Справа № 163/31/24
Провадження № 1-кп/163/70/24
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2024 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого в режимі відеоконференції ОСОБА_4 ,

захисника в режимі відеоконференції ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області кримінальне провадження № 0000219 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харків, що проживає по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, будучи особою призовного віку, яка не має права перетину державного кордону України у військовий час, в серпні 2023 року за своїм місцем проживання по АДРЕСА_1 за попередньою змовою в групі осіб з невстановленою досудовим розслідуванням особою умисно замовив виготовлення підробленого тимчасового посвідчення військовозобов`язаного та довідки військово-лікарської комісії. Як пособник у виготовленні таких підроблених документів ОСОБА_4 через месенджер «WhatsApp» надіслав свої персональні дані та фотокартку з особистим зображенням невстановленій під час досудового розслідування особі. Під час особистої зустрічі в місті Харків ОСОБА_4 передав невстановленій під час досудового розслідування особі кошти в сумі 1000 доларів США за виготовлення цих підроблених документів.

За такого пособництва ОСОБА_4 невстановлена під час досудового розслідування особа у невстановленому місці і в невстановлений час за допомогою комп`ютерної техніки умисно виготовила завідомо підроблені документи: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 02 лютого 2023 року, довідку військово-лікарської комісії № 149 від 02 лютого 2023 року на ім`я ОСОБА_4 , вказавши в цих документах завідомо недостовірні відомості про непридатність його до військової служби з виключенням з військового обліку, і посвідчивши відбитками печаток та штампів з найменуваннями « ІНФОРМАЦІЯ_2 *Код НОМЕР_2 », «Лікар ОСОБА_6 », «Взято на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 02.02.2023», «Знято з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 02.02.2023», а також підробленими підписами уповноважених осіб вказаних установ. Ці документи невстановлена особа надіслала обвинуваченому поштовим відправленням через ТОВ «Нова Пошта», які він отримав через свою матір 08 жовтня 2023 року у відділенні ТОВ «Нова Пошта» № 2 по АДРЕСА_2 .

О 09:10 годині 10 листопада 2023 року під час проходження прикордонного контролю в пункті пропуску для міжнародного залізничного сполучення "Ягодин", що по вулиці Привокзальній в селі Римачі Ковельського району Волинської області, ОСОБА_4 умисно, з метою незаконного перетину державного кордону України, в порушення Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" як підставу для перетину кордону надав працівникам Державної прикордонної служби України завідомо підроблене тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 02 лютого 2023 року та довідку військово-лікарської комісії № 149 від 02 лютого 2023 року на своє ім`я, які відповідними установами не видавались та не посвідчувались.

У суд обвинувальний акт надійшов з угодою між обвинуваченим та прокурором Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури про визнання винуватості.

Згідно із цією угодою ОСОБА_4 повністю визнає вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень за фактичними обставинами і погоджується з кваліфікацією його дій.

В угоді сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками її укладення та невиконання.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України на підставі ч.1 ст.69 КК України більш м`якого виду, ніж передбачено санкцією цієї статті у вигляді штрафу в розмірі 4000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч.4 ст.358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на підставі ч.1 ст.70 КК України буде застосовано принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з такого.

За інкримінованим обвинуваченням ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні визнав себе винуватим повністю.

Передбачений ч.3 ст.358 КК України злочин ст.12 КК України віднесений до категорії нетяжких; кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України, належить до кримінальних проступків.

Міра покарання за ч.4 ст.358 КК України, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції цієї статті.

Погоджена сторонами угоди міра покарання більш м`якого виду, ніж передбачено санкцією ч.3 ст.358 КК України, достатньо обґрунтована наявністю підстав для застосування ч.1 ст.69 КК України, в тому числі з огляду на пом`якшуючі обставини (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення) та фактичні обставини інкримінованого злочину.

Суд встановив, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, в тому числі щодо права на судовий розгляд та щодо обмежень у правах, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди відповідно до ст.476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним. Про це заявили в судовому засіданні обвинувачений та його захисник. Скарги стороною захисту під час досудового розслідування не подавались.

Передбачених ч.7 ст.474 КПК України обставин, що перешкоджали б затвердженню угоди, суд не виявив.

В підготовчому засіданні прокурор вважала за необхідне затвердити угоду, обвинувачений та його захисник проти цього не заперечили і погодились на призначення узгодженого покарання.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що угода відповідає приписам ст.472 КПК України, не суперечить іншим вимогам КПК України та КК України і підлягає затвердженню.

Підроблені документи як речові докази згідно із ст.100 КПК України слід залишити при справі.

На підставі ст.124 КПК України судові витрати на проведення експертиз належить покласти на обвинуваченого.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосований, клопотання про застосування такого заходу не заявлене, а підстави для ухвалення такого рішення з ініціативи суду не встановлені.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 474, 475, ч.15 ст.615 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості від 28 грудня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000219, укладену прокурором Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_4 , затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України на підставі ч.1 ст.69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 4000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68000 (шістдесят вісім тисяч) гривень;

- за ч.4 ст.358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_4 призначити у вигляді штрафу в розмірі 4000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68000 (шістдесят вісім тисяч) гривень.

Речові докази:

-довідку ВЛК № 149 від 02 лютого 2023 року, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 02 лютого 2023 року, на ім`я ОСОБА_4 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження № 0000219, залишити у матеріалах цього провадження.

Стягнути із ОСОБА_4 в користь держави 7970 (сім тисяч дев`ятсот сімдесят) гривень 24 копійки судових витрат на проведення технічних експертиз документів.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1