УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , перевіривши матеріали скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Дарницької окружної прокуратури міста Києва, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі - ЄРДР),

В С Т А Н О В И Л А :

І. Суть скарги

24 листопада 2023 року до Вищого антикорупційного суду надійшла зазначена скарга, у якій скаржники просили зобов`язати уповноважених осіб Дарницької окружної прокуратури міста Києва внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення за їх заявою від 19 листопада 2023 року.

Скарга обґрунтована тим, що 19 листопада 2023 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до Дарницької окружної прокуратури міста Києва зі спільною заявою про вчинення суддями судів першої та апеляційної інстанції, а також посадовими особами органів Національної поліції України кримінальних правопорушень, передбачених ст. 26-30, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 366, ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 382 КК України, втім станом на момент звернення зі скаргою зазначені відомості не були внесені до ЄРДР.

ІІ. Оцінка слідчого судді

2.1. Дослідивши зазначену скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшла наступних висновків.

Зміст заяви про вчинення кримінального правопорушення

У заяві про кримінальне правопорушення зазначено, що органами Національної поліції України здійснюється досудове розслідування за фактом вимагання 50 тис. доларів США за надання політичного притулку від переслідування органами КДБ Республіки Беларусь, а також за фактом протиправного позбавлення заявників житлової субсидії у судовому порядку, зокрема шляхом підроблення матеріалів цивільної справи.

25 серпня, 31 жовтня, 17 листопада 2023 року заявникам надходили рекомендовані поштові відправлення, які, за їх твердженням, містили підроблені листи та підроблені судові рішення, про що на їх вимогу поштаркою безпосередньо в їх квартирі було складено акт. Також про вказаний факт заявники повідомили правоохоронні органи на лінію «102», після чого їм зателефонувала слідчий та протиправно, за твердженням заявників, викликала їх до поліції. Згодом інші посадові особи поліції протиправно вимагали передати їм підроблені судові рішення без оформлення відповідного протоколу.

Зазначеними діями, на думку заявників, судді судів першої та апеляційної інстанції, а також посадові особи Національної поліції України вчинили кримінальні правопорушення, передбачені ст. 26-30, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 366, ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 382 КК України.

Щодо повноважень слідчого судді Вищого антикорупційного суду

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування є складовою судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено право оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, зокрема заявником.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 304 КПК України під час вирішення питання про відкриття провадження за скаргою слідчий суддя має перевірити наявність у скаржника права на подання скарги, дотримання встановленого строку оскарження, можливість оскарження відповідного рішення, дії чи бездіяльності згідно з законом та можливість розгляду скарги в цьому суді.

Лише наявність всіх наведених умов є підставою для відкриття провадження за скаргою та її розгляду по суті. В іншому випадку слідчий суддя має повернути скаргу чи відмовити у відкритті провадження.

Одним із завдань Вищого антикорупційного суду, які визначені ст. 3 Закону України «Про Вищий антикорупційний суд», є здійснення судового контролю за досудовим розслідуванням корупційних і пов`язаних із ними кримінальних правопорушень.

Корупція - це використання, зокрема, особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб (ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції»).

Враховуючи завдання Вищого антикорупційного суду, кримінальний процесуальний закон передбачає предметну підсудність та чітко окреслює коло кримінальних проваджень, здійснення у яких судового контролю входить до компетенції слідчих суддів Вищого антикорупційного суду.

Розгляд питань, які виникають під час досудового розслідування інших кримінальних правопорушень, порушуватиме засаду диспозитивності (ч. 3 ст. 26 КПК України) та суперечитиме завданням Вищого антикорупційного суду.

Отже, у межах розгляду скарги слідчому судді належить в першу чергу з`ясувати, чи належить до його компетенції вирішення порушуваних у скарзі питань.

Судовий контроль у цілому (ч. 2 ст. 33-1 КПК України), зокрема і цей його складовий елемент (ч. 1 ст. 306 КПК України), здійснюється слідчими суддями Вищого антикорупційного суду виходячи з правил предметної підсудності, визначених ч. 1 ст. 33-1 КПК України.

Підсудність кримінального провадження Вищому антикорупційному суду визначається за одночасної наявності двох обов`язкових ознак:

- стаття кримінального закону, за якою здійснюється кримінальне провадження, належить до переліку корупційних, передбачених приміткою до ст. 45 КК України, або передбачена ч. 1 ст. 33-1 КПК України (ст. 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК України);

- наявна хоча б одна з умов, передбачених п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України, які визначають особливості суб`єктного складу та предмету таких кримінальних правопорушень.

Щодо підсудності скарги

У заяві про вчинення кримінального правопорушення міститься твердження про те, що судді судів першої та апеляційної інстанції, а також посадові особи Національної поліції України вчинили кримінальні правопорушення, передбачені ст. 26-30, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 366, ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 382 КК України.

З наведеного переліку за критерієм кваліфікації лише кримінальні правопорушення, передбачені ст. 364, 368 КК України, можуть належати до підсудності Вищого антикорупційного суду.

Разом з тим, посилання у тексті заяви на номер статті Особливої частини КК України, який за критерієм кваліфікації відповідає умовам предметної підсудності Вищого антикорупційного суду, саме по собі не є безумовним підтвердженням підсудності скарги цьому суду, оскільки у межах перевірки скарги на прийнятність слідчий суддя аналізує заяву на предмет наявності в ній саме відомостей про вчинення злочину, а не лише формального зазначення у ній певного номеру статті КК України.

У протилежному випадку неможливо запобігти штучній зміні підсудності скарги шляхом формального, не підтвердженого жодними обставинами та відомостями посилання на номер статті кримінального закону, а тому розгляд такої заяви суперечитиме засаді диспозитивності, відповідно до якої слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень кримінальним процесуальним законом.

Стверджуючи про вчинення суддями та працівниками поліції кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364, 368 КК України, заявники навели лише обставини одержання ними підроблених, на їх думку, рішень судів та спілкування з працівниками поліції з приводу їх повідомлення на лінію «102».

Разом з тим, ст. 364 КК України передбачає відповідальність за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Обов`язковими ознаками зазначеного складу злочину є існування мети одержання неправомірної вигоди, а також завдання істотної шкоди матеріального характеру.

Стаття 368 КК України передбачає відповідальність за прийняття пропозиції, обіцянки або одержання службовою особою неправомірної вигоди, а так само прохання надати таку вигоду для себе чи третьої особи за вчинення чи невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Втім, заява ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не містить жодних відомостей про прийняття пропозиції чи одержання неправомірної вигоди за вчинення дій з використанням влади чи службового становища, або існування мети одержання такої вигоди. Також заява не містить відомостей про завдання шкоди матеріального характеру.

Жодні з наведених у обставин не свідчать про ймовірність вчинення корупційного кримінального правопорушення, яке може бути підсудним Вищому антикорупційному суду. Наведені у заяві обставини підробки офіційних документів, процесуальної поведінки органів поліції під час здійснення досудового розслідування можуть потребувати перевірки засобами кримінального процесу, втім оцінка цього питання виходить за межі компетенції слідчого судді Вищого антикорупційного суду.

Висновки слідчого судді

Слідчий суддя не дає оцінки діям зазначених у заяві осіб у частині наявності в них ознак кримінального правопорушення, а лише констатує, що з повідомлених заявниками обставин не вбачається наявність у діях цих осіб ознак кримінального правопорушення, яке належить до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду.

За таких обставин, у слідчого судді відсутні повноваження розглядати скаргу.

Відповідно до пп. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.

На підставі викладеного, керуючись ст. 304, 307, 372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И Л А :

Скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Дарницької окружної прокуратури міста Києва, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - повернути особам, яка її подали.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду упродовж 5-ти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1