Справа № 372/5240/23
Провадження № 1-кп-387/23
В И Р О К

іменем України

25 грудня 2023 року Обухівський районний суд Київської області в складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 00001906 від 14.08.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Дубрівка Тетіївського району, Київської області, громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

13 серпня 2023 року, близько 14 години 20 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Hyundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Н-01 «Київ - Знам`янка», 700 метрів від міста Обухів, Київської області, в напрямку міста Кагарлик, порушуючи вимоги пункту 2.3 б), д) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі - Правила дорожнього руху), згідно з яким «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», пункту 10.1 Правил дорожнього руху, відповідно до якого «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» проявив самовпевненість та неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, перед зміною напрямку руху не переконалася у безпечності своїх дій, перетнувши лінію суцільні дорожньої розмітки, чим порушив вимоги підпункту 1.1. розділу 34 «дорожня розмітка» Правил дорожнього руху, згідно з яким «лінію 1.1. горизонтальної дорожньої розмітки перетинати забороняється», в наслідок чого виїхав на смугу зустрічного руху де здійснив зіткнення з автомобілем «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , яка рухалась в зустрічному напрямку, тобто в напрямку міста Обухів.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді: струсу головного мозку, рани вушної раковини, перелому 5-го ребра ліворуч, лівобічного пневматорексу, перелому поперекового відростку тіла 11 грудного хребця ліворуч. Виявлені тілесні ушкодження утворили від дії тупого (-их) твердого (-их) предмета (-ів) з обмеженою травмуючою поверхнею та за ступенем тяжкості відносяться до середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я понад 21 день за звичайного перебігу. Виявлені тілесні ушкодження могли утворитися за обставин вказаних в постанові слідчого від 14 вересня 2023 року, тобто при ДТП яка мала місце 13.08.2023 року і можуть знаходитись в причинному зв`язку з вищевказаною ДТП.

Грубе порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 2.3 б), д), 10.1 та вимог підпункту 1.1. розділу 34 «дорожня розмітка» Правил дорожнього руху перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення потерпілій ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, дав показання, які відповідають обставинам вчинення злочину за обвинуваченням, зокрема показав, що 13 серпня 2023 року, близько 14 години 20 хвилин, він керуював автомобілем марки «Hyundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Н-01 «Київ - Знам`янка», в напрямку міста Кагарлик, їхав по своїй смузі руху. В подальшому, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем втомобілем «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , яка рухалась в зустрічному напрямку, тобто в напрямку міста Обухів. Причину виїзду на зустрічну смугу руху не може пояснити. Автомобілі зазнали значних пошкоджень, Його автомобіль перебуває на штраф майданчику, тому просить суд компенсувати за рахунок держави, витрати на його зберігання. В скоєному щиро кається, вибачився перед потерпілою, шкоду не відшкодував, оскільки на даний час відсутні кошти. При призначенні покарання просить врахувати, що на даний час має скрутне матеріальне становище, не працює, проживає з донькою та двома внучками, батько яких загинув на війні з рф. Цивільний позов визнає частково, а саме визнає вартість матеріального збитку на суму 45937 грн., відповідно до експертного висновку та частково моральну шкоду на суму 20000 грн. В іншій частині позов не визнає.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України роз`яснивши учасникам процесу положення цієї статті, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого та дослідженням цивільного позову з додатками, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, оскільки жодним учасником процесу не оспорено винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та визначені обвинуваченням обставини.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 показав, що постраждала в ДТП, яке відбулось 13.08.2023. Тривалий час лікувалась, мала переломи та ніші тілесні ушкодження, перебувала в лікарні. На даний час відчуває наслідки ДТП. Автомобіль повність знищений, тому вимушена користуватись таксі. Є також витрати на лікування, які не вказані у позові. Страхова виплатила відшкодування, уточнений цивільний позов підтримує в повному обсязі, обвинувачений не відшкодував шкоду. Щодо міри покарання, покладається на розсуд суду.

Суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю доведена.

Суд вважає, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій тілесне ушкодження, середнього ступеню тяжкості.

Обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Відповідно до положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховуючи тяжкість та характер кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, працює неофіційно, має постійне місце проживання, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу, з тимчасовим позбавленням права керувати транспортними засобами, оскільки такий вид покарання є достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначення такого покарання буде відповідати характеру скоєних кримінальних правопорушень, їх суспільній небезпеці, буде належним чином сприяти виправленню обвинуваченої та запобіганню вчинення нею інших кримінальних правопорушень.

Також суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого положення ст.69 КК України, а саме призначити більш м`яке основне покарання за ч.1 ст. 286 КК України, ніж передбачене законом, враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням особи винного, а саме скрутного фінансового ставища та перебуванні на його утриманні доньки та двох неповнолітніх внучок, батько яких загинув на війні з рф.

Процесуальні витрати, враховуючи фінансовий стан обвинуваченого та інші обставини справи компенсувати за рахунок Державного бюджету України в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України, відповідно до ст.119 КПК України.

Запобіжний захід не обирався.

Арешти накладені на майно підлягають скасуванню.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Вирішуючи заявлений цивільний позов, суд виходить з наступного.

Представником цивільного позивача заявлено уточнений цивільний позов до ОСОБА_4 вартість невідшкодованого матеріального збитку у розмірі 83666,24 грн., витрати про проведенні оцінки ушкодженого майна у розмірі45000 грн., витрати по евакуації автомобіля та зберігання у розмірі 3500 грн., та 4836 грн., франшизу у розмірі 1000 грн., моральну шкоду у розмірі 150000 грн., та витрати на правову допомогу у розмірі 15000 грн.

Щодо майнової шкоди.

Згідно зі статтею 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст.3 ЗУ «Про обов`язкове страхування» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст.1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Зважаючи на те, що відповідальність особи, яка керувала транспортним засобом була застрахована, страхова виплатила відшкодування в межах ліміту, не виплачена частина шкоди підлягає стягненню з відповідача у розмірі 45937,36 грн., відповідно до вартості матеріального збитку визначеного звітом №51368 від 22.08.2023 суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_8 , оскільки даний звіт виконаний на замовлення страхової компанії, яка здійснила виплату позивач страхового відшкодування, а тому позивачем фактично визнано достовірність даного звіту.

Таким чином позовна вимога про стягнення матеріального збитку підлягає до часткового задоволення.

Разом з тим, суд визнає, що витрати позивача на проведення експертного дослідження підлягають у розмірі 45000 грн., підлягають до задоволення, оскільки такі витрати позивачем понесені, а відповідач завчасно не відшкодував шкоду в повному обсязі.

Також з відповідача підлягає стягненню сума франшизи, що визначена договором страхування.

Разом з тим, не підлягають з стягненню відповідача витрати на евакуацію автомобіля та витрати по його зберіганню та спеціальному майданчику, оскільки порядок відшкодування таких витрат врегульований нормативно та не можу бути покладений на відповідача по справі. Крім того, позивач не надав доказів щодо вартості таких виплат.

З аналогічної підстави суд не вбачає підстав для вирішення питання щодо відшкодування витрат відповідача щодо зберігання автомобіля, оскільки такі питання не вирішуються при розгляді даної справи.

Щодо стягнення моральної шкоди.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою за наявності її вини.

У відповідності до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала за наявності вини.

Суд визнає, що потерпіла внаслідок ДТП отримала моральні страждання, внаслідок отриманих травм, зміни життєвого укладу, фізичному болі, які повинні бути їй відшкодовані відповідно до закону.

Виходячи з вимог розумності та справедливості, з обвинуваченого на користь потерпілої підлягають стягненню моральна шкода, з урахуванням вже виплачених коштів в сумі у розмірі 70000 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог про стягнення моральної шкоди слід відмовити. Таким чином, позов підлягає до часткового задоволення.

Щодо витрат на правову допомогу, то враховуючи складність справи, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати у розмірі 10000 грн.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України суд,

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбачених ч.1 ст.286 КК України, та призначити йому основне покарання, з урахуванням ст.69 КК України, у виді у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень,з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 завдану матеріальну шкоду у розмірі 45937,36 грн., витрати на проведення оцінки ушкодженого майна у розмірі 4500 грн., франшизу у розмірі 1000 грн., моральну шкоду у розмірі 70000 грн., а всього 121437,36 грн.

В задоволені позову в іншій частині про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн.

Звільнити ОСОБА_4 від сплати процесуальних витрат. Процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 7648 грн. компенсувати за рахунок Державного бюджету України в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Скасувати арешт майна накладений ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 13.08.2023 на автомобіль марки "Хундай Туксон" н.з. НОМЕР_3 , що належить на праві власності ОСОБА_4 , та автомобіль марки "Рено Кенго" н.з НОМЕР_2 який, належить на праві власності ОСОБА_6 .

Речові докази автомобіль марки "Хундай Туксон" н.з. НОМЕР_3 , що належить на праві власності ОСОБА_4 , та автомобіль марки "Рено Кенго" н.з НОМЕР_2 який, належить на праві власності ОСОБА_6 , що зберігаються на території майданчика тимчасового утримання транспортних засобів, за адресою: АДРЕСА_2 повернути власникам.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1