МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2023 р. Справа № 370/1311/23

Провадження № 1-кп/370/303/23

Макарівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участую прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду у смт Макарів Київської області кримінальне провадження №0000884 від 14.03.2023 року, за яким

ОСОБА_4 ,. ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженць с. Ситняки Макарівського району Київської області, українець, громадянин України, з середньо спеціальною освітою, одружений, пенсіонер, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , моб.тел: НОМЕР_1 , раніше не судимий, ,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно

якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України

«Про запобігання та протидії домашньому насильству», умисно вчинив систематичне

психологічне насильство по відношенню до своєї дружини ОСОБА_5 , що

призвело до її психологічних страждань.

Так, ОСОБА_4 з 03.10.2022 року перебуває на обліку відділення поліції №3

Бучанського РУП ГУНП в Київській області, як сімейний кривдник.

02.10.2022 року близько 06 год., 21.10.2022 року близько 17 год. 30 хв., 11.03.2023 року

близько 21 год. 53 хв., 12.03.2023 року близько 8 год., 12.03.2023 року близько 15 год. 50 хв.,

ОСОБА_4 , знаходячись по місцю свого проживання за адресою:

АДРЕСА_1 , вчинив насильство в сім`ї по

відношенню до своєї дружини ОСОБА_5 .

В подальшому, за скоєння в перелічені дні адміністративні правопорушення,

передбачених ч.1 та ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення -

вчинення насильства в сім`ї, відносно ОСОБА_4 працівниками ВП №3 Бучанського РУП

ГУНП в Київській області складені адміністративні протоколи та відповідно до постанов

Макарівського районного суду Київської області він визнаний винним та на нього накладено

стягнення у виді штрафу.

Разом з тим, 13.03.2023 року, ОСОБА_4 , не зробивши належних

висновків щодо припинення протиправної поведінки по відношенню до своєї дружини,

близько 7 години, перебуваючи по місцю свого проживання за адресою:

АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, з метою приниження

гідності своєї дружини ОСОБА_5 , з мотивів неповаги до неї, вчинив відносно

останньої домашнє насильство, тобто систематичне психологічне насильство, що виразилося

у безпричинних, не маючи на те підґрунтя словесних образах та висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, та погрозах фізичної розправи, приниження гідності, що призвело

до її психологічних страждань, оскільки у ОСОБА_5 відбулося накопичення емоційних

переживань в поєднанні з відповідальністю за безпеку свого життя, відчуття психологічної втоми, яке наповнило його стресогенними фактами у життєво значущих сферах життєдіяльності та душевних переживань у вигляді тривоги, страхів, емоційного напруження.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 ( з урахуванням зміни обсягу обвинувачення), вину у вчиненому визнав та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.

Так, ОСОБА_4 дав покази, що дійсно, у встановлені досудовим розслідуванням дні систематично вчиняв відносно своєї дружини психологічне насильство. Підтвердив події, встановлені досудовим розслідуванням щодо епізодів вчинення домашнього насильства. Причиною домашнього насильства вказав ревнощі. Покарання на розсуд суду.

У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини у скоєному, визнання учасниками провадження кваліфікації дій обвинуваченого та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, за згодою учасників провадження судом не досліджувалися.

Враховуючи викладене, суд визнає, що винуватість ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого йому діяння, доведена у судовому засіданні повністю і його дії суд кваліфікує за ст. 126-1 КК України, а саме в домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує суспільну небезпечність вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі його покарання обставини.

Згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 , за місцем проживання компрометуючих скарг не надходило, громадський порядок не порушує, зловживає алкогольними напоями. Згідно довідок Макарівської ЦРЛ за допомогою останніх 5 років до нарколога чи психіатра не звертався. Раніше не судимий. Пенсіонер., ІІ група інвалідності.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого не встановлено.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Від потерпілої надійшла заява про розгляд справи за її вудсутність, у які просила суд обвинуваченого суворо не карати.

Санкція статті 126-1 КК України, а саме в домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, передбачає покарання у виді: громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до двох років.

Однак, до осіб, які досягнули пенсійного віку та інвалідів другої групи не може бути застосовані такі покарання: громадські роботи, виправні роботи, обмеження волі, довічне позбавлення волі.

Оскільки ОСОБА_4 є особою, яка досягла пенсійного віку та ІІ групу інвалідності, зазначені види покарання не можуть бути до нього застосовані.

На підставі викладеного суд вважає, що ОСОБА_4 , слід призначити покарання у межах санкції ст. 126-1 КК України у виді у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік.

Призначення такого покарання буде відповідати характеру скоєного кримінального правопорушення, його суспільній небезпеці, буде сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Суд, приймаючи до уваги відсутність судимостей, думку потерпілої, який на призначені суворого покарання не наполягала, характеристику обвинуваченого, вважає, що в даному випадку мета покарання, визначена у ст. 50 КК України, буде досягнута і без реального його відбування, а тому вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нових злочинів і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки.

Речові докази відсутні. Арешт на майно не накладався. Запобіжний захід не обирався. Цивільний позов у межах кримінального провадження не заявлявся. Судові витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки відповідно до п. 1, 2, ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Макарівський районний суд Київської області, в порядку, передбаченому ст. 393 КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених ст. 394 КПК України, у строки, встановлені ст. 395 КПК України.

Вирок набирає законної сили по закінченню строку на його апеляційне оскарження, якщо він не був оскаржений. В інакшому випадку - після його перегляду апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1