УХВАЛА

22 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 158/2694/21

провадження № 51-7006 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 22 березня 2023 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 14 серпня 2023 року щодо останнього,

встановив:

Вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 22 березня 2023 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків остаточно визначено покарання засудженому у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 14 серпня 2023 року, за результатами розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , вирок залишено без зміни.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 порушує питання про перегляд оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу захисника слід залишити без руху, встановивши йому строк для усунення недоліків, з огляду на таке.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Посилаючись на незаконність судових рішень особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

Як убачається із змісту касаційної скарги, вказуючи на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, захисник порушує питання про перегляд оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку.

Проте, на обґрунтування своїх вимог, фактично не погоджуючись із ухвалою апеляційного суду, між іншим, вказує на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду та оцінку доказів наданих судом першої інстанції, що відповідно до положень ст. 438 КПК України, не є підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Тобто, касаційний суд не перевіряє судові рішення в частині невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, а також неповноти судового розгляду.

Натомість, вказані обставини належать до предмету перевірки суду апеляційної інстанції в межах вимог апеляційних скарг.

Крім того, відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України, касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.

Однак, у касаційній скарзі захисника відсутнє належне формулювання його вимог яке б відповідало положенням ст. 436 КПК України.

Зазначення у прохальній частині скарги про скасування ухвали апеляційного суду і призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції та одночасно скасування вироку суду першої інстанції, не узгоджуються із повноваженням суду касаційної інстанції визначеними ст. 436 КПК України.

Крім того, слід звернути увагу захисника, що у скарзі є посилання на прізвище особи, яка не відноситься до оскаржуваних судових рішень.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою захисника.

Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення.

Враховуючи наведе, колегія суддів касаційного суду дійшла висновку, що касаційну скаргу захисника слід залишити без руху, надавши йому десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених недоліків.

При повторному зверненні до суду касаційної інстанції захисником має бути підтверджено, що він не пропустив цей строк.

Щодо клопотання захисника стосовно зупинення виконання вироку суду, колегія суддів зазначає, що вирішення даного питання можливе лише в разі прийняття касаційним судом рішення про відкриття касаційного провадження в порядку, передбаченому п. 4 ч. 1 ст. 430 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 22 березня 2023 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 14 серпня 2023 року щодо останнього залишити без руху, надавши скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вказаних у ній недоліків.

У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3