф.

Оцінюючи вказані докази, суд приходить до висновку, що вони є належними та допустимим, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, та отримані в порядку встановленому КПК України, відомості, що містяться в них, повністю узгоджуються між собою. Підстав сумніватися в правдивості, достовірності та об`єктивності вказаних доказів у суду немає, тому він приймає їх за основу при ухваленні цього вироку.

Судом не встановлено таких доказів, на яких ґрунтується доказування вини обвинуваченого ОСОБА_5 , які були б отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини.

Версія сторони захисту щодо відсутності доказів зайняття ОСОБА_5 посади начальника агропромислового комплексу в окупаційній адміністрації смт.Михайловка спростовується сукупністю досліджених судом вищевказаних доказів.

Також суд враховує, що на свідомий і добровільний характер дій обвинуваченого з зайняття такої посади вказує сам характер таких дій, їх послідовність, тривалість у часі та динаміка розвитку.

Суд вважає, що обвинувачений безумовно усвідомлював факт окупації та агресії з боку РФ та створення окупаційною владою адміністративних органів з метою подальшого утримання адміністративно-політичного контролю на захоплений військовим шляхом території смт Михайлівка, реалізації узурпованих владних повноважень. Зайняття посади в окупаційній адміністрації держави-агресора, створеній на тимчасово окупованій території в умовах збройного конфлікту та введеного воєнного стану здійснював свідомо, умисно, добровільно за власним волевиявленням.

В матеріалах провадження відсутні об`єктивні дані, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_5 , вчиняючи вказані дії, діяв не добровільно, виконував покладені окупаційною владою обов`язки, перебуваючи на посаді в окупаційній адміністрації, під безпосереднім психічним впливом або фізичним примусом, такі дії були необхідними для усунення небезпеки, що безпосередньо загрожувала йому чи охоронюваним законом правам його рідних, або суспільним інтересам чи інтересам держави тощо.

Також суд враховує і те, що обвинувачений ОСОБА_5 , маючи достатній життєвий досвід та рівень знань не міг не розуміти незаконності вчинених ним дій та можливості завдання своїми умисними діями шкоди державі Україна, між тим, заходів, спрямованих на виїзд з тимчасово окупованої території України, обвинувачений не вживав.

Отже, сукупністю вищевказаних досліджених судом доказів поза розумним сумнівом підтверджується те, що ОСОБА_5 , будучи громадянином України, добровільно, за власним волевиявлення та свідомим вибором, перебуваючи на території смт.Михайлівка Василівського району Запорізької області, яке з 28.02.2022 є тимчасово окупованою зс РФ територією України, діючи умисно, достовірно усвідомлюючи та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, погодившись у кінці квітня 2022 року на пропозицію невстановлених представників окупаційної влади, зайняв посаду начальника агропромислового відділу в окупаційній адміністрації держави-агресора «военно-гражданская администрация пгт Михайловка», створеній представниками держави-агресора, та виконував організаційно-розпорядчі функції у вищевказаному органі.

При цьому, суд не покладає в обґрунтування даного вироку в якості доказів вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, наступні матеріали та процесуальні документи, що надані стороною обвинувачення: витяг з ЄРДР, повідомлення про підозру та виклик до слідчого ОСОБА_5 , постанову про оголошення у розшук підозрюваного ОСОБА_5 , повістки про виклик підозрюваного, постанову про доручення призначити захисника для здійснення безоплатної правової допомоги у кримінальному провадженні, доручення про надання безоплатної правової допомоги, оскільки за своїм змістом вказані документи не містять ознак доказів, що мають значення для вирішення кримінального провадження, а лише засвідчують відповідність окремих проведених слідчих та процесуальних дій вимогам закону та належними особами.

Суд вважає, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні було проведено уповноваженими посадовими особами з дотриманням правил та процедур, встановлених для проведення слідчих дій. У суду немає сумнівів в його об`єктивності та достовірності, а добуті в його ході докази які є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою, і в достатній мірі підтверджують вину обвинуваченого в скоєнні вказаного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим суд приймає їх за основу при постановленні даного вироку.

Отже, суд вважає встановленим та доведеним, що своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 111-1 КК України, а саме добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, а саме в окупаційній адміністрації держави-агресора, у вчиненні якого суд визнає його винуватим.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, у відповідності до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який належить до категорії тяжких злочинів проти основ національної безпеки України. Такі злочини є найбільш суспільно небезпечними посяганнями. Їх родовим об`єктом є суспільні відносини, які забезпечують державну безпеку, конституційний лад, суверенітет, територіальну недоторканість, обороноздатність, тобто основи національної безпеки України. Іншими словами, родовим об`єктом цих злочинів є суспільні відносини, що забезпечують саме існування України як суверенної, незалежної, демократичної, соціальної і правової держави.

Також суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який одружений, має неповнолітню доньку 2012 року народження, раніше не судимий, під наглядом лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлені.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

З урахуванням вищевикладеного, дотримуючись принципу співмірності та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючої покарання обставини, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень призначити покарання у вигляді позбавлення волі, яке слід обрати в межах строку, визначеного санкцією ч.5 ст.111-1 КК України, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління та місцевого самоврядування, із застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.

При цьому суд враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 22.05.2018р. по справі №753/18479/16-к (провадження №51-520км18) та постанові Верховного Суду від 21.06.2022р. по справі №171/869/21 (провадження №51-838км22) в частині можливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, в тому числі і до осіб, які на час вчинення зазначеного кримінального правопорушення не займали офіційно певні посади та не займалися офіційно певною діяльністю, з огляду на положення, передбачені ст. 55 КК України.

В даному випадку суд вважає, що буде справедливим та співмірним покарання особі, яка визнана винуватою у здійсненні колабораційної діяльності, яке унеможливить певний період часу у майбутньому бути представником державної влади в Україні та займати посади в органах місцевого самоврядування.

При цьому, з огляду на вчинення ОСОБА_5 суспільно-небезпечного кримінального правопорушення у сфері злочинів проти основ національної безпеки України, а також відсутність обставин, передбачених ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 неможливо без ізоляції від суспільства і призначене покарання він повинен відбувати реально. Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, а також для застосування положень ст. 69 КК України, суд в даному випадку не знаходить.

Призначення вказаного покарання ОСОБА_5 на переконання суду, є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним та іншими особами кримінальних правопорушень, а також буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, тяжкості скоєного, обставинам кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, а також не тільки меті покарання, а й меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.

Вирішуючи питання про запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 суд, вважає необхідним обраний обвинуваченому слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16.03.2023р. запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 у вигляді позбавлення волі слід обраховувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто із дня фактичного його затримання.

Арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_5 , накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06.03.2023р., а саме на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 та квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , з огляду на призначення йому додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, не скасовується.

Цивільний позов не заявлявся. Речові докази і процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, та призначити йому покарання за даною статтею у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління та місцевого самоврядування на строк 12 (дванадцять) років, з конфіскацією всього належного йому майна.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування основного покарання ОСОБА_5 слід рахувати з моменту його затримання на виконання цього вироку.

Строк додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління та місцевого самоврядування, ОСОБА_5 слід рахувати з моменту відбуття основного покарання.

Вирок суду може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд міста Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо вирок не було скасовано, він набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.

Суддя ОСОБА_1