Справа№938/963/23
Провадження № 1-кп/938/144/23
УХВАЛА

про призначення судового розгляду та застосування запобіжного заходу

20 грудня 2023 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Ворохта Яремчанської міської ради Івано - Франківської області, зареєстрованого за місцем проживання в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, розлученого, інваліда III групи, з середньою освітою, депутатом не обирався, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопрушень, передбачених ч.2 ст. 286-1, ч.1 ст. 382 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному 26.09.2023 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000130, -

В С Т А Н О В И В:

До Верховинського районного суду Івано-Франківської області 08.12.2023 року надійшов для розгляду обвинувальний акт з доданими до нього документами про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 286-1, ч.1 ст. 382 КК України.

Ухвалою суду від 11.12.2023 року справу призначено до підготовчого судового засідання.

Під час підготовчого судового засідання прокурор, обвинувачений, його захисникта законний представник малолітньої потерпілої вважали можливим призначити судовий розгляд цього кримінального провадження у відкритому судовому засіданні.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, відповідно до положень ст. 314 КПК України, яка регламентує порядок та межі підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт та долучені до нього матеріали, приходить до такого висновку.

Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстав для його повернення не вбачається. Підстав для закриття провадження на даній стадії судового розгляду не встановлено, кримінальне провадження підсудне даному суду.

У підготовчому судовому засіданні клопотань, які перешкоджають призначенню судового розгляду, не заявлено.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст.27 КПК України, відсутні.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність призначення судового розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопрушень, передбачених ч.2 ст. 286-1, ч.1 ст. 382 КК України, з викликом учасників кримінального провадження.

Відповідно до положень ч.5 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених цим Кодексом, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.

У ч.1,2 ст. 314-1 КПК України закріплено, що з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також ухвалення судового рішення щодо виду покарання, необхідно доручити представнику органу пробації скласти досудову доповідь в порядку, визначеному законодавством.

Також прокурором заявлено клопотання, яке підлягає задоволенню, щодо здійснення судового виклику до суду для допиту свідків, які включені до реєстру матеріалів досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Одночасно прокурором заявлено клопотання про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном 60 діб, яке вручено обвинуваченому та його захиснику з дотримання строків, встановлених КПК України.

В обґрунтування цього клопотання прокурором зазначено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 286-1, ч.1 ст. 382 КК України, санкцією яких передбачено максимально суворе покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортним засобом, яке відповідно до ст. 12 КК України належить до тяжких злочинів. Ухвалою слідчого судді від 23.11.2023 року продовженого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку розслідування до 27.12.2023 року.

Крім того, наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України,а саме, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 подав до суду клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт в нічний час доби по мiсцю зареєстрованого проживання в будинку своїх батьків на присілку Грабовець в селі Ільці Верховинського району. Вказане клопотання обґрунтоване тим, що при обранні та продовжені стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до ст. 184 КПК до підозрюваного встановлено наявність ризиків передбачених п.п.п 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також вчиняти інше кримінальне правопорушення. Підставами для продовження запобіжного заходу стало те, що по справі не були закінчені призначені судова авто-технічна експертиза транспортного засобу та судово медична експертиза на предмет встановлення тяжкості тілесних ушкоджень отриманих малолітньою потерпілою ОСОБА_10 . На даний час призначені експертизи проведено, ОСОБА_4 вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, та закінчено досудове розслідування. На досудовому розслідуванні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, дав чистосердечнi покази, чим сприяв розкриттю вчиненого злочину. На утриманні ОСОБА_4 знаходяться батько ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який за станом здоров`я потребує постійного лікування, мати ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , особа з інвалідністю ІІІ групи, дочка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та син ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Неповнолітній син обвинуваченого ОСОБА_14 проживає з своєю матір`ю ОСОБА_15 в селі Киселівка Тульчинського району Вінницької області. На утримання сина за рiшенням суду обвинувачений ОСОБА_4 сплачує аліменти шляхом стягнення грошових коштів з отримуваної пенсії, як особи з інвалідністю ІІІ групи. Довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААВ №225941 стверджується, що ОСОБА_4 02.02.2021 року повторно визнано особою з інвалідністю ІІІ групи загального захворювання, інвалідність встановлена на строк до 01.03.2024 року, дата чергового переогляду 02.02.2024 року. Таким чином, до чергового переогляду ОСОБА_4 медико-соціальною експертною комісією залишилося трохи більше мiсяця, а провести такий переогляд за умов перебування обвинуваченого пiд вартою неможливо. А це означає, що, починаючи з 01.03.2024 року обвинувачений ОСОБА_4 перестане отримувати пенсію, як особа з інвалідністю ІІІ групи, одночасно буде припинено виплата аліментів на утримання сина ОСОБА_16 , що є недопустимим в цей важкий час. До зазначеного клопотання захисником долучено копію свідоцтва про народження ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та копію довідки до акта огляду медико соціальною експертною комісією №225941 від 02.02.2021 року.

Обвинувачений та його захисник адвокат ОСОБА_5 підтримали раніше подане клопотання про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт в нічний час доби та заперечили щодо застосування такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою.

Законний представник потерпілої просила застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримиання під вартою.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши та дослідивши матеріали даного клопотання приходить до такого висновку.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до положень рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини третьої статті 315 Кримінального процесуального кодексу України від 23 листопада 2017 року № 1-р/2017 (справа № 1-28/2017) продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжних заходів у виді домашнього арешту та тримання під вартою, обраних під час досудового розслідування, без перевірки судом обґрунтованості підстав для їх застосування, суперечить вимогам обов`язкового періодичного судового контролю за застосуванням запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, закріпленого у частині другій статті 29 Конституції України, згідно з якою «ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом».

Конституційний Суд України вважає, що запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом.

Таким чином, зміна процесуального статусу особи з підозрюваного на обвинуваченого (підсудного) та початок стадії судового провадження у суді першої інстанції виключають автоматичне продовження застосування запобіжних заходів, обраних слідчим суддею до такої особи на стадії досудового розслідування як до підозрюваного.

Враховуючи вищевказане, прокурор звернувся до суду про обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а не про продовження його строку.

У ч. 1 ст. 177 КПК України закріплено, що з метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з вимогами ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованих йому кримінальних правопорушень знайшло підтвердження під час розгляду на стадії досудового розслідування слідчим суддею клопотань про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та про продовження строку тримання під вартою.

Зокрема, ухвалою слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 28.09.2023 року обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з 16.10 годин 28.09.2023 року до 16.10 годин 26.11.2023 року з визначенням застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить - 161 040 гривень.

Надалі ухвалою слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 23.11.2023 року відносно ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 27.12.2023 року з визначенням застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить - 161 040 гривень, яку на даний час не внесено. Як вбачається з вищевказаної ухвали слідчого судді, наявність обгрунтованої підозри підтверджується протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_17 , протоколо огляду міця події від 25.09.2023 року, висновком КНП «Верховинська багатопрофільна лікарня» Верховинської селищної ради, відповідно до якої ОСОБА_4 , 1977 року народження, перебував у стані алкогольного сп`яніння 25.09.2023 року о 17.20 годин, та іншими матеріалами справи.

Судом встановлено, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України , які існували на час обрання обвинуваченому вищевказаного запобіжного заходу, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, як зазначено в ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року в справі «Гарькавий проти України» зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє до Франції» від 26.06.1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Відповідно до ст. 5 п. «С» Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину в стані алкогольного сп`яніння, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від 3 до 8 років, та за скоєння якого не допускається застосування ст.ст.69,75 КК України, то суд вважає доведеним наявність ризику, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 є інвалідом ІІІ групи, а відповідно до ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, що дозволяє йому виїжджати за межі України в період дії воєнного стану.

З приводу наявності ризику, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення суд звертає увагу, що обвинуваченого ОСОБА_4 постановою Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 06.03.2023 року в справі №938/124/23 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння) та на нього накладено покарання у виді 170000 гривень штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Підставами вважати, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків є те, що він через своє перебування на волі та відчуваючи неминучість покарання і знаючи установчі дані свідків може впливати на них різними способами.

Щодо заявленого стороною захисту клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, слід зазначити, що відповідно до положень ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби та може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Обвинувачений та його захисник просять суд застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби у житлі його батьків за зареєстрованим місцем проживання: присілок Грабовець села Ільці Верховинського району Івано-Франківської області. При цьому сторона захисту не долучила документів що підтверджують його зареєстровану адресу проживання у батьків. Також стороною захисту відповідно до ч. 4 ст.193 КПК України не заявлялися будь-які клопотання про заслуховування будь-якого свідка чи дослідження будь-яких матеріалів, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час, в тому числі й щодо з`ясування згоди власника житла, в якому обвинувачений бажає перебувати на час застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час, бо в протилежному випадку суттєво порушуватимуться права власника цього житла, що є неприпустимим.

Окрім того, сторона захисту посилається на необхідність зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт в нічний час з метою чергового переогляду ОСОБА_4 медико соціальною експертною комісією для отримання пенсії як особі з інвалідністю, з якої стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_14 . Однак суд звертає увагу, що з 24.02.2022 року відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану. Відповідно до ч.3 постанови Кабінету Міністрів України від 08 березня 2022 року № 225 "Деякі питання порядку проведення медико-соціальної експертизи на період дії воєнного стану на території України» повторний огляд, строк якого припав на період дії воєнного стану на території України, переноситься на строк після припинення або скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців після його припинення або скасування за умови неможливості направлення.

На переконання суду, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків. Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_4 є співмірним і доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження. Виключно застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою здатен забезпечити запобігання ризику переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, які не належать до переліку кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.183 КПК України, суд вважає за необхідне визначити розмір застави ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. ч. 4,5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього та визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину ( ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину), - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» установлено у 2023 році прожитковий мінімум працездатних осіб: з 1 січня - 2684 гривень.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку щодо визначення застави обвинуваченому ОСОБА_4 в розмірі 161040 гривень, що відповідає 60 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01 січня 2023 року) та узгоджується зі змістом ст. 182 КПК України. Внесення застави в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та є не завідомо непосильним для нього.

Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений у будь-який момент, суд вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на нього такі обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора або суду із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він обвинувачується, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) утримуватись від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні;

5) не відвідувати бари, кафе, ресторани та інші місця, в яких продаються спитрні напої;

6) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Згідно з ч. 7 ст. 194 КПК України, зазначені обов`язки покладаються на підозрюваного/обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 110, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 314-316, 372 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Призначити кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 286-1, ч.1 ст. 382 КК України, до судового розгляду суддею одноособово у відкритому судовому засіданні в приміщенні Верховинського районного суду Івано-Франківської області на 28.12.2023 року о 09.15 годин із участю прокурора, обвинуваченого та його захисника, малолітньої потерпілої та її законного представника.

У судове засідання викликати для допиту таких свідків, як ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_17 .

Доручити персоналу Верховинського районного сектору філії державної установи "Центр пробації" в Івано-Франківській області скласти та подати суду в строк до 27.12.2023 року досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Ворохта Яремчанської міської ради Івано - Франківської області, зареєстрованого за місцем проживання в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , який на даний час утримується в Державній установі "Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12).

У задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу- відмовити.

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити.

Обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до18 лютого 2024 року включно.

Тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань (№12).

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України.

Визначити заставу в розмірі 161040 ( сто шістеяст одна тисячв сорок) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на такий депозитний рахунок: одержувач - ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код - 26289647, банк одержувача - ДКСУ м. Київ, МФО - 820172, р/р (IBAN) - UA0002265.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом її дії до 18 лютого 2024 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 у разі внесення застави такі обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора або суду із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) утримуватись від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні;

5) не відвідувати бари, кафе, ресторани та інші місця, в яких продаються спиртні напої;

6) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 18 лютого 2024 року включно.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення коштів на вищевказаний депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи "Івано-Франківська установа виконання покарань № 12".

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи "Івано-Франківська установа виконання покарань № 12" негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити Верховинський районний суд Івано-Франківської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів, що здійснюють процесуальне керівництво.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Наталія ЧЕКАН