Дата документу 25.12.2023
Справа № 334/5717/23
Провадження № 1-кс/334/3631/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 (ордер серії АР № 1154605 від 21.12.2023), в інтересах власника майна ОСОБА_4 ) на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України та зобов`язання повернути майно,

за участі: адвоката ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 -

встановив:

22.12.2023 адвокат ОСОБА_3 , в інтересах власника майна ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя зі скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, в якій просить визнати бездіяльність слідчого протиправною та зобов`язати старшого слідчого слідчої групи по кримінальному провадженню № 0001865 повернути ОСОБА_4 майно, що було вилучено в ході проведення обшуку 20.09.023 за адресою: АДРЕСА_1 а саме: мобільний телефон iPhone та ноутбук ASUS із зарядним пристроем.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 та власник майна скаргу підтримали, з підстав викладених в скарзі, просили задовольнити та зобов`язати слідчого повернути перелічене майно.

Слідчий проти задоволення скарги заперечував, вказав, що зазначене майно не є тимчасово вилученим, оскільки прямо зазначене в ухвалі слідчого судді, якою надавався дозвіл на обшук, визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні, тому просив відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали додані до скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарги задоволенню не підлягає, у зв`язку з наступним.

Так, ЗРУП ГУНП в Запорізькій області здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0001865 за ч. 3 ст. 204 КК України.

06.09.2023 ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя надано дозвіл на проведення обшуку в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , з метою відшукання та вилучення спирту та алкоголю без марок акцизного податку, тари для зберігання спирту, чорнових або інших записів та документів пов`язаних із виробництвом, транспортуванням, зберіганням та/або збутом алкоголю без марок акцизного податку, договорів оренди нерухомого майна, документів пов`язаних придбанням транспортуванням та/або збутом інших знарядь вчинення злочину, ключів від приміщень де здійснюється діяльність із продажу або зберігання спирту, мобільних телефони, комп`ютерної техніки, та носіїв інформації задіяних до злочинної діяльності, сім-карток мобільних операторів, грошових коштів здобутих злочинним шляхом, а також інших предметів які можуть бути знаряддям, або предметом скоєння злочину.

20.09.2023 на підставі вказаної ухвали було проведено обшук, в присутності адвоката ОСОБА_3 , в ході якого у ОСОБА_4 виявлено та вилучено, в тому числі і речі зазначені в клопотанні, що підтверджується відповідним протоколом обшуку.

09.10.2023 від адвоката до ЗРУП ГУНП в Запорізькій області надійшло клопотання про повернення ОСОБА_4 вилученого майна, а 01.12.2023 було направлено адвокатський запит.

06.12.2023 слідчим СВ ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 надана відповідь на адвокатський запит, в якій слідчий зазначив, що ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06.09.2023 про надання дозволу на проведення обшуку була яка вручена ОСОБА_4 безпосередньо під час слідчої дії, прямо передбачено дозвіл на відшукання та вилучення: «....мобільних телефонів, комп`ютерної техніки, сім-карток мобільних операторів, грошових коштів, ключів від приміщень...».

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Тобто, речі та документи, які входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, не є тимчасово вилученим майном, а тому підстави для накладення арешту на таке майно, яке не є тимчасово вилученим, відсутні.

В ході обшуку приміщень квартири було виявлено та вилучено предмети та речі, дозвіл на вилучення яких було прямо надано ухвалою суду, в зв`язку з чим клопотання про накладення арешту на вказане майно до суду не спрямовувалося.

Водночас зазначене майно наразі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та передано на зберігання до камери схову Запорізького РУП.

У своїй скарзі захисник просить про повернення тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України, вважаючи, що вилучене при обшуку майно є тимчасово вилученим, а тому про його арешт слідчий повинен був звернутись до слідчого судді з відповідним клопотанням, однак цього не зробив. Вказане твердження є хибним, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:

1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;

2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;

3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;

4) у разі скасування арешту;

5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Частиною 7 ст. 236 КПК України визначено, що при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Тобто, відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо яких прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Враховуючи, що ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06.09.2023 надано дозвіл на відшукання та вилучення тих речей, предметів, документів про які зазначає представник власника майна у скарзі, то слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги, оскільки вилучені речі не є тимчасово вилученим майном у розумінні ч. 7 ст. 236 КПК України.

Крім того, адвокат не надав слідчому судді доказів, що вказані речі не мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні та не мають відношення до кримінального провадження № 0001865 за ч. 3 ст. 204 КК України.

Керуючись ст. 169, 167, 171, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 (ордер серії АР № 1154605 від 21.12.2023), в інтересах власника майна ОСОБА_4 ) на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України та зобов`язання повернути майно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 28.12.2023

Слідчий суддя: