Справа № 720/2421/23
Провадження № 1-кп/720/169/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

перекладача ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0002755 від 24 липня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, молдована, із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2023 року близько 22 години 00 хвилин, в період воєнного стану, ОСОБА_6 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння навпроти домоволодіння, яке розташовано по АДРЕСА_2 , переконавшись, що його дії є непоміченими, підійшов до автомобіля марки «Опель», державний номерний знак НОМЕР_1 , який був припаркований біля вказаного господарства та належить ОСОБА_7 , де з метою реалізації свого злочинного умислу, який був спрямований на особисте збагачення, таємно відчинив передні водійські двері вищевказаного автомобіля, проник до салону, звідки викрав грошові кошти в сумі 1714 гривень, 100 доларів США та 20 Євро, що відповідно до курсу НБУ станом на 23 липня 2023 становить 4475 гривень 60 копійок, після чого втік з місця вчинення крадіжки та з викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_8 на загальну суму 6189 гривень 60 копійок.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч. 4 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

Обвинувачений в судовому засіданні винним себе визнав повністю і показав, що 23 липня 2023 року будучи п`яним, підійшов до автомобіля «Опель», який був припаркований біля господарства ОСОБА_8 в с. Костичани Чернівецького району, відкрив двері та викрав з салону автомобіля грошові кошти, а саме 120 доларів, євро та 1714 гривень й поклавши їх до кишені своєї куртки вийшов з автомобіля та розпорядився викраденим на свій розсуд. Після приїзду працівників поліції добровільно повернув викрадене потерпілій. У вчиненому щиро розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_8 направила до суду заяву, в якій вказала, що претензій до обвинуваченого не має, оскільки останній відшкодував їй завданні збитки.

Враховуючи, що обвинувачений свою вину визнав повністю, суд з урахуванням думки учасників судового розгляду в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України вважає недоцільним дослідження інших доказів про вищевказані обставини справи, оскільки такі обставини ніким не оспорюються.

Суд, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні таємного викрадення майна ОСОБА_8 повністю доказана та його дії органом досудового слідства вірно кваліфіковані за ст. 185 ч. 4 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

При цьому, при кваліфікації дій обвинуваченого слід врахувати, що відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в послідуючому був неодноразово продовжений, в тому числі Указом Президента України № 254/2022 від 01 травня 2023 року з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

При вирішенні питання про призначення покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, дані про винну особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що обвинувачений раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання, потерпіла не має претензій до нього, перебував на обліку у лікаря психіатра із діагнозом легка розмова відсталість із розладами поведінки та психіки, до 01 травня 2013 року являвся інвалідом 3 групи, після чого мати категорично відломилась від інвалідності сина, що підтверджується наявною у справі довідкою КУ «Новоселицька центральна районна лікарня» № 1080 від 10 червня 2023 року, також перебуває на обліку у лікаря нарколога з 24 липня 2023 року.

Суд відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України визнає обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого добровільне відшкодування завданої шкоди, активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття, яке виразилось у тому, що він жалкує про скоєння ним правопорушення, засуджує свою протиправну поведінку, повністю визнав свою вину та в процесі досудового слідства давав правдиві показання, які сприяли органам правосуддя встановити істину по справі.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» судам треба мати на увазі, що наведений у ч. 1 ст. 66 КК перелік обставин, які пом`якшують покарання, не є вичерпним. При призначенні покарання суд може визнати пом`якшуючими й інші обставини, не зазначені в ч. 1 цієї статті. Визнання обставини такою, що пом`якшує покарання, має бути вмотивоване у вироку.

За вказаних обставин, в порядку ч. 2 ст. 65 КК України суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого той факт, що він страждає легкою розмовою відсталістю із розладами поведінки та психіки, у зв`язку із чим до 01 травня 2013 року являвся інвалідом 3 групи.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Щодо характеристики особи обвинуваченого, то відповідно до висновку психіатричної експертизи № 864 від 06 вересня 2023 року обвинувачений на даний час виявляє ознаки психічного розладу у формі легкої розумової відсталості, за своїм психічним станом він здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. На період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, обвинувачений ознак хронічного психічного захворювання та ознак будь-якого іншого, тимчасового, хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а виявляв ознаки психічного розладу у формі легкої розумової відсталості, він був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_6 на даний час примусового медичного лікування не потребує.

З досудової доповіді органу пробації від 07 листопада 2023 року, складеної в порядку ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, вбачається, що імовірність вчинення обвинуваченим повторного правопорушення середня, ризик для суспільства середній. Зважаючи на поведінку обвинуваченого, його спосіб життя, морально-духовний стан, уповноважений орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів.

Враховуючи у сукупності дані про особу обвинуваченого та ступень тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, виходячи з загальних засад призначення покарання, принципу його законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації, та приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_6 щиро покаявся, активно посприяв у розкритті злочину, добровільно відшкодував завдану шкоду та потерпіла не має до нього претензій, страждає легкою розмовою відсталістю із розладами поведінки та психіки, у зв`язку із чим до 01 травня 2013 року являвся інвалідом 3 групи, суд визнає дані обставини винятковими, які істотно знижують ступень тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину та вважає, що мінімальна міра покарання за ч. 4 ст. 185 КК України не відповідає тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та його особі, у зв`язку із чим, приходить до висновку про доцільність призначення йому покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та орган пробації дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, суд вважає за доцільне призначити йому міру покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, у виді позбавлення волі та звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави, а долю речових доказів кримінального провадження слід вирішити в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України та із застосуванням ст. 69 КК України призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази кримінального провадження:

- грошові кошти в сумі 100 доларів США, 20 Євро та 1714 гривень, які зберігаються у потерпілої ОСОБА_8 , після набрання вироком законної сили, вважати повернутими власнику;

- ДВД-диски із відеозаписом з камер спостереження магазину «Ксюша», які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили, залишити у справі.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз по справі в розмірі 1434 (однієї тисячі чотириста тридцять чотири) гривень.

На вирок може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів через райсуд з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1