Справа 4879/3693/17
Кримінальне провадження 1-кп/489/51/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого ОСОБА_1

із секретарями

судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

за участю:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

потерпілого ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження на підставі обвинувального акту за обвинуваченням:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, працюючого ЗОШ №42 м. Миколаєва, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України,

встановив.

08.12.2016 року близько 17.00 год., водій ОСОБА_11 , керуючи технічно справним автомобілем «Honda Accord» номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись у темний час доби, у лівій смузі руху, по вологій асфальтованій, чистій, освітлюваній міським електроосвітленням проїзній частині вул. Космонавтів в м. Миколаєві, зі сторони пр. Мира у напрямку вул. Херсонське Шосе, зі швидкістю 60 км/год., наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеному дорожньою розміткою 1.14.1 та дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2, грубо порушив п.п.2.3 "б", 12.3, 18.1 Правил дорожнього руху України, був неуважним, не слідкував за дорожньою обстановкою та її змінами, не контролював рух транспортного засобу, хоча зобов`язаний був це робити і мав таку можливість, своєчасно не вжив заходів до зниження швидкості, аж до повної зупинки транспортного засобу, продовжив рух та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_12 , яка переходила проїзну частину вул. Космонавтів по нерегульованому пішохідному переходу, з права на ліво (відносно напрямку руху автомобіля «Honda Accord» номерний знак НОМЕР_1 ), яка в результаті цього загинула на місці пригоди від отриманих тілесних ушкоджень у вигляді забитої рани голови; множинних, масивних, зливних саден обличчя та голови; субарахноїдальних крововиливів лівої половини головного мозку; перелому кісток основи черепа; забію легенів і м`язів серця; розриву навколосерцевої сорочки; розриву нижньої порожнистої вени; повного розриву грудної частини аорти; повного розриву стравоходу у нижній частині; розривів печінки та селезінки; розриву лівого куполу діафрагми; гемоперитонеуму; гемотораксу (1,2 л.); повного перелому грудини і міжреберних м`язів; переломів 2 3-го ребер з права по середньо ключичній лінії; повного перелому хребта з повним розривом спинного мозку на рівні між 10 і 11 грудними хребцями; лівосторонньої забрюшинної гематоми; крововиливу у ліву паранефральну клетчатку; перелому лівої лонної кістки; перелому кісток лівої гомілки; множинних саден та крововиливів у м`які тканини голови, тулуба та кінцівок.

Суд визнає ОСОБА_11 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Вина обвинуваченого доведена дослідженими судом доказами.

Так, обвинувачений не визнав себе винним, суду пояснив, що того вечора він їхав з роботи, близько 18.00 год., була темна пора доби, дорога волога, їхав зі швидкістю менше ніж 60 км/год., під`їжджаючи до заїзду до Будівельного ринку, де зупиняються маршрутні таксі, на відстані, приблизно 25-30 м., побачив пішохода, яка повільно, від вказаної зупинки, рухалася у зустрічному напрямку до пішохідного переходу, при цьому була вдягнена у темний одяг, після чого, не очікувано для нього, вона прискоривши шаг почала переходити проїзну частину і він відчув удар збоку своєї машини. Після чого була викликана швидка медична допомога. На наступний день він зв`язався з потерпілим для врегулювання розміру шкоди. Моральну та матеріальну шкоду потерпілому відшкодував у повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_10 показав, що 08.12.2016 року повертаючись після роботи додому, подзвонив на мобільний телефон своїй жінці, йому відповів працівник медичної швидкої допомоги та повідомив, що жінку збила машина на смерть, після чого він з донькою приїхали на місце дорожньо-транспортної пригоди. На той момент опадів не було, дорога була суха, пізніше пішов дощ та сніг. Автомобіль обвинуваченого, «Honda Accord», стояв на проїжджій частині дороги, у другій полосі, в напрямку від пл. Перемоги до вул. Херсонське шосе в м. Миколаєві. Обвинувачений казав, що винуватий та просив вибачення. Матеріальна шкода відшкодована обвинуваченим повністю, також ним було встановлено пам`ятник. Будь-яких претензій матеріального та морального характеру у нього немає до обвинуваченого, вважає за необхідне призначити покарання пов`язане з позбавленням волі.

Свідок ОСОБА_13 який, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України та приведеним до присяги, суду показав, що події відбувалися у 2016 році, точну дату не пам`ятає, це була осінь/зима, близько 19.00 год., він разом з сином, знаходився в автомобілі, біля місця події, на протилежній стороні дороги, чекав на дружину, тому слідкував за маршрутними таксі, які їхали з боку пл. Перемоги. Побачив, що зупинилася маршрутка, за пішохідним переходом, ближче до вул. Херсонське шосе в м. Миколаєві, звідки вийшла людина, вдягнена у темний одяг та швидким темпом пішла по тротуару у бік пішохідного переходу, після чого він відволікся, увімкнув двірники, оскільки йшов дощ, потім почув удар та звук гальм. Коли повернувся, побачив, що автомобіль іномарка, сірого кольору, стояв по середині дороги, у крайній лівій смузі, у 50 м. від пішохідного переходу, а за ним, на дорозі, лежала жінка-пішохід. Він вийшов з автомобіля, викликав швидку медичну допомогу. Того вечора періодично йшов дощ, дорога була мокра, освітлення погане.

Свідок ОСОБА_14 який, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України та приведеним до присяги, суду показав, що у грудні 2016 року, ввечері, після 17.00 год., у темну пору доби, керував автомобілем від пл. Перемоги в бік вул. Херсонське шосе в м. Миколаєві, разом з ним в автомобілі перебував батько. Він рухався у лівій смузі руху, зі швидкістю 50 км/год., перед ними їхав автомобіль Daewoo, перед яким також їхав автомобіль, який саме він не запам`ятав, проїхавши перехрестя (поворот на ринок будівельних матеріалів), він зупинився перед пішохідним переходом, оскільки на цьому пішохідному переході зупинився автомобіль Daewoo, після чого він увімкнувши правий покажчик повороту, об`їхав автомобілі та побачив на дорозі збиту жінку. Також додав, що не пам`ятає чи бачив факт наїзду автомобілем «Honda Accord» на пішохода. Зазначив, що у кармані, за пішохідним переходом, знаходилось маршрутне таксі і він, перед зупинкою автомобілів, що рухались попереду нього, бачив, що мелькнула тінь, поте не пам`ятає звідки саме, чи з карману, чи від пішохідного переходу. Освітлення у місці події було тільки з лівої сторони. Погодні умови не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_15 який, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України та приведеним до присяги, суду показав, що події відбувалися у 2016 році, ввечері, близько 17.30-18.00 год., він з сином рухалися на автомобілі в бік вул. Херсонське шосе в м. Миколаєві, у лівій смузі руху, зі швидкістю 50 км/год., попереду них рухався автомобіль Daewoo, який загальмував на пішохідному переході, вони також зупинилися, коли об`їхали автомобілі, побачили, що на дорозі лежить жінка, у 10 метрах від пішохідного переходу, також на дорозі стояв автомобіль «Honda». Момент наїзду на пішохода він не бачив. Чому зупинилися автомобілі, вони зрозуміли тільки коли об`їхали їх. Того вечора погода була мрячна, освітлення було тільки зліва. Також зазначив, що у кармані, за пішохідним переходом, знаходилось маршрутне таксі.

Згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08.12.2016 р., встановлено, що місцем події, наїзду на пішохода, є волога, чиста, асфальтована, горизонтальна ділянка дороги вул. Космонавтів, в районі будинку № 65 в м. Миколаєві, загальною шириною 18 м., що освітлена міським електроосвітленням з лівої сторони, має по дві смуги руху у кожному напрямку, що розподілені горизонтальною дорожньою розміткою 1.3, 1.5 Правил дорожнього руху України, на нерегульованому пішохідному переході, позначеному дорожньою розміткою 1.14.1 Правил дорожнього руху України, знаками 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід» Правил дорожнього руху України та яка відбулася, у темний час доби, похмуру погоду, за участю водія автомобілю «Honda Accord» номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_11 .

Згідно висновку експерта № 3476 від 24.01.2017 р., смерть ОСОБА_12 настала внаслідок тупої поєднаної травми тіла у вигляді множинних переломів кісток скелета з пошкодженнями внутрішніх органів, ускладнених травматичним та геморагічним шоком.

При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_12 виявлені тілесні ушкодження у вигляді забитої рани голови; множинних, масивних, зливних саден обличчя та голови; субарахноїдальних крововиливів лівої половини головного мозку; перелому кісток основи черепа; забію легенів і м`язів серця; розриву навколосерцевої сорочки; розриву нижньої порожнистої вени; повного розриву грудної частини аорти; повного розриву стравоходу у нижній частині; розривів печінки та селезінки; розриву лівого куполу діафрагми; гемоперитонеуму; гемотораксу (1,2 л.); повного перелому грудини і міжреберних м`язів; переломів 2 3-го ребер з права по середньо ключичній лінії; повного перелому хребта з повним розривом спинного мозку на рівні між 10 і 11 грудними хребцями; лівосторонньої забрюшинної гематоми; крововиливу у ліву паранефральну клетчатку; перелому лівої лонної кістки; перелому кісток лівої гомілки; множинних саден та крововиливів у м`які тканини голови, тулуба та кінцівок.

Всі вказані вище тілесні пошкодження утворилися прижиттєво, на що вказують крововиливи у місцях пошкоджень; одномоментно, у швидкій послідовності один за одним, від дії тупих твердих предметів та могли утворитися при дорожньо-транспортній пригоді при зіткненні рухомого автотранспорту з пішоходом.

Умовно, механізм пошкоджень можна представити в такий спосіб: наїзд був здійснений у ліву бокову поверхню тіла, коли потерпіла знаходилася у вертикальному положенні, можливо з опорою на ліву нижню кінцівку. Це підтверджується наявністю первинного удару в область лівої нижньої кінцівки та характеризується переломом кісток лівої гомілки на рівні в/з з масивними крововиливами у м`які тканини та м`язи лівої гомілки, які могли утворитися від виступаючих частин рухомого автотранспорту. Такими частинами могли бути бампер і капот автомобіля. Підтвердженням напрямку удару являються масивні крововиливи по зовнішній поверхні у м`які тканини та м`язи лівої гомілки.

В момент закидання тіла на капот автомобіля і ударі боковою поверхнею тулуба об виступаючі частини (лобове скло, передня стійка), утворилися перелом кісток основи черепа; субарахноїдальний крововилив лівої половини головного мозку; повний перелом хребта на рівні 11-12 грудних хребців з повним розривом спинного мозку; перелом лонної кістки зліва; забій легенів та серця; розриви лівого куполу діафрагми, аорти, нижньої полої вени, стравоходу; гемоторакс (1,2 л); гемоперитонеум; розриви печінки, селезінки.

Потім відбулося відкидання та удар тіла об тверде покриття дороги, де утворилися множинні садни, крововиливи обличчя, голови, тулуба, кінцівок.

Всі перераховані вище пошкодження утворилися від дії тупих твердих предметів у короткий проміжок часу, у швидкій послідовності один за одним. За ступенем тяжкості тілесні пошкодження у ОСОБА_12 , відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, які спричинили за собою смертельний результат.

Між настанням смерті та отриманими тілесними пошкодженнями, мається прямий причинний зв`язок.

При судово-імунологічному дослідженні встановлено: кров ОСОБА_12 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО.

Висновком експерта № 09-1-992 від 05.01.2017 року, встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди ходова частина, робоча гальмівна система, рульове керування та фари головного освітлення автомобіля «Honda Accord» номерний знак НОМЕР_1 , знаходилися в працездатному стані та не мали невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України і ДСТУ 3649:2010 щодо технічного стану транспортних засобів, які могли б виникнути до дорожньо-транспортної пригоди та вплинути на його рух.

Відповідно до висновку експерта № 09-1-991 від 10.01.2017 року, при огляді автомобіля «Honda Accord» номерний знак НОМЕР_1 , були виявлені пошкодження розташовані в передній правій частині транспортного засобу, а саме: правій частині накладки переднього бамперу, правій частині рамки кріплення переднього реєстраційного номеру, правій частині декоративної накладки решітки радіатора, правій частині капоту, правій частині переднього вітрового скла.

Під час первісного контактування автомобіль «Honda Accord» номерний знак НОМЕР_1 , контактував із перешкодою (тілом пішохода) передньою правою частиною транспортного засобу, а саме: правою частиною накладки переднього бамперу, правою частиною рамки кріплення переднього реєстраційного номеру, правою частиною декоративної накладки решітки радіатора, правою частиною капоту. В подальшому відбулося закидання тіла пішохода на капот транспортного засобу та контактування його з правою частиною переднього вітрового скла автомобіля.

Наїзд на пішохода відбувся в межах смуг призначених для руху в бік вул. Херсонське шосе, до початку розташування визначеної у схемі до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08.12.2016 року, слідової інформації, при цьому в даному випадку не представляється можливим більш точно встановити де саме відносно меж проїзної частини дороги розташовується місце наїзду на пішохода (в цифровому значенні), по причинам вказаним у дослідницькій частині висновку.

Згідно висновку експерта № 149 від 04.04.2017 року, наїзд на пішохода відбувся в межах смуг призначених для руху в бік вул. Херсонське шосе, до початку розташування визначеної у схемі слідової інформації, при цьому в даному випадку не представляється можливим більш точно встановити де саме відносно меж проїзної частини дороги розташовується місце наїзду на пішохода (в цифровому значенні), по причинам вказаним у дослідницькій частині висновку.

В повздовжньому напрямку місце контактування автомобіля «Honda Accord» номерний знак НОМЕР_1 з пішоходом розташовано на відстані близько 0,8….1,0 м від дальньої по напрямку руху в бік вул. Херсонське шосе межі пішохідного переходу.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_13 від 10.02.2017 року, в ході якого останній відтворив фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 08.12.2016 року близько 17.05 год. по вул. Космонавтів в районі будинку № 65 в м. Миколаєві, а саме наїзду водієм автомобілю «Honda Accord» номерний знак НОМЕР_1 на пішохода, в ході чого встановлено, що місце наїзду на пішохода розташоване на проїжджій частині вул. Космонавтів, на дорожній розмітці 1.14.1 «Зебра», яка знаходиться за заїздом до будинку №65 у бік вул. Херсонське шосе, на відстані 3,9 м від початку розмітки в бік вул. Херсонське шосе, на відстані 6,6 м до правого краю проїжджої частини у лівій смузі руху, відносно руху автомобіля «Honda Accord» номерний знак НОМЕР_1 , який рухався по вул. Космонавтів (від пр. Мира у напрямку вул. Херсонське шосе), з боковим інтервалом 5,8 м, зі швидкістю 60 км/год., а темп руху пішохода складав 6,6 м. за 4,7 с., що дорівнює 1,4 м/с.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_11 від 18.05.2017 року, в ході якого останній відтворив фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 08.12.2016 року близько 17.05 год. по вул. Космонавтів в районі будинку № 65 в м. Миколаєві, а саме наїзду автомобілем «Honda Accord» номерний знак НОМЕР_1 , під його керуванням на пішохода, в ході чого встановлено, що місце наїзду на пішохода розташоване на проїжджій частині вул. Космонавтів в м. Миколаєві, на відстані 2,45 м від дорожньої розмітки «Пішохідний перехід» у напрямку вул. Херсонське шосе, на відстані 5,45 м до правого краю проїжджої частини, у смузі руху від пр. Мира у напрямку вул. Херсонське шосе, у якій рухався автомобіль «Honda Accord» номерний знак НОМЕР_1 , з боковим інтервалом 4,9 м, швидкість якого дорівнювала 60 км/год. та загальна видимість при включеному ближньому світлі фар, складала більше 100 м. і при умовах вказаних ОСОБА_11 видимість пішохода з водійського сидіння автомобіля визначалась з 26,7 м., на 1,6 с. від місця наїзду.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 18.05.2017 року, з урахуванням отриманих в ході проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_13 від 10.02.2017 року, вихідних даних, за участю статиста ОСОБА_16 , встановлено, що конкретна видимість пішохода для водія автомобіля «Honda Accord», з водійського сидіння, при увімкненому ближньому світлі фар, настає на відстані 50,1 м.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_14 від 18.05.2017 року, в ході якого останній відтворив фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 08.12.2016 року близько 17.05 год. по вул. Космонавтів в районі будинку № 65 в м. Миколаєві, а саме наїзду водієм автомобілю «Honda Accord» номерний знак НОМЕР_1 на пішохода.

Згідно висновку експерта № 362 від 26.05.2017 року, у вказаній дорожній ситуації водій автомобіля «Honda Accord» номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_11 , з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен був діяти у відповідності з вимогами п.12.4, п.12.2 та у відповідності до вимог:

п. 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно версії та даних слідчого експерименту за участі водія ОСОБА_11 ;

п.18.1, п.12.3 Правил дорожнього руху України, згідно версії та даних слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_13 .

В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «Honda Accord» номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_11 , не маються невідповідності вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України, що в свою чергу, з технічної точки зору, свідчить про відсутність причинного зв`язку між діями водія ОСОБА_11 та даною дорожньо-транспортною пригодою, згідно версії та даних слідчого експерименту за участі водія автомобіля ОСОБА_11 .

В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «Honda Accord» номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_11 маються невідповідності вимогам п.18.1, п.12.3 Правил дорожнього руху України, що в свою чергу, з технічної точки зору, свідчить про наявність причинного зв`язку між діями водія ОСОБА_11 та даною дорожньо-транспортною пригодою, згідно версії та даних слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_13 .

Згідно протоколу додаткового огляду місця події від 09.06.2017 року, оглянуто ділянку автодороги в районі будинку №69 «Ринок будівельних матеріалів» по вул. Космонавтів в м. Миколаєві, а саме пішохідний перехід, розташований за заїздом до ринку в бік вул. Херсонське шосе в м. Миколаєві, який позначений дорожніми знаками 5.35.1 та 5.35.2, відстань між якими складає 9,2 метри. Також на протилежній частині частково мається дорожня розмітка 1.14.1, але вона визначається ближче до обох країв, там де рух менш інтенсивний, в інших частинах вона витерта. При проведенні виміру від краю дорожньої розмітки (ближчого до вул. Херсонське шосе) до дорожнього знаку 5.35.2 було встановлено, що ця відстань складає 3,1 метри.

Відповідно висновку комплексної автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи по дослідженню дорожньо-транспортної пригоди № 17-598 від 15.06.2017 року, з урахуванням механічних пошкоджень на автомобілі «Honda Accord» номерний знак НОМЕР_1 , об`єктів зафіксованих на схемі до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08.12.2016 року, місце наїзду на пішохода відносно пішохідного переходу (ближчого до вул. Херсонське шосе) було розташоване на відстані біля 1,9 м. від дальньої його границі, відносно руху. З урахуванням механічних пошкоджень на автомобілі «Honda Accord» номерний знак НОМЕР_1 , об`єктів зафіксованих на схемі до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08.12.2016 року, а також в протоколі додаткового огляду місця події від 09.06.2017 року, місце наїзду на пішохода знаходилося в кордонах пішохідного переходу, який визначається відстанню між дорожніми знаками 5.35.1-5.35.2 Правил дорожнього руху України.

За умов, викладених в постанові про призначення експертизи водієві автомобіля «Honda Accord» в своїх діях необхідно було керуватися вимогами, які приведені в п.п. 12.4, 12.2 Правил дорожнього руху України, а саме: «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год», «У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги».

За показами свідка ОСОБА_13 , водієві автомобіля «Honda Accord» в своїх діях необхідно було діяти відповідно до вимог, викладених в п.п. 18.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, а саме: «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

За показами водія автомобіля «Honda Accord», ОСОБА_11 у ситуації, що передувала дорожньо-транспортній пригоді, в своїх діях необхідно було керуватися п.12.3 Правил дорожнього руху України.

За умов, викладених в постанові про призначення експертизи, в тому числі згідно показів при слідчому експерименті водія автомобіля «Honda Accord», ОСОБА_11 , водій автомобіля «Honda Accord» не мав технічної можливості запобігти наїзду на пішохода, своєчасним застосуванням екстреного гальмування. За таких умов, в діях водія автомобіля «Honda Accord» не вбачається не відповідностей п. 12.3 Правил дорожнього руху України і тому, з технічної точки зору, дії водія автомобіля «Honda Accord», не знаходяться в причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

За умов викладених в постанові про призначення експертизи, в тому числі згідно показів при слідчому експерименті свідком ОСОБА_13 - водій автомобіля «Honda Accord», мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода. За таких умов, дії водія автомобіля «Honda Accord», не відповідали п.п. 18.1, 2.3 Правил дорожнього руху України і з технічної точки зору дії водія автомобіля «Honda Accord», знаходяться в причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно результату токсикологічного дослідження №7438 від 09.12.2016 року, у ОСОБА_11 не виявлено етанолу, наркотичних, психотропних та інших речовин.

Згідно розписки від 06.04.2017 року, потерпілий ОСОБА_10 отримав від ОСОБА_11 , у якості відшкодування у повному обсязі, за заподіяну матеріальну та моральну шкоду, грошові кошти, у сумі 91800,00 грн., претензій майнового та немайнового характеру не має.

Згідно розписки від 06.04.2017 року, ОСОБА_10 отримала від ОСОБА_11 , у якості відшкодування у повному обсязі, за заподіяну матеріальну та моральну шкоду, грошові кошти, у сумі 105100,00 грн., претензій майнового та немайнового характеру не має.

У відповідності до ч.1 ст.89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті.

Відповідно до ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: 1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; 2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження; 3) порушення права особи на захист; 4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права; 5) порушення права на перехресний допит. Недопустимими є також докази, що були отримані: 1) з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні; 2) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи у зв`язку з недопущенням адвоката до цієї слідчої (розшукової) дії. Факт недопущення до участі в обшуку адвокат зобов`язаний довести в суді під час судового провадження; 3) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, якщо така ухвала винесена слідчим суддею без проведення повної технічної фіксації засідання. Докази, передбачені цією статтею, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду, якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначеного істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок якого такі відомості були отримані.

Таким чином, суд визнає докази наявні в матеріалах кримінального провадження, належними та допустимими, оскільки вони отримані стороною обвинувачення у порядку передбаченомуст.93 КПК України, та без порушення норм КПК України, в цілому.

Дослідивши під час судового розгляду всі обставини кримінального провадження, оцінивши відповідно до ст.94 КПК України кожний доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ухвалення обвинувального вироку), суд дійшов висновку про доведення у ході судового розгляду вини обвинуваченого ОСОБА_11 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, яка поза розумним сумнівом доведена показами потерпілого, свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , показами обвинуваченого про участь у дорожньо-транспортній події, наслідком якої стало зіткнення з пішоходом ОСОБА_12 і спричинення тілесних ушкоджень останній від яких настала смерть, відповідно до дослідженого судом висновку експерта, даними огляду місця події, даними додаткового огляду місця події та слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_13 , які стали підставою для висновку експерта щодо недотримання обвинуваченим вимог Правил дорожнього руху України, дотримання яких дозволило б уникнути зіткнення з пішоходом, та наявності причинного зв`язку між порушенням обвинуваченим правил дорожнього руху і подією, що сталася.

Крім того, з метою забезпечення дотримання принципу змагальності сторін за клопотанням захисника, суд долучив до матеріалів кримінального провадження висновок експерта №22346 за результатами проведення автотехнічного та транспортно-трасологічного експертного дослідження від 01.09.2023 р., підготовлений за заявою захисника.

Проте, враховуючи сукупність інших досліджених судом доказів у справі, суд не може взяти до уваги, долучений за клопотанням захисника висновок експерта №22346, як доказ відсутності в діях водія невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, яку встановлено вказаним висновком експерта, оскільки саме висновок комплексної авто технічної та транспортно-трасологічної експертизи №17-598 від 15.06.2017 р., відповідає з`ясованим обставинам справи, не суперечить матеріалам справи та не викликає сумнівів в її правильності.

До позиції обвинуваченого, суд ставиться критично і сприймає її як спосіб захисту, який обрав обвинувачений.

При цьому, суд зазначає, що у разі якщо небезпеку для руху (а саме перехід проїзної частини поза пішохідним переходом, а також здійснення вибігу на проїзну частину поза пішохідним переходом) створено внаслідок власної протиправної поведінки пішохода, це не звільняє водія від виконання вимог пунктів 12.3 та 18.1 Правил дорожнього руху України.

Суд вважає встановленою обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_11 повне відшкодування матеріальної та моральної шкоди потерпілому.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог, викладених в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України, стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.3 Постанови, суд досліджуючи дані про особу підсудного, повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

При призначенні покарання, суд враховує, що обвинуваченим вчинено необережний тяжкий злочин, особу обвинуваченого, який не судимий, не одружений, працює, характеризується позитивно, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Зокрема, згідно з приписами ст. 75 КК, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Підставою для застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням є визнання судом можливості виправлення засудженого без реального відбування призначеного покарання. Такий висновок ґрунтується на підставі врахування тяжкості кримінального правопорушення, особи винного й інших обставин справи. До інших обставин справи, які можуть враховуватися судом під час застосування звільнення від відбування покарання, належать обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Враховуючи вказані обставини та приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого, вчинення ним необережного злочину вперше, суд вважає можливим звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

У судовому провадженні наявні витрати на проведення експертиз у розмірі 5902,40 грн..

Керуючись ст.374, 375 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування основного покарання з випробуванням на строк 2 роки.

На підставі п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого обов`язок повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з засудженого ОСОБА_11 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертиз в сумі 5902,40 грн.

Речові докази: автомобіль «Honda Accord» номерний знак НОМЕР_1 , - повернути засудженому.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: