У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 грудня 2023 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Херсон, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000566.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,

підозрюваний ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_7 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 грудня 2023 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжений строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 31 день до 25.01.2024 р.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати та звільнити його з під варти.

Узагальнені доводи апелянта.

Підозрюваний зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною, ухваленою з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Апелянт вважає, що розгляд клопотання слідчого відбувся з порушенням підсудності, оскільки Управління СБ України в Херсонської області розташоване у м. Херсоні, і, даних про те, що вказане управління знаходиться у Центральному районі м. Миколаєва до матеріалів справи не надано.

Крім наведеного, апелянт звертає увагу на те, що йому вручено лише резолютивну частину ухвали, але повного тексту він не отримував, що свідчить про порушення його прав.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Слідчим відділом Управління СБ України в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000566 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що, починаючи з липня 2022 року громадянин України ОСОБА_5 , будучи адвокатом Адвокатури України, маючи свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 14.02.2008 р. № 404, обізнаний про факт збройної агресії РФ проти України, маючи відповідний стаж юридичної практики та володіючи знаннями у галузі права, усвідомлював негативні наслідки щодо співпраці з представниками держави-агресора та контрольованої ними окупаційної адміністрації, але у не встановлений досудовим розслідуванням час діючи умисно, тобто розуміючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання з мотивів підтримки дій окупаційної адміністрації та, з метою завдання шкоди Україні, погодився виконувати рішення окупаційної адміністрації держави-агресора та забезпечувати їх реалізацію.

29.07.2022 р. указом голови окупаційної військово-цивільної адміністрації Херсонської області № 287-р прийнято рішення щодо створення «Государственного унитарного предприятия «Бюро технической инвентаризации» та ОСОБА_5 призначено тимчасово виконуючим обов`язки директора вказаного підприємства.

У подальшому, 19.08.2022 р. наказом начальника окупаційного «Фонда имущества Херсонской области» № 20/08 призначено ОСОБА_5 виконуючим обов`язки начальника «Государственого унитарного предприятия «Бюро технической инвентаризации». Окупаційною військово-цивільною адміністрацією незаконно організовано функціонування «Государственого унитарного предприятия «Бюро технической инвентаризации» за адресою: м. Херсон, вул. Богородицька (Червонофлотська), 14, в приміщенні Комунального підприємства «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради.

У подальшому, ОСОБА_5 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи характер свої протиправних дій та, бажаючи настання негативних наслідків, а саме забезпечення реалізації окупаційною адміністрацією контролю на тимчасово окупованій території і за її населенням, перебуваючи на займаній посаді та продовжуючи вчиняти суспільно небезпечні дії з метою пособництва окупаційній адміністрації держави-агресора, починаючи з серпня 2022 року, (точної дати органом досудового розслідування не встановлено), знаходячись у тимчасово окупованому місті Херсон Херсонської області, здійснив пошук та підбір працівників з подальшим їх працевлаштуванням до незаконно утвореного окупаційною адміністрацією комунального підприємства, самовільно зайняв службові приміщення у адміністративній будівлі Комунального підприємства «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради, за адресою: м. Херсон, вул. Богородицька (Червонофлотська), буд. 14.

Діючи умисно, реалізуючи рішення окупаційної адміністрації щодо створення так званого «Государственого унитарного предприятия «Бюро технической инвентаризации», ОСОБА_5 23.08.2022 р. оформив та подав до незаконних реєстраційних органів РФ документи про реєстрацію за російським законодавством вищевказаної юридичної особи, яка 22.12.2022 р. зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб Федеральної податкової служби Росії, з присвоєнням державного реєстраційного номера 626.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, добровільно зайнявши посаду та, продовжуючи вчиняти суспільно небезпечні дії з метою пособництва окупаційній адміністрації держави-агресора, та, з метою завдання шкоди України, з метою реалізації рішення окупаційної адміністрації, у тому числі указу так званого голови окупаційної військово-цивільної адміністрації Херсонської області № 287-р від 29.07.2022 р. щодо створення «Государственого унитарного предприятия «Бюро технической инвентаризации», постанови № 075-р від 07.06.2022 р. так званого голови військово-цивільної адміністрації Херсонської області «Об учете субъектов хозяйствования на территории Херсонской области», як начальник незаконного створеного підприємства, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх діянь, вчинив спрямовані на допомогу державі-агресору та окупаційній адміністрації держави-агресора, з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації їх рішень, наступні дії:

- організував формування структури та наповнення штату так званого «Государственого унитарного предприятия «Бюро технической инвентаризации», шляхом призначення на посади охоронців, інженера по охороні праці, архіваріуса, завідуючого канцелярії, юриста та інших не встановлених на цей час посадових осіб та працівників;

- надавав представникам підприємств, установ та організацій незаконно створених органами окупаційної адміністрації інформацію (копії документів, планів та схем) щодо нерухомого майна, яке належить легітимним підприємствам, установам та організаціям України, з метою подальшої перереєстрації їх майна за законодавством РФ, зокрема: Комунального підприємства «Міське дорожнє управління» Херсонської міської ради, Державного підприємства «Херсонський морський торгівельний порт» та Комунального підприємства «Херсонкомунсервіс»;

- затверджував схеми евакуації, інструкції про заходи пожежної безпеки незаконно створеного та очолюваного ним комунального підприємства;

- організовував виплату заробітної плати працівникам незаконно створеного так званого «Государственого унитарного предприятия «Бюро технической инвентаризации» у валюті РФ (рублях);

- організовував ведення діловодства та складання документів, які посвідчують юридичні факти, за законодавством РФ, які видавав як керівник так званого «Государственого унитарного предприятия «Бюро технической инвентаризации».

Отже, в період з липня 2022 та не пізніше 11.11.2022 р., будучи в місті Херсон Херсонської області, ОСОБА_5 , виконуючи обов`язки начальника «Государственого унитарного предприятия «Бюро технической инвентаризации», вчинив умисні дії, спрямовані на допомогу окупаційній адміністрації державі-агресора, з метою завдання шкоди Україні, шляхом реалізації рішень та дій окупаційної адміністрації держави-агресора, внаслідок чого наступили негативні наслідки для суверенітету та державної цілісності України а саме: забезпечено роботу незаконного підприємства в інтересах держави-агресора, що сприяло діяльності окупаційній адміністрації у досягненні її мети - окупації частини території Херсонської області та інтеграції її в суспільно-політичну, правову систему держави-агресора, також перереєстрації майнових прав на нерухоме чуже майно за законодавством держави-агресора та встановленні контролю над населенням, яке проживало на тимчасово окупованій території Херсонської області.

26.10.2023 р. ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.111-2 КК України, а саме пособництві державі-агресору, тобто умисних дій, спрямованих на допомогу окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинених громадянином України, шляхом реалізації рішень та дій окупаційної адміністрації держави-агресора.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Своє клопотання слідчий мотивував тим що, на даний час, неможливо завершити досудове розслідування, з причин необхідності проведення значної кількості слідчих (розшукових) та процесуальних дій, крім того, продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким можливо лише шляхом продовження застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Врахувавши, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, з огляду на обставини кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились та не відпали, з урахуванням необхідності проведення значного обсягу слідчих дій, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність продовження відносно ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали надані судом, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до вимог ст. ст. 197, 199 КПК України, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені ст. 219 цього Кодексу.

За змістом ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовжені строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе що обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Вимога законності не може бути задоволена лише шляхом дотримання національного законодавства, яке само по собі повинно відповідати Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Плесо проти Угорщини»), тому позбавлення волі може бути цілком законним з точки зору внутрішнього права, однак, бути свавільним, виходячи зі змісту Конвенції, порушуючи тим самим її положення (рішення ЄСПЛ у справі «А. та інші проти Об`єднаного Королівства»).

З наведеного слідує, що рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції та рішень Європейського суду.

ЄСПЛ наголосив, що п. 3 ст. 5 Конвенції гарантовані загальні принципи щодо права на судовий розгляд протягом розумного строку або звільнення під час провадження. У рішеннях «Кудла проти Польщі» та «МакКей проти Сполученого Королівства» ЄСПЛ констатував, що основною метою ст. 5 Конвенції, якою гарантовані загальні принципи щодо права на судовий розгляд протягом розумного строку або звільнення під час провадження, є запобігання свавільному або необґрунтованому позбавленню свободи. Безперервне тримання під вартою є виправданим лише за умови, якщо у справі наявний значний суспільний інтерес, який переважає принцип поваги до особистої свободи.

Конвенцією покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Відповідно до правової позиції, сформованої ЄСПЛ, для продовження строку тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку. Суд вказав, що сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, в іншому випадку суд може змінити запобіжний захід на більш м`який.

Як зазначив ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції», особлива тяжкість деяких злочинів викликає таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення принаймні протягом певного часу. За виняткових обставинах, цей момент може бути врахований у світлі Конвенції, у всякому разі в тій мірі, в якій внутрішнє право визнає поняття порушення публічного порядку внаслідок скоєння злочину. Однак цей фактор можна вважати виправданим і необхідним, тільки, якщо є підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить публічний порядок, або якщо цей порядок дійсно перебуває під загрозою. Попереднє затримання не має передбачати покаранню у вигляді позбавлення свободи, не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

Вказані вимоги закону та норм міжнародного права слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при продовженні запобіжного заходу.

Продовження строку дії запобіжного заходу стає можливим за наявності ризиків. Ризик це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування та розгляду судом кримінального провадження (способу життя, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків, тощо).

Рішення про застосування одного з видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик переховування ОСОБА_5 від слідства та суду, виходячи з обставин інкримінованих йому кримінальних правопорушень, та можливого покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, вживала заходів направлених на виїзд за межі України.

Наявність ризиків незаконного впливу на свідків підтверджується тим, що на даний час не допитано всіх осіб, які можуть бути причетними до кримінального правопорушення, яке розслідуються в даному кримінальному провадженні, при цьому підозрюваний обізнаний про осіб, які можуть бути свідками інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Ризик знищення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, підтверджуються тим, що, наразі, досудове розслідування триває, встановлюються обставини ймовірно вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

З урахуванням тяжкості і обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомості наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить виконання останнім процесуальних обов`язків, і, застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження, виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Крім того, слідчий суддя ретельно дослідив доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, а саме про необхідність проведення ряду процесуальних дій, зокрема: зібрати у відповіді з установ та організацій щодо обставин вчинення кримінального правопорушення; з урахуванням отриманих відомостей, проведених слідчих та процесуальних дій, вирішити питання про повідомлення підозрюваному ОСОБА_5 про зміну раніше повідомленої підозри; додатково допитати підозрюваного; виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування; виконати інші слідчі (розшукові) дії.

Доводи підозрюваного про те, що розгляд клопотання слідчого відбувся з порушенням правил територіальної підсудності є безпідставними, оскільки відповідно наказу начальника Управління СБ України в Херсонській області «Про визначення місця дислокації органу досудового розслідування Управління СБ України в Херсонській області», який має певний гриф секретності, вказане управління тимчасово перебуває на території Центрального району м. Миколаєва.

За наведених обставин апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про необхідність продовження застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для забезпечення виконання останнім процесуальних обов`язків, підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 грудня 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без змін, апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_____________________ _____________ ______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3