ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/297/23 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2023 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

представника власників майна ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі матеріали кримінального провадження №11-сс/817/297/21 за апеляційними скаргами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 24.08.2023 про арешт майна,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 24.08.2023 року задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 000008 від 12 січня 2022 року за ч.3 ст.307 КК України, накладено арешт в тому числі на автомобіль марки "BMB X 6 ", 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 та марки MERCEDES-BENZ G 500, 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_8 , якими фактично користується підозрюваний ОСОБА_10 .

Слідчий суддя задовольняючи клопотання виходив з того, що вказані автомобілі, які були вилучені за результатами проведення обшуків 18.08.2023 року містять відомості які можуть бути використані як доказ факту чи обствни, які встановлюються під час кримінального провадження відтак належать до категорії майна що має значення речового доказу у вказаному кримінальному провадженні та відповідає критеріям визначеним у ч.1 ст.98, п.1 ч.2,ч.3 ст.170 КПК України, а тому з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження цього речового доказу наклав на нього арешт з метою збереження речових доказів до з"ясування обставин кримінального провадження, не встановивши негативних наслідків від застосування такого арешту вважав співмірним обмеження прав володільця та власника.

В апеляційній скарзі власники автомобіля "BMB X 6 ", 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 та власник автомобіля марки MERCEDES -BENZ G 500, 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що ОСОБА_11 , просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою скасувати арешт на вказаний автомобіль.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги посилаються на те, що слідчий суддя безпідставно розглянув клопотання прокурора без участі власника та володільця майна не встановивши необхідності такого розгляду. Вважають, що розглянувши клопотання щодо майна, яке є тимчосово вилученим, він порушив вимоги ч.2 ст. 174 КПК України.

Посилаються на необгрунтованість висновку суду про те, що автомобілі були придбані за кошти, здобуті злочинним шляхом, оскільки докази на підтвердження цього в матеріалах справи відсутні.

Вказують на те, що транспортний засіб перебував у її мирному володінні, посилаючись на порушення слідчим суддею ст.41 Конституції України, статті 1 Першого протоколу Конвенції та практики ЄСПЛ, згідно з якими право власності може бути обмежено лише у передбачених законом випадках, в тому числі для забезпечення інтересів держави за певних умов, а саме: втручання повинне відбуватись згідно із законом, переслідувати легітимну мету, бути пропорційним меті, яку таке втручання переслідує. Ці три правила не є окремими в тому значенні що вони не пов"язані між собою: друге і третє правила стосуються окремих випадків втручання в право на мирне володіння майном і тому вони повинні тлумачитись в світлі загального принципу, викладеному у першому правилі (справа Формер Кінг з Греції та інші проти Греції).

Строк на апеляційне оскраження просять поновити у зв"язку з тим, що їх не повідомляли про час та місце розгляду справи у суді, про рішення їм стало відомо лише 16.11.2023.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника апелянтів, який просить задовольнити апеляційні скарги з наведених в них підстав, прокурора, який заперечив проти їх задоволення, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід задовольнити, виходячи з таких міркувань.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.ч.3,5 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обгрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального правадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі відчуження.

Арешт майна допускається в тому числі з метою забезпечення збереження речових доказів( п.1 ч.2 ст.170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу( ч.3 ст.170 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України - слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій ст.167 цього Кодексу.

У відповідності до вимог п.1 ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей , документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та або зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч.4 ст.170 КПК України, заборона використання майна, а також заборона розпорядження таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до знищення втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

При вирішенні клопотання про арешт майна слідчий суддя у відповідності до вимог ст.ст. 94,132, 173 КПК, суд, повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопршунення, розмір можливої конфіскації, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, наявність заявленого цивільного позову або можливість заявлення такого позову, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об"єкти, які були знаряддям вчинення кримінального праворушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення - це все те, що було набуто на гроші, отримані внаслідок суспільно небезпечних дій, а також власне гроші, отримані, зокрема, від реалізації викраденого майна.

Як вбачається з клопотання прокурора, слідчим управлінням ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 000008, внесеного до ЄРДР 12.01.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що групою осіб за попередньою змовою з використанням месенджеру Телеграм здійснюється безконтактний збут наркотичних засобів та психотропних речовин шляхом розкладання так званих закладок на території м.Тернополя та Тернопільської області, у скоєнні якого в тому чилі підозрюється ОСОБА_10 , який здійснював розкладання "закладок" на території Тернопільської області при цьому користуючись транспортними засобами марки "BMB X 6 ", 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіля марки MERCEDES -BENZ G 500, 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належать відповідно ОСОБА_7 , яка є його матір"ю ОСОБА_8 , яка є матір"ю ОСОБА_12 , якою ОСОБА_10 проживає .

18.08.2023 року на підставі ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку вказані транспорні засоби були вилучені та поміщені на арештмайданчик. Постановою слідчого від 18.08.2023 року вони визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Як підтверджується доданими до клопотання матеріалами НСРД автомобіль марки "BMB X 6 ", 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_10 використовував для підготовки та вчинення кримінального правопорушення, зокрема, доставляв на ньому наркотичні засоби та психотропні речовини з м.Дніпро на територію Тернопільської області та здійснював розкладання так званих "закладок" в лісах Тернопільської області, тому він відповідає критеріям визначеним ст.98 КПК України, зокрема, є засобом вчинення кримінального правопрушення, а також може підтверджувати інші обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Автомобіль марки MERCEDES -BENZ G 500, 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 Є придбаний у період інкримінованих ОСОБА_10 злочинних діянь, офіційних доходів у вказаний період він не мав, він користувався ним , що підтверджується довіреністю виданою власником, а також накладеннням на нього 5 адміністративних стягнень за порушення вимог ПДР України у пероід інкримінованих йому правопорушень, окрім того, з протоколів НСРД вбачається що вказаний транспортний засіб було придбано ним як подарунок близькій особі , однак, він зазначив, що буде їздити на ньому він, тому є підстави вважати що він придбаний за кошти здобуті злочинним шляхом, тому є речовим доказом.

Слідчий суддя задовольняючи клопотання виходив з того, що вказані автомобілі, які були вилучені за результатами проведення обшуків 18.08.2023 року містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, які встановлюються під час кримінального провадження, а відтак належать до категорії майна що має значення речовго доказу у вказаному кримінальному провадженні та відповідаю критеріям визначеним у ч.1 ст.98, п.1ч.2,ч.3 ст.170 КПК України, а тому з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження цього речового доказу наклав на нього арешт з метою збереження речових доказів до з"ясування обставин кримінального провадження, не встановив негативних наслідків від застосування такого арешту, вважав його спірозмірним обмеження прав володільця та власника.

Колегія суддів вважає що вказане майно відповідає критеріям речового доказу, оскільки може бути використане під час досудового розслідування кримінального провадження з метою з"ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, містить відомості які можуть підтверджувати вчинення кримінального правопорушення, а тому захід забезпечення кримінального провадження у виді накладення арешту на вказане майно покликаний зберегти речовий доказ від можливості його відчуження з метою подальшого проведення необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, пердебаченому п.1 ч.2 цієї статі арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям визначеним у ст.98 КПК України.

Ч.11 ст.170 КПК України передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Правовою підставою для арешту вказаного майна стала наявність розумних підозр вважати, що таке майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України.

Метою застосування арешту автомобілів є забезпечення збереження речових доказів.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя врахував наявність обгрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_10 кримінальних правопорушень..

Накладення арешту на вказані автомобілі, який є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, шляхом заборони володіння, користування, відчуження вказаного майна забезпечить потреби досудового розслідування та виправдовує такий ступінь втручання у права та свободи власників майна, а також зможе забезпечити виконання завдання, задля якого слідчий звертається з клопотанням.

Не дивлячись на те, що є слушними доводи апелянтів про необхідність їх повідомлення судом першої інстанції про час та місце розгляду клопотання оскільки автомобілі є тимчасово вилученим майном, колегія суддів ввжає що в суді апеляційної інстанції вони мали можливість скористатись всім обсягом визначених законом прав та обов"язків, а тому їх право було відновлене.

У зв"язку з цим колегія суддів вважає що прокурор довів необхідність застосування арешту на вказане майна та наявність ризиків, передбачених ст.172 КПК України щодо можливого його відчуження, пошкодження, знищення.

Також колегія суддів вважає на першочерговому етапі досудового розслідування одразу з після тимчасового вилучення вказаних автомобілів такий захід забезпечення кримінального провадження буде виправданим, а також співмірним з обмеженням прав власників, які в подальшому можуть звернутись до слідчого судді в порядку ст.174 КПК України з клопотанням про його скасування, а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відхилити.

Керуючись ст.ст. 98, 167,170-172, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С ТА Н О В И ЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відхилити.

Ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 24.08.2023 про арешт майна залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді