Справа №345/5551/23
Провадження № 1-кп/345/378/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.10.2023 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000411від 26.04.2023 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованому в АДРЕСА_2 , раніше судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 вчинив умисні дії, що виразились у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та передачі у місця позбавлення волі наркотичного засобу.

ОСОБА_4 в порушення вимог Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» № 863-XVI від 08.07.1999, вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 №60/95-ВР із подальшими змінами та доповненнями, Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року №770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», із подальшими змінами та доповненнями, Наказу МОЗ України №188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» із подальшими змінами та доповненнями, вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним обігом наркотичних засобів, за наступних обставин.

Так, 20.04.2023 у м.Калуші в денну пору доби, (точний час, місце досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , знайшов дві таблетки, що містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено - бупренорфін, та зберігав при собі, а в подальшому переніс до місця свого фактичного проживання, що в АДРЕСА_1 . Таким чином здійснив незаконне придбання та незаконне зберігання наркотичного засобу з метою його подальшого збуту.

Того ж дня, близько 15.30 год. ОСОБА_4 перебуваючи в м. Калуш, за місцем свого фактичного проживання по АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, маючи умисел на передачу наркотичних засобів, упакував посилку з продуктами харчування, помістивши туди знайдені ним наркотичні засоби.

В подальшому, близько 16.00 год. ОСОБА_4 перебуваючи в м. Калуш біля будинку по АДРЕСА_1 через кур`єра ТзОВ «НоваПошта» передав вищевказану посилку з продуктами харчування та знайденим наркотичним засобом для відправлення з відділення №1 ТзОВ «НоваПошта», що в м. Калуші по вул. Каракая, 32 «а» до Державної установи «Коломийська виправна колонія № 41», розташованої за адресою: Івано-Франківська область, Коломийський р-н., Коломийської ТГ с. Товмачик, вул. Привокзальна, 30 засудженому ОСОБА_6 , таким чином, умисно незаконно передав у місця позбавлення волі наркотичний засіб обіг якого обмежено-бупренорфін.

25.04.2023 під час огляду вищевказаної посилки у Державній установі «Коломийська виправна колонія № 41» за адресою: Івано-Франківська область, Коломийський р-н., Коломийської ТГ с. Товмачик вул. Привокзальна, 30, яку адресовано засудженому ОСОБА_6 працівником установи було виявлено та в подальшому вилучено порошкоподібну речовину, що згідно висновку експерта від 27.07.2023 містить наркотичний засіб обіг якого обмежено-бупренорфін, кількість якого становить 0,0051 грама.

Таким чином, наявна достатня кількість доказів для обвинуваченняОСОБА_4 у вчиненні умисних дій, що виразились у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та передачі у місця позбавлення волі наркотичного засобу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

26.10.2023 року між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором Калуської окружної прокуратури ОСОБА_8 було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Також сторони погодили покарання, яке повинен понести обвинувачений - враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 щиро покаявся, беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), то сторони погоджуються на призначення покарання за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України - 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду, призначивши обвинуваченому визначену сторонами міру покарання, а також просить вирішити питання щодо речових доказів.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості. Також підтвердив, що угоду уклав добровільно і примусового тиску під час укладання угоди на нього не було.

Захисник ОСОБА_5 підтримала позицію свого підзахисного і також просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши думку учасників судового засідання, роз`яснивши сторонам провадження наслідки укладення та затвердження угоди відповідно до вимог ст. 473 КПК України, з`ясувавши в обвинуваченого чи цілком він розуміє права і обставини, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України і закону, переконавшись, що укладення сторонами даної угоди є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості, відповідає суспільним інтересам, суд вважає, що укладену між прокурором та обвинуваченим угоду про визнання винуватості слід затвердити з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно п. 2 ст. 474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ним угоди.

Так, згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, визначених ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Встановлено, що укладення угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості є добровільним. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України. Підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ст. 474 КПК України, відсутні. Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди обвинувачені та прокурор, передбачена санкцією інкримінованої обвинуваченому статті Кримінального кодексу України.

Судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковано згідно обвинувального акту та угоди про визнання винуватості за ч. 2 ст. 307 КК України.

При вирішенні питання про затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суспільну небезпеку вчиненого, дані про особу обвинуваченого, який знаходиться на «Д» обліку у лікаря нарколога з діагнозом опійна наркоманія, раніше неодноразову до кримінальної відповідальності притягувався, а також пом`якшуючі обставини, зокрема щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні малолітньої дитини, відсутність обтяжуючих обставин, та приходить до висновку, що узгоджене сторонами угоди покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Під час розгляду справи встановлено, що порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб не встановлено, затвердження даної угоди не суперечить інтересам суспільства.

Таким чином, під час підготовчого судового засідання встановлені законні підстави для затвердження угоди і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі ч.4 ст. 174 КПК України арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді слід скасувати.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Оскільки наявні підстави для застосування спеціальної конфіскації, тому що майно, а саме мобільний термінал марки TCL305і (5164D), IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 , був використаний як знаряддя кримінального правопорушення та зберігається у кімнаті для зберігання речових доказів Калуського РВП ГУНП в області, конфіскувати в дохід держави в порядку ст.ст. 96-1, 96-2 КК України.

Судові витрати за проведення Івано-Франківським НДЕКЦ МВС Українисудової експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів від 27.07.2023 - 956 грн.в даному кримінальному провадженні слід покласти на обвинуваченого.

До набрання даним вироком законної сили слід залишити в силі попередньо обраний ОСОБА_4 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, ст.ст. 100, 174, 314, 373, 374, 468, 469, 470, 472, 473, 474, 475, 476 КПК України, суд -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 жовтня 2023 року між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором Калуської окружної прокуратури ОСОБА_8 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання: за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України - 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

До набрання вироком законної сили залишити в силі попередньо обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк його перебування під вартою з 25.10.2023 12.00 год. до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Калуського міськрайонного суду по справі № 345/5221/23 від 16.10.2023.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 956,00 гривень витрат на проведення експертизи.

Речові докази:

-Поліетиленовий згорсток із білою порошкоподібною речовиною, яку упаковано в спец пакет №PSP1138188; бірку із посилки «Нова Пошта», де наявні дані відправника та одержувача - знищити.

Застосувати спеціальну конфіскацію майна, а саме Мобільний телефон марки TCL305і (5164D), IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 , із сім артками мобільного оператора ПрАТ «Київстар» із номером НОМЕР_3 та ПрАТ «ВФ Україна» із номером НОМЕР_4 та коробку від мобільного телефону TCL305і, які поміщено в спец пакет НПУ №WAR 1083680, - конфіскувати в дохід держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області, лише з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Головуючий