Справа № 372/6297/23
Провадження 1-кп-133/24
ухвала

08 січня 2024 року Обухівський районний суд Київської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області в місті Обухів Київської області матеріали кримінального провадження № №0001631 від 11.07.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

встановив

08 січня 2024 року під час судового розгляду в кримінальному провадженні захисником ОСОБА_4 подано клопотання про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

В обґрунтування клопотання покладена зміна обставин, яка відбулася із дати останнього продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 18.12.2023 року строком на 60 діб. Зміна обставин полягає у новоз`явленій можливості ОСОБА_5 перебувати на домашньому арешті за адресою проживання громадянина ОСОБА_6 в с. Красна Слобідка Обухівського району, який доводиться обвинуваченому близьким родичем, і за власною ініціативою звернувся до суду із цією пропозицією.

Допитаний в судовому засіданні громадянин ОСОБА_6 пояснив, що він є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування. В зв`язку із тим, що обвинувачений ОСОБА_5 доводиться йому двоюрідним братом, в них склалися дружні стосунки, він, керуючись добрими намірами, висловив суду згоду на надання в якості місця проживання ОСОБА_5 приміщення свого будинку за вищевказаною адресою. На запитання суду ОСОБА_6 пояснив, що проживає один, має стабільний неофіційний дохід, наркотичні засоби не вживає, вважає, що зможе чинити позитивний вплив на обвинуваченого, забезпечивши належну процесуальну поведінку останнього.

Прокурор категорично заперечив проти задоволення вказаного клопотання, зазначивши, що станом натепер збережені всі ризики, зазначені в ухвалі суду від 18.12.2023 року, якою строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжений до 15.02.2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Користуючись вказаним правом сторона захисту звернулася до суду із вказаним клопотанням.

В зв`язку із тим, що стороною захисту у вказаному клопотання зазначені нові обставини, які не були відомі суду станом на 18.12.2023 року - день постановлення судового рішення про продовження тримання під вартою до 15.02.2024 року, суд відповідно до ч. 5 ст. 201 КПК України прийняв рішення розглянути клопотання по суті.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.

Зважаючи на вказані норми, суд 18.12.2023 року вирішив продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб.

При цьому одним із основних аргументів суду, який схилив його до задоволення клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою, і відмови від інших більш м`яких запобіжних заходів, став відсутність у обвинуваченого постійного місця проживання, що, в свою чергу, підсилювало ризики неналежної процесуальної поведінки.

Проте, відповідно до вимог пункту 3 статті 5 Конвенції суд не повинен обґрунтовувати ухвали про тримання під вартою стереотипними формулюваннями без розгляду конкретних фактів або можливості застосування альтернативних запобіжних заходів (рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).

Зважаючи, що в судовому засідання 08.01.2024 року громадянин ОСОБА_6 звернувся до суду із ініціативою надати в якості місця проживання, і як наслідок потенційного місця домашнього арешту, ОСОБА_5 належний йому на праві власності житловий будинок, вищевказаний аргумент втратив свою попередню впливовість.

Суд переконався, що ОСОБА_6 проживає за адресою належного йому на праві власності житлового будинку один, отже його рішення не конфліктуватиме із правами та інтересами інших осіб. ОСОБА_5 доводиться йому двоюрідним братом (вказаний факт підтверджений зі слів ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ), про образ життя та попередні судимості ОСОБА_5 він обізнаний і не вважає це перешкодою для сумісного проживання.

Оцінивши нові обставини, суд вже не може констатувати, що лише тримання під вартою, як запобіжний захід, здатний запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Цілодобовий домашній арешт, на застосування якого наполягає сторона захисту, виходячи із специфіки його відбування, також здатний в повній мірі виключити незаконний вплив на свідків.

Ризик знищення, приховання або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, передбачений п. 2 ч 1 ст. 177 КПК України, зважаючи на стадію кримінального провадження втратив свою актуальність.

Суд не ігнорує чисельні попередні судимості ОСОБА_5 , в тому числі і за злочини, пов`язані із незаконним обігом наркотичних засобів, відсутність міцних соціальних зв`язків, офіційного працевлаштування, які підвищують ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, продовження злочинної діяльності, проте не вважає, що це повинно бути єдиним критерієм, який виправдуватиме обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. І більш того, якщо спиратися тільки на ретроспективні чинники, це призведе до непропорційного впливу минулих кримінальних правопорушень, покарання за які відбуті ОСОБА_5 , і переслідування щодо яких державою припинено, на обставини нового інкримінованого правопорушення.

Оцінюючи потенційну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 суд також звернув увагу, що останнім повністю відбутий трирічний іспитовий строк за вироком від 28.02.2020 року, що також свідчить на користь ОСОБА_5 дотримуватися процесуальної дисципліни.

Суд також продовжує вживати заходів для витребування із СІЗО медичної документації за результатами медичного обстеженні ОСОБА_5 , про яке він повідомив під час підготовчого провадження. В разі підтвердження діагнозу, повідомленого ОСОБА_5 суду, стан здоров`я обвинуваченого також може стати фактором, який впливатиме на подальший хід судового розгляду.

Доводи прокурора про неможливість врахування стану здоров`я ОСОБА_5 , оскільки вони не підтверджені належними доказами, суд вважає необґрунтованими. Обмеженість можливостей ОСОБА_5 в умовах ізоляції в ізоляторі тимчасового перебування, є об`єктивною перешкодою для виконання обов`язку надати належні медичні документи суду. Прокурор, в свою чергу, як представник органу держави, незважаючи на вже повторюванні твердження обвинуваченого ОСОБА_5 про наявність в нього тяжкого захворювання, діагностованого в СІЗО, не вжив дій для перевірки вказаної інформації і обрав позицію наполягати на її «недоведеності».

Підсумовуючи наведене, суд прийшов до висновку, що позиція сторони захисту, висловлена в клопотання про зміну запобіжного заходу, переконлива і заслуговує на її врахування.

Керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 33, 179, п.5 ч.3 ст.314, ст.ст. 314-1, 315, 316 КПК України, суд, -

ухвалив

Клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відносно обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки:

- прибувати на виклики до суду; не відлучатися із місця визначення домашнього арешт за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду цілодобово; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватись від будь-якого спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Визначити строк дії ухвали до 06 березня 2024 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Обухівську окружну прокуратуру Київської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1