У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту у рамках кримінального провадження № 0000008, відомості про яке 20.01.2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 368-4 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, за процесуального керівництва Ужгородської окружної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000008 від 20.01.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-4 КК України.

З клопотання слідує, що згідно наказу Управління охорони здоров`я Закарпатської обласної державної адміністрації № 72-к від 21.05.2012 ОСОБА_5 завідувача Ужгородського відділення судово-медичної експертизи Закарпатського обласного бюро судово-медичних експертиз призначено на посаду начальника Закарпатського обласного бюро судово-медичних експертиз.

В ході досудового розслідування встановлено, що 07.08.2023 близько 21 год. 50 хв., водій мотоцикла «Спарк 200» (неповнолітній) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець. АДРЕСА_1 , з пасажиром ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_2 , рухаючись по Центральній дорозі в с. Туря Ремета з м. Перечин, допустив зіткнення з автомобілем марки «Дейво Сенс» державний номерний знак НОМЕР_1 зеленого кольору під керуванням ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який рухався на зустріч та не надавши їм перевагу в русі почав здійснювати поворот в ліво.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди неповнолітні ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , отримали тілесні ушкодження та в подальшому каретою швидкої медичної допомоги були доставлені до КНП «Центральна міська клінічна лікарня» Ужгородської міської ради з діагнозом: неповнолітній ОСОБА_6 - Відкритий перелом зони виростку правого стегна, неповнолітній ОСОБА_7 - ЗЧМТ, струс головного мозку забійні рвані рани голови, забійна рвана рана в ділянці правого колінного суглобу.

В подальшому за вказаним фактом було призначено судово-медичні експертизи проведення яких доручено експертам Ужгородського міжрайонного бюро судово-медичних експертиз відповідно до постанов про призначення експертиз від 11.08.2023.

Так, ОСОБА_9 , будучи начальником Закарпатського обласного бюро судово-медичних експертиз, при невстановлених обставинах та час, вступив у змову з невстановленим експертом, з метою вимагання неправомірної вигоди від громадян при проведенні експертизи.

В подальшому, з метою реалізації своєї злочинної діяльності, 21 вересня 2023 року приблизно о 10 год. 30 хв. перебуваючи у своєму службовому кабінеті розташованому на другому поверсі в Закарпатському обласному бюро судово-медичних експертиз, за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська, 83, здійснюючи прийом ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомив останньому про те, що для прийняття експертом позитивного рішення із заниженим ступенем тяжкості тілесних ушкоджень отриманих потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 внаслідок ДТП, тобто з тяжких тілесних ушкоджень на тілесні ушкодження середньої тяжкості, це буде не безкоштовним.

Надалі, 22.09.2023 ОСОБА_5 , близько 10:30 хв. перебуваючи у своєму службовому кабінеті розташованому на другому поверсі Закарпатського обласного бюро судово-медичних експертиз, за адресою м. Ужгород, вул. Капушанська, 83, діючи за попередньою змовою з невстановленим на даний час органом досудового розслідування судово-медичним експертом Ужгородського міжрайонного відділення судово-медичних експертиз, висунув ОСОБА_8 вимогу надання йому неправомірної вигоди суму якої вказав на аркуші паперу в розмірі 1200 (тисячу двісті) доларів США, що станом на 22.09.2023 становило 43872 грн., для прийняття експертом позитивного рішення із заниженим ступенем тяжкості тілесних ушкоджень отриманих потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 внаслідок ДТП, тобто з тяжких тілесних ушкоджень на тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Будучи поставленим у безвихідне становище, оскільки ОСОБА_5 , умисно створенні умови, за яких, ОСОБА_8 був вимушений погодитись на дану вимогу, при цьому, розуміючи протиправність дій ОСОБА_5 , в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі слідчого експерименту, 22.09.2023 близько 12:00 год. перебуваючи в приміщенні Закарпатського бюро судово-медичних експертиз, надав ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 1200 (тисячу двісті) доларів США, що станом на 22.09.2023 становило 43 872 грн.

Відразу після отримання неправомірної вигоди ОСОБА_5 , був викритий та затриманий працівниками правоохоронних органів.

23 вересня 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 368-4 КК України.

Згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_5 , зареєстровано наступні об`єкти нерухомості:

1) Гараж за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 74 (кв.м.), розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :04:002:0110, відомості щодо вартості у витягу відсутні.

Згідно реєстраційної картки ТЗ, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є власником транспортного засобу марки та моделі VOLKSWAGEN ID.4,

2022 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 .

Клопотання мотивоване тим, що в ході досудового розслідування виникла необхідність у обранні заходу забезпечення кримінального провадження, а саме накладення арешту на майно з метою забезпечення конфіскації майна при призначенні міри покарання.

На підставі викладеного просив, накласти арешт на майно, що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , а саме:

- гараж за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 74 (кв.м.), розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :04:002:0110, шляхом заборони відчужувати вказаний об`єкт нерухомості;

-транспортний засіб марки та моделі VOLKSWAGEN ID.4,

2022 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 , шляхом заборони відчужувати вказаний об`єкт.

Прокурор в судове засідання не з`явився.

Інші учасники судового провадження повідомлялись належним чином, клопотань про відкладення не надходила, їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали внесеного клопотання, оцінивши надані докази, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Встановлено, що прокурор звернувся з вказаним клопотанням, яке відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З матеріалів клопотання слідує, що Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке 20.01.2023 року внесені до ЄРДР за №0000008, з правовою кваліфікацією правопорушення за ч.4 ст. 368-4 КК України.

23 вересня 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 368-4 КК України.

Санкція ч.4 ст. 368-4 КК України передбачає позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

З матеріалів справи слідує, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_5 , зареєстровано наступні об`єкти нерухомості №347704867 від 22.09.2023 ОСОБА_5 , на праві власності належить гараж, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно реєстраційної картки ТЗ, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є власником транспортного засобу марки та моделі VOLKSWAGEN ID.4, 2022 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 .

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Слідчий суддя, при вирішенні питання про накладення арешту на майно бере до уваги, те що підозрюваний ОСОБА_5 є власником зазначеного в клопотанні майна, на яке прокурор просить накласти арешт, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 4 статті 368-4 КК України, та згідно санкції вказаної статті, в разі визнання його винним, тягне за собою відповідальність у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Слідчий суддя вважає, що в клопотанні наведено достатньо підстав для застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання.

За таких обставин, слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту.

На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника (володільця) майна з метою забезпечення кримінального провадження. Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити достатність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Відтак, враховуючи вищенаведене, а також з метою забезпечення можливості призначення покарання у вигляді конфіскації майна як виду покарання, вважаю, що вказаний захід забезпечення є доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, а тому клопотання слід задоволити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, що перебуває у приватній власності підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , а саме:

- гараж за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 74 (кв.м.), шляхом заборони відчужувати вказаний об`єкт нерухомості;

- транспортний засіб марки та моделі VOLKSWAGEN ID.4,

2022 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 , шляхом заборони відчужувати вказаний об`єкт.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1