Справа № 299/2197/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.10.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/542/22 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 23.08.2022.

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, з вищою освітою, одружений, на утриманні якого перебуває одна неповнолітня дитина, приватний підприємець, несудимий, засуджений:

- за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_6 звільнено від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Згідно вироку ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_6 14.04.2020 близько 13 год 20 хв, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , під час розмови з ОСОБА_9 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, які можуть настати після їх вчинення, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, пов`язаних з образливими (на думку обвинуваченого) висловлюваннями в його бік ОСОБА_9 , з метою спричинення тілесних ушкоджень, підійшов до ОСОБА_9 та наніс йому два удари кулаками правої та лівої рук в обличчя. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: синця на шкірних покривах верхньої губи справа, крововиливу на слизовій оболонці верхньої і нижньої губ справа, синця на шкірних покривах нижньої губи зліва та крововиливу на слизовій оболонці нижньої губи зліва. Тілесні ушкодження у вигляді синців та крововиливів на шкірних покривах та слизовій оболонці губ ОСОБА_9 мали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш як 6 днів і за цією ознакою у відповідності п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень»,

-2-

затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я або незначної стійкої втрати працездатності.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 просить вирок суду від 23.08.2022 скасувати, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає проте, що вирок щодо ОСОБА_6 є незаконним, необгрунтованим та невмотивованим і підлягає скасуванню через неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у вироку фактичним обставинам кримінального провадження. Звертає увагу, що судом безпідставно надано перевагу показанням свідка ОСОБА_10 , оскільки така є зацікавленому особою, так як перебуває в сімейних стосунках з потерпілим. До того показання даного свідка під час судового розгляду, які хоч і узгоджуються з показаннями потерпілого, натомість істотно різняться з показаннями, даними нею під час досудового розслідування. Також, на думку захисника, суд у своєму вироку посилається на заяву про вчинення кримінального правопорушення, яка не є доказом та не підтверджує обставини, вказані у обвинувальному акті, а показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не підтверджують і не спростовуються будь-які обставини кримінального правопорушення, оскільки вказані свідки були викликані й допитані за клопотання сторони захисту, оскільки такі були залучені в якості понятих при проведенні слідчого експерименту та їхні підписи наявні в протоколах. Більш того, судом проігноровано той факт, що вказані свідки під час слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_10 взагалі не заходили до будинку по АДРЕСА_2 , що ставить під сумність достовірність протоколу слідчого експерименту. Вважає, що суд здійснив вибіркову оцінку доказів та взагалі не дав належної оцінки протоколу слідчого експерименту від 13.06.2020, проведеного зі свідком ОСОБА_13 , висновку судово-медичної експертизи № 55 від 15.04.2020, висновку судової медичної експертизи № 56 від 17.04.2020, висновку судової медичної експертизи № 77 від 29.05.2020, показанням свідка ОСОБА_13 , які суд безпідставно визнав недостовірними. При цьому суд безпідставно надав перевагу одному висновку судово-медичної експертизи № 25 від 05.06.2020, при цьому не аналізуючи його змісту, а лише дублюючи його підсумкову частину. Свідок ОСОБА_13 повністю спростував обставини, викладені в обвинувальному акті, які підтвердив в ході проведеного з ним слідчого експерименту, однак суд вибірково оцінив протокол та не врахував долучені до нього фотознімки. Таким чином, суд за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, в судовому рішенні не зазначив, чому ним взято до уваги одні докази та відкинуто інші, у зв`язку з чим дійшов до хибного висновку про те, що тілесні ушкодження у потерпілого виникли саме у зв`язку з діями обвинуваченого та є виключно припущеннями. Також захисник наголошує на неможливості розгляду кримінального провадження за обвинувальним актом, оскільки такий складений не уповноваженою особою, так як повідомлення особі про підозру здійснено неналежним суб`єктом, а досудове розслідування здійснювалось поза межами процесуальних строків та не уповноваженою особою. Також судом в порушення вимог ст. 288 КПК України, не роз`яснено про закінчення на момент розгляду кримінального провадження строків давності, передбачених ст. 49 КК України та про право на подачу клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Також судом без достатніх підстав відмовлено стороні захисту у проведенні слідчих дій зі свідком ОСОБА_10 . Окрім того, судом безпідставно відмовлено в задоволенні заяви про відвід судді ОСОБА_14 , оскільки його дії під час розгляду кримінального провадження містять ознаки упередженості. Також суд першої інстанції допустив і інші порушення вимог

-3-

кримінального процесуального закону, оскільки провівши судові дебати, надавши обвинуваченому останнє слово та вийшовши до нарадчої кімнати, суд повернувшись знову поновив судове слідство та допитав повторно свідка ОСОБА_10 . Просить допитати обвинуваченого, свідка ОСОБА_13 , дослідити наступні документи: протокол слідчого експерименту від 13.06.2020, проведений зі свідком ОСОБА_13 , висновок судово-медичної експертизи № 55 від 15.04.2020, висновок судової медичної експертизи № 56 від 17.04.2020, висновок судової медичної експертизи № 77 від 29.05.2020, повідомлення про підозру від 15.06.2020, а також дослідити письмові пояснення свідка ОСОБА_9 від 14.04.4040, протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_10 від 25.05.2020, протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_9 .

25.10.2023 обвинувачений ОСОБА_6 подав до апеляційного суду письмову заяву про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.

Судове провадження розглядається за відсутності потерпілого ОСОБА_9 , неявка якого з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що потерпілий належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги на вирок суду, а також те, що від нього не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин його неявки.

Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та клопотання, думку прокурора, який заперечив проти задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за строками давності, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою кримінального правопорушення; 2) з дня вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; 3) особа не ухиляється від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового злочину певного ступеня тяжкості.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 19.11.2019 у справі № 345/2618/16-к, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

-4-

Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

Суд встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження - досудове розслідування, підготовче засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження у суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 309/1201/15-к).

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено апеляційним судом, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України 14.04.2020, за яке передбачене покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року та останній відноситься до кримінальних проступків (ч. 2 ст. 12 КК України). Тобто, на день розгляду апеляційної скарги минуло понад два роки з дня вчинення ОСОБА_6 вказаного кримінального правопорушення. Протягом цього строку останній не вчинив нового кримінального правопорушення та не ухилявся від слідства або суду, а тому строки давності закінчились.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України не визнав, а під час апеляційного розгляду подав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття відносно нього кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

За змістом ст. 284-288 КПК України, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 08.11.2018 у справі № 425/4506/15-к дотримання умов, передбачених ч. 1-3 ст. 49 КК України, є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності. Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою, котра подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

За приписами до ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, тому вважає за необхідне клопотання обвинуваченого задовольнити, вирок суду першої інстанції скасувати та звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 125 КК України від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження щодо нього, відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити.

-5-

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 417, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 23.08.2022 щодо ОСОБА_15 - скасувати.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України обвинуваченого ОСОБА_15 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо нього на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 417 КПК України,- закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді