Сарненський районний суд
Рівненської області
_________________________________________________
Справа № 572/4453/23
Провадження № 1-кс/572/1265/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2023 року м.Сарни

Слідчий суддя Сарненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000275 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Органом досудового розслідування СВ Сарненського районного відділу поліції головного управління Національної поліції в Рівненській області здійснюється досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000275 від 01.04.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Прокурор Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до Сарненського районного суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене 21.10.2023року майно, а саме:

- автомобіль марки «DAIHATSU SIRION» р.н.з. НОМЕР_1 на праві власності належить ОСОБА_4 , жительки АДРЕСА_1 , у фактичному користуванні перебуває в громадянина ОСОБА_7

- мобільний телефон марки Redmi Note 7» з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Водафон» - НОМЕР_2 ІМЕІ: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , банківська картка банку «А-банк» № НОМЕР_5 перебували у фактичному користуванні ОСОБА_7 .

Відповідно до клопотання, встановлено, що 01 червня 2023 року приблизно о 13 год. 59 хв., ОСОБА_7 перебуваючи в лісовому масиві, що неподалік вул.Гоголя в м.Сарни, переслідуючи корисливий мотив, спрямований на незаконне збагачення за рахунок незаконного збуту психотропних речовин, обіг яких відповідно до положень вимог ст.ст. 7, 12, 17, 19, 20, 23, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» на території України обмежено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи незаконно, всупереч вимогам Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №589 від 03.06.2009, Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», не маючи передбаченого законом дозволу (ліцензії) на здійснення діяльності, пов`язаної із культивуванням рослин, розробленням, виробництвом, виготовленням, зберіганням, перевезенням, пересиланням, придбанням, реалізацією (відпуском), ввезенням на територію України, вивезенням з її території, транзитом через територію України, використанням, знищенням наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, включених до переліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, незаконно збув особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_8 за 1500 гривень порошкоподібну речовину, котра знаходилась в згортку з 20-ти гривневої купюри, яка є психотропною речовиною PVP, яка відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, масою 0,474 г., яку ОСОБА_7 до цього незаконно зберігав з метою збуту при собі.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме у незаконному зберіганні з метою збуту та незаконному збуті особливо небезпечної психотропної речовини.

Крім того, ОСОБА_7 , повторно, 21 жовтня 2023 року приблизно о 12 год., перебуваючи в лісовому масиві, що на околиці м.Сарни, переслідуючи корисливий мотив, спрямований на незаконне збагачення за рахунок незаконного збуту психотропних речовин, обіг яких відповідно до положень вимог ст.ст. 7, 12, 17, 19, 20, 23, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» на території України обмежено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи незаконно, всупереч вимогам Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №589 від 03.06.2009, Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», не маючи передбаченого законом дозволу (ліцензії) на здійснення діяльності, пов`язаної із культивуванням рослин, розробленням, виробництвом, виготовленням, зберіганням, перевезенням, пересиланням, придбанням, реалізацією (відпуском), ввезенням на територію України, вивезенням з її території, транзитом через територію України, використанням, знищенням наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, включених до переліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, незаконно збув особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_8 за 2000 гривень поліетиленовий пакетик, в якому знаходилась психотропна речовина, яку ОСОБА_7 до цього незаконно зберігав з метою збуту при собі.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме у незаконному зберіганні з метою збуту та незаконному збуті особливо небезпечної психотропної речовини, вчиненому повторно.

Прокурор підтримав клопотання та просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно.

Власник майна ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 просять суд, клопотання задовольнити частково, не позбавляти власника майна права володіння вказаним транспортним засобом.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Суд дійшов до висновку, що з метою забезпечення збереження речових доказів, необхідно накласти арешт на транспортний засіб марки «DAIHATSU SIRION» р.н.з. НОМЕР_1 , без позбавлення права володіння; мобільний телефон марки Redmi Note 7» з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Водафон» - НОМЕР_2 ІМЕІ: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , банківську картку банку «А-банк» № НОМЕР_5 , що перебували у фактичному користуванні ОСОБА_7 , з позбавлення права володіння та користування вказаним майном, оскільки незастосування таких заходів може призвести до знищення чи відчуження, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Згідно положень ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання про арешт майна, слідчий суддя в ухвалі повинен зазначити заборону відчуження, розпорядження або користування та вказівку на таке майно. При цьому заборона використання майна чи заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у тих випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Так, відповідно до ч.11 ст. 170 КПК заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У Х В А Л И В:

Клопотання про арешт на тимчасово вилучене майно в кримінальному провадженні задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно: транспортний засіб «DAIHATSU SIRION» р.н.з. НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_4 , без позбавлення права володіння вказаним майном.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно: мобільний телефон марки Redmi Note 7» з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Водафон» - НОМЕР_2 ІМЕІ: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , банківську картку банку «А-банк» № НОМЕР_5 , що перебували у фактичному користуванні ОСОБА_7 , з позбавлення права володіння та користування вказаним майном.

Копію ухвали надіслати заінтересованим особам.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали суду буде оголошено 07.11.2023 року о 08 год. 45 хв.

Слідчий суддя: