Справа № 353/999/23
Провадження № 1-кп/353/105/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

начальника Тлумацького відділу Івано-Франківської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Тлумачі кримінальне провадження № 0000127, занесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.07.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Гончарівка Тлумацького району Івано-Франківської області, жителя та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , громадянина України, приватного підприємця, з середньою спеціальною освітою, вдівця, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, -

в с т а н о в и в:

01.09.2023 року до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від прокурора у кримінальному провадженні начальника Тлумацького відділу Івано-Франківської окружної прокуратури ОСОБА_3 надійшло кримінальне провадження № 0000127, занесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.07.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України.

Згідно ухвали Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 04.09.2023 року у вказаному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання на 15 год. 00 хв. 19.09.2023 року.

ОСОБА_4 обвинувачується у самовільному будівництві споруди на самовільно зайнятій земельній ділянці, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України.

Згідно з обвинувальним актом, кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин:

На території Тлумацької міської ради у межах АДРЕСА_2 наявні вільні землі громадської та житлової забудови, які знаходяться у комунальній власності Тлумацької міської ради Івано-Франківської області.

Встановлено, що ОСОБА_4 , всупереч встановленому законом порядку, а саме, в порушення вимог ст. 14 Конституції України, згідно з якою земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, право власності на яку гарантується та набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону, за відсутності будь яких підстав набуття права на землю, передбачених ст. 116 Земельного кодексу України, відповідно до якої громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону, нехтуючи вимогами ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України, згідно з якими громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю), ст.125 Земельного кодексу, згідно з якою право власності на земельну ділянку, або її оренди, право державної реєстрації цих прав виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності, право постійного користування або оренди земельною ділянкою та його державної реєстрації, вчинив злочин у сфері земельних відносин за наступних обставин.

Так, у вересні 2019 року, більш точної дати під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 вирішив самовільно захопити земельну ділянку для будівництва гаражу у м. Тлумач.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, усвідомлюючи відсутність будь-яких законних підстав для зайняття вказаної ділянки та здійснення на ній будівництва будівель і споруд, достовірно знаючи, що він не має права на зайняття та використання зазначеної ділянки, яка розташована у дворі багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 та відноситься до земель комунальної власності Тлумацької міської ради, з корисливих мотивів, з метою подальшого використання в своїй діяльності, здійснив самовільне будівництво капітальної споруди автомобільного гаражу з влаштуванням фундаменту із бетону та стін із шлакоблоку на самовільно зайнятій ділянці площею 61 метр квадратний.

Своїми умисними протиправними діями, які виразилися у самовільному захопленні земельної ділянки та будівництві на ній, ОСОБА_4 спричинив шкоду Тлумацькій міській раді Івано-Франківської області на загальну суму 5874,91 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 через канцелярію суду 19.09.2023 року подав клопотання, яке підтримав у підготовчому судовому засіданні та просив звільнити його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 197-1 КК України, на підставі ст. 49 КК України в зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження відносно нього - закрити. Судом було роз`яснено обвинуваченому наслідки такого закриття, а також те, що підстава з якої обвинувачений звільняється від кримінальної відповідальності не є реабілітуючою. При цьому обвинувачений ствердно відповів, що розуміє наслідки такого звільнення.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 197-1 КК України, на підставі ст. 49 КК України в зв`язку із закінченням строків давності, та закриття кримінального провадження.

Представник потерпілого Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області ОСОБА_5 в підготовче судове засідання не з`явився, через канцелярію суду 19.09.2023 року подав заяву, в якій просив провести підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0000127 про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 197-1 КК України без його участі, незаперечив проти звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття даного кримінального провадження.

Суд, ознайомившись із клопотанням обвинуваченого, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За правилами ч. 8 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 285 КПК України, передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Таким чином, згідно приписів вказаної статті особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули встановлені законом строки, обчислення яких призупиняється в разі ухилення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від досудового розслідування або суду та переривається у випадку скоєння зазначеною особою нового кримінального правопорушення.

Ухвалою Верховного Суду від 22.05.2018 року № 665/2387/14-к встановлено, якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальна справа щодо цієї особи.

Як визначено в ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з правилами п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років .

Судом встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України.

Відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст. 12 КК України (в редакції, яка діяла на час вчинення інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення) дії, що кваліфікуються за ч. 3 ст. 197-1 КК України, віднесені до злочинів невеликої тяжкості. На даний час у відповідності до ст. 12 КК України інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 197-1 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Згідно обвинувального акту, днем вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, є вересень 2019 року, більш точної дати під час досудового розслідування не встановлено.

Відповідно до матеріалів справи, із врахуванням положень ст. 49 КК України, суд дійшов висновку, що перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності не зупинявся та не переривався, обвинувачений не ухилявся від досудового розслідування та суду та не вчинив нового кримінального правопорушення, в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні, а також відсутні будь-які дані про вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення чи його ухиляння від явки на виклик слідчого, прокурора чи суду.

Отже, оскільки з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, пройшло більше трьох років, тому наявні всі обов`язкові підстави, передбачені ч. 1 ст. 49 КК України, для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.07.2023 року за № 0000127.

Питання речових доказів суд вирішує керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.

У кримінальному провадженні процесуальних витрат немає.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався, арешт на майно не накладався.

На підставі ст.ст. 12, 49 КК України, керуючись ст.ст. 284, 285-286, 288, 369-372, 395 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 197-1 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000127, занесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.07.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, закрити.

Речові докази після набрання ухвалою законної сили: «Кадастровий план земельної ділянки» на 1 аркуші, який зберігаються при матеріалах кримінального провадження, залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення.

Копію ухвали після її оголошення вручити сторонам кримінального провадження.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області.

ГоловуючийОСОБА_7

Відповідно до частини 2 статті 376 КПК України повний текст ухвали оголошено учасникам судового провадження о 17 год. 25 хв. 21 вересня 2023 року.