Справа № 126/39/22
Провадження № 1-кс/151/8/23
УХВАЛА

іменем України

13 листопада 2023 року смт. Чечельник

Слідчий суддя Чечельницького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача СД ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 від 26 липня 2023 року про закриття кримінального провадження №0000038, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 липня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 21 серпня 2023 року задоволено подання голови Бершадського районного суду Вінницької області щодо вирішення питання про направлення на розгляд до іншого суду скарги ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача СД ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 від 26 липня 2023 року про закриття кримінального провадження №0000038, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 липня 2021 року та направлено скаргу на розгляд до Чечельницького районного суду Вінницької області.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді Чечельницького районного суду від 31 серпня 2023 року слідчим суддею визначено суддю ОСОБА_1 .

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 посилається на те, що на його думку постанова про закриття кримінального провадження упереджена, незаконна, невмотивована та прийнята з суттєвим порушенням вимог ст.40 та ч.2 ст.9 КПК України, оскільки дізнавачем ОСОБА_5 не було належним чином виконано слідчі дії, що призвело до незаконного закриття кримінального провадження. Вказує, що ним, як керівником і власником ПСП "Війтівське" було подано дві заяви про кримінальні правопорушення по ч.1 ст.190 КК України від 13.04.2021 та 21.07.2021, які були зареєстровані і внесені до ЄРДР за №0000318 та №0000038, які в подальшому було об`єднано в одне провадження за №0000038. Заяви мотивував тим, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 самоправно захопили шахрайським методом майно, яке мало бути видано правонаступником пайовикам, згідно поданих заяв, а тепер він не має можливості видати належне їм майно. В 2003 році голови спілок звертались до правоохоронних органів щодо неправомірних дій ОСОБА_6 , після чого останній намагався незаконно вчинити дії щодо майна через рішення виконкому Війтівської сільської ради, але після скарг дане рішення було скасовано 27.01.2006 і передано до Тульчинського МБТІ. В 2001 році комісією затвердженою загальними зборами в кількості 7 членів, правонаступнику було виділено майно на погашення кредиторської заборгованості Агрофірма Війтівська на суму 3 020 965 гривень. В своїй постанові про закриття кримінального провадження дізнавач ОСОБА_8 посилається на рішення Бершадського районного суду від 21.03.2006, при цьому абсолютно не вивчивши його. У справі існує багато розбіжностей, які не було досліджено в процесі досудового слідства. У вказаному рішенні Бершадського районного суду перераховано, що на фермі №1 знаходяться приміщення в кількості 5 штук, також приміщення кормоцеху, ватрість якого не вказано, три силосні ями, вартістю 27 218 гривень. Більше ніяких приміщень на фермі №1 в рішенні суду не вказано, хоча згідно документації за ПСП "Війтівське" на фермі №1 рахуються, ще приміщення і силосні споруди, піднавіси, за які відповідає правонаступник ПСП "Війтівське", тобто він, як його керівник. Дане майно незаконно використовується ОСОБА_7 , також будівлі під забезпечення кредиторської заборгованості на фермі №1. Відносно овочесховища, яке нібито зареєстровано Тульчинським міжрайонним бюро від 25.10.2006, то згідно рішення Війтівської сільської ради від 09.02.2006 скасовано рішення виконкому і направлено до Тульчинського бюро. Також, посилання ОСОБА_6 на те, що деяке майно було передане йому комісією з вирішення майнових спорів, яка не має на це будь-яких повноважень, то це є лише прерогатива правонаступника, останнього користувача майна і тільки після подачі заяви фізичною або юридичною спілкою до правонаступника. Намагаючись вчинити комісійно незаконні дії голови комісії ОСОБА_9 , посилається на загальні збори, на які також посиляється ОСОБА_6 в суді, а саме, що майно йому передала комісія, згідно загальних зборів 09.02.2006, які рішенням Бершадського районного суду від 21.05.2007 визнано нікчемними та неправомочними. Будь-які посилання на нібито загальні збори від 14.07.2009 безпідставні, яких не було зовсім, про що говорить і не встановлено будь-яких доказів того, що такі загальні збори відбулися. Клопотання подане дізнавачу 13.02.2023 не виконано і не проведено слідчих дій. Також, дізнавачем вказано, що ОСОБА_6 надано ряд документів, які ніби то вказують на належність майна СФГ "Новосулківське", проте не вказано конкретно, які саме документи. Крім того, в рішенні суду наявні розбіжності у сумі майна, тобто спочатку 3 138 329 гривень, а в кінці 2 956 402 гривень. Вважає, що всі розбіжності в матеріалах кримінального провадження мають бути досліджені належним чином з одночасним допитом його, як представника ПСП "Війтівське", ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .. Через шахрайські дії ОСОБА_10 , він як правонаступник і відповідач за збереження і видачу майна не має можливості передати майно майже 800 пайовикам, які залишилися без належного їм майна пайового фонду. Крім того, він не має можливості розрахуватися за кредиторську заборгованість, на що йому було видано майно, яке також захопив ОСОБА_7 і використовує без належної документації. Дізнавач ОСОБА_8 має з`ясувати в процесі слідства, ким підписано акт передачі майна, які повноваження передавача в акту, чи було подано заяву ОСОБА_7 до правонаступника останнього користувача майна з видачі майна і перерахуванням кількості майна, яке хоче отримати заявник. Згідно закону передачу майна здійснює правонаступник після подачі заяви. Просить постанову дізнавача скасувати та направити справу для продовження досудового розслідування.

У судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив суду, що він є власником та керівником ПСП "Війтівське", правонаступником КСП "Агрофірма Війтівська" і відповідальний за збереження і видачу пайового майна, згідно Указу президента від 29.01.2001 року №62, щодо порядку проведення, оформлення і видачу пайового майна в натуральному вигляді або коштами. Під забезпечення кредиторської заборгованості КСП "Агрофірма Війтівська" загальними зборами пайовиків йому, як правонаступнику було виділено майно на суму 3 020 965 гривень. Ними було проведено оцінку усього майна, перелік майна і його оцінка містяться у звіті про визначення вартості індивідуально визначеного майна (будівель, споруд, транспорних засобів, сільськогосподарської техніки, інженерного обладнання ПСП "Війтівське"), який ним надавався і міститься у матеріалах кримінального провадження. Під забезпечення кредиторської заборгованості йому виділено корівник ферми №1 на суму 215873 грн., якого в рішенні суду, на яке посилається дізнавач не має. Також, на фермі №1 рахуються приміщення: корівник вартістю 215873 гривень, аптека -13505 гривень, водокачка -9982 гривень, піднавіс - 39102 гривень, силосні споруди - 19342 гривень, 19342 гривень, 17060 гривень, 17060 гривень, 12010 гривень, 12010 гривень, дитячий комбінат - 213806 гривень, корівник ферми №1 - 215873 гривень, будинок тваринника 27281 гривень, які в рішенні суду, також, не рахуються та використовуються ОСОБА_7 незаконно на протязі 18 років. Посилання дізнавача ОСОБА_11 на загальні збори, які нібито передали майно ОСОБА_7 вважає невірним, оскільки рішенням Бершадського районного суду від 21.05.2007 ці збори визнано незаконними, тобто сфальсифікованими. Тим більше вважає, що нікому не передано право передачі майна, крім правонаступника, тобто ПСП "Війтівське". 800 пайовиків в результаті шахрайських дій ОСОБА_10 залишились без належного їм майна. Дізнавачем ОСОБА_12 не перевірено та не досліджено розбіжності, не допитано його одночасно із ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з метою їх усунення, тому просить задовольнити скаргу в повному обсязі.

Старший дізнавач СД ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що його постанова є законною і повністю мотивованою, слідство проведено в повному обсязі. Крім того, пояснив, що у своїй скарзі ОСОБА_3 посилається на Указ Президента України № 62/2001 від 29.01.2001 "Про заходи забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки", хоча на виконання вказаного Указу Президента постановою Кабінету Міністрів України № 177 від 28.02.2001 "Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки" було розроблено та затверджено типове положення про комісію з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки. Також Міністерством аграрної політики України видано наказ № 62 від 14.03.2001 "Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств" та наказ № 63 від 14.03.2001 "Про затвердження порядку оформлення правонаступництва за зобов`язаннями реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств". Відповідно до п. 16 Наказу Міністерства аграрної політики України № 62 від 14.03.2001 "Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств", спірні питання щодо розподілу майна між співвласниками вирішуються в судовому порядку. Пунктом 17 Наказу Міністерства аграрної політики України № 63 від 14.03.2001, визначено, що обсяг правонаступництва визначається за передавальним (роздільним) актом (балансом), складеним на дату реорганізації КСП і затвердженим вищим органом управління КСП, який може бути уточнений на дату врегулювання майнових відносин у частині боргових зобов`язань підприємства і затверджений загальними зборами співвласників або іншим уповноваженим органом. Разом з установчими документами підприємства-правонаступника роздільний (передавальний) баланс є правовою підставою для встановлення наявності та обсягів правонаступництва за майновими правами та обов`язками КСП. Згідно п. 18 до статутних фондів підприємств - правонаступників КСП передається майно лише в частині, вартість якої дорівнює сукупній вартості майнових паїв членів КСП - засновників такої юридичної особи-правонаступника. Відповідно до п. 19 передача майна КСП підприємствам-правонаступникам, яке виділене під забезпечення боргових зобов`язань, здійснюється після їх державної реєстрації протягом терміну, що визначається вищим органом управління КСП, та оформляється актом приймання-передавання. Щодо зазначених ОСОБА_3 розбіжностей у рішенні суду, зазначив, що у справі міститься рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 21.03.2006 у справі № 2 -389/2006, відповідно до якого Фермерському господарству "Новосулківське" виділено на праві приватної власності в рахунок майнових паїв, придбаних у громадян, в пайовому фонді майна бувшого Колективного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма Війтівська", с. Війтівка Бершадського району Вінницької області та визнано право власності за Фермерським господарством "Новосулківське" в цілому на комплекс будівель та споруд Ферми № 1, розташований в АДРЕСА_1 . Вказане рішення не було скасовано чи змінено в апеляційному чи касаційному порядку та набрало законної сили 01.04.2006, (а.с. 200-213). Також, 16.09.2015 комплекс будівель та споруд Ферми № 1, розташований в с. Війтівка по вул. Леніна, 107, зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за Фермерським господарством "Новосулківське", , на підтвердження чого в справі наявний витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 159518311 від 14.03.2019. (а.с. кримінального провадження 88, 109-110) Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП "Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" від 25.10.2006 нежитлова будівля овочесховища, що розташована за адресою Вінницька область Бершадський район с. Війтівка, вул. Шевченка, буд. 38, також, зареєстроване право власності на підставі рішення Бершадського районного суду справа № 2-389/2006 від 21.03.2006 знаходиться у приватній власності ФГ "Новосулківське", (а.с. 89), а не на підставі скасованого рішення виконавчого комітету Війтівської сільської ради, як стверджує представник потерпілого. Натомість представником потерпілого на підтвердження набуття права на зазначені об`єкти до матеріалів кримінального провадження надано лише перелік майна, переданого під забезпечення кредиторської заборгованості Агрофірмою "Війтівська" правонаступнику ПСП "Війтівське" від 30.03.2001 затверджений саме комісією по врегулюванню майнових відносин та Звіт про визначення вартості індивідуально визначеного майна від 31.05.2002 ЗАТ "Вінницький проектний інститут", однак вказаний Перелік та звіт не є підтверджуючим документом про набуття права власності вказаним майном за ПСП "Війтівське" та представник потерпілого ОСОБА_3 не надав будь-яких документів, які підтверджують набуття права власності на майно та передачу вказаного у кримінальному провадженні майна ПСП "Війтівське" як правонаступнику, також представником потерпілого до матеріалів кримінального провадження не надано документів на підтвердження вчинення заходів для оформлення права власності на майно з часу складання Переліку майна, переданого під забезпечення кредиторської заборгованості Агрофірмою "Війтівська" правонаступнику ПСП "Війтівське" 30.03.2001. Представник потерпілого у своїй скарзі стверджує, що дізнавачем у своїй постанові не вказано, які конкретно документи підтверджують належність майна СФГ "Новосулківське", хоча вони наявні в матеріалах кримінального провадження (а.с.87-106) та перераховані у постанові про закриття кримінального провадження. Крім того, досудовим розслідуванням було встановлено, що представник ПСП "Війтівське" ОСОБА_3 звертався до Господарського суду Вінницької області з позовом до ФГ "Новосулківське" про стягнення вартості безпідставно набутого майна у розмірі 243154 гривень, предметом розгляду якого стали корівник ферми № 1 та будинок тваринника ферми № 1.В результаті розгляду вказаного позову 21.05.2019 у справі №902/201/19 судом було прийнято рішення, яким у задоволенні позову ПСП "Війтівське" відмовлено повністю. Даним рішенням суду встановлено, що набуття права власності Фермерського господарства "Новосулківське" на спірні об`єкти нерухомого майна відбулось за достатньої правової підстави, в даному випадку на підставі рішення суду, яке є чинним та не скасованим в установленому законом порядку. Вказане рішення суду не було скасоване та набрало законної сили . (а.с. 254-275) Щодо одночасного допиту ОСОБА_3 зі Зублевичами зазначив, що слідчий, прокурор має право провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях, однак враховуючи, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від надання показів відмовляються в порядку ст. 63 Конституції України, відсутні підстав для проведення одночасного допиту між ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , оскільки у матеріалах кримінального провадження відсутні розбіжності у їх показах. (а.с.78-79) Щодо клопотання від 13.02.2023 зазначив, що в ході досудового розслідування досліджено питання викладені у вказаному клопотанні, а саме: перевірку належності викуплених майнових паїв та на яку суму було викуплено майнових паїв - досліджено судом, що підтверджується рішенням у справі № 2-389/2006, яке набрало законної сили 01.04.2006. (а.с. 200-2013) Передачу майна здійснено комісією по врегулюванню майнових відносин, що підтверджується наявним у матеріалах справи актом прийому передачі майна від 14.07.2009. (а.с.91-97) Щодо сумнівів представника потерпілого у правомочності комісії по врегулюванню майнових відносин, то вказана комісія так само затверджувала перелік майна під забезпечення кредиторської заборгованості виділеного ПСП "Війтівське", що підтверджується наявною у справі копією вказаного переліку (а.с.26-27 та 132-133) та копією звернення Голови ПСП "Війтівське" саме до голови комісії від 05.05.2003 (а.с.130 зворот). Щодо проведення оцінки пайового фонду державним інститутом, то вказана подія ніким із учасників кримінального провадження не оспорюється, та значення для кримінального провадження не має. Щодо сумнівів представника потерпілого, щодо правомочності загальних зборів від 14.07.2009, то досудовим розслідуванням встановлено, що вказане рішення загальних зборів ніким оскаржено не було, тобто на даний час правомочне. Враховуючи вищевикладене, досудовим розслідуванням всебічно, повно і неупереджено досліджено обставини кримінального провадження, встановлено та досліджено всі обставини, що можуть мати значення для кримінального провадження та на підставі зібраних матеріалів зроблено висновок про відсутність у діянні ОСОБА_7 та ОСОБА_6 складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та винесено постанову про закриття кримінального провадження, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Прокурор ОСОБА_13 у судовому засіданні повністю підтримав позицію ОСОБА_4 та зауважив, що у даному кримінальному провадженні було проведено усі необхідні та можливі слідчі дії, проте ОСОБА_3 не представлено належних документів на підтвердження належності вказаних ним приміщень ПСП "Війтівське". Просив відмовити у задоволенні скарги.

Вислухавши ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_13 , дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, оцінивши надані учасниками справи у судовому засіданні покази, слідчий суддя дійшла наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

У судовому засіданні встановлено, що старшим дізнавачем СД ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 проводилося досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000038 від 05 липня 2021 року та кримінальному провадженню № 0000318 від 24 липня 2021 року, які постановою прокурора Бершадського відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_13 були об`єднані в одне провадження.

Постановою старшого дізнавача СД ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 26 липня 2023 року кримінальне провадження №0000038, відомості про яке внесені до ЄРДР 05 липня 2021 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України закрито у зв`язку з встановленням відсутності події кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя наділений повноваженнями здійснювати у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до ч. 1 п.п. 1, 2, 3 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення; 2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; 3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні, окрім іншого, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), а також обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Статтею 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

За приписами ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування. Рішення слідчого приймається у формі постанови. Постанова слідчого складається з:

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;

2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосередньої оцінки отриманих фактичних даних.

Закриваючи кримінальне провадження, дізнавач в оскаржуваній постанові зазначив, що у діянні ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відсутній склад кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190КК України.

Ознайомившись з матеріалами скарги та кримінального провадження слідчим суддею встановлено, що дізнавачем у ході проведення досудового розслідування не в повній мірі проведено усі необхідні слідчі дії та не зібрано відповідно до КПК України доказів щодо передачі ПСП "Війтівське" майна під забезпечення кредиторської заборгованості Агрофірми "Війтівка". До матеріалів справи приєднано лише перелік майна (копія) яке передано, при цьому не встановлено, хто передавав майно, на підставі чого і хто затверджував даний перелік. Крім того, як вбачається із матеріалів кримінального провадження ОСОБА_3 вказує, що вся бухгалтерська документація ПСП "Війтівське" була вилучена органами прокуратури та міліції у 2003 році і не повернута ПСП "Війтівське", проте не встановлено достовірно в рамках якої саме справи вилучені документи і які саме. Як зазначив під час допиту органам досудового розслідування ОСОБА_3 (протокол допиту а.с. 290-295) та повторив те саме у судовому засіданні під час розгляду скарги, копії актів виїмки у нього є і він мав надати їх органам досудового розслідування додатково. На дату розгляду скарги ніяких дій щодо долучення вказаних актів виїмки не проведено, тобто не можна зробити однозначний висновок, що необхідні документи були вилучені саме в рамка кримінальної справи № 1-п-5/2004, що розглядалася відносно ОСОБА_3 у Бершадському районному суді Вінницької області та на даний час знищена.

Крім того, дізнавачем вказано, що провести одночасний допит ОСОБА_3 з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 неможливо, оскільки вони взагалі відмовилися давати покази, однак у матеріалах кримінального провадження наявний лише протокол допиту ОСОБА_7 , з якого вбачається, що він дійсно відмовився від дачі будь-яких пояснень та показів, проте ні протоколу допиту, ні інших відомостей про те, що від дачі показів відмовився ОСОБА_6 матеріали кримінального провадження не містять.

Враховуючи наведене, постанова про закриття кримінального провадження є передчасною та підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження підлягають поверненню для організації подальшого досудового розслідування.

На підставі наведеного, керуючись статтями 223, 234-235, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача СД ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 від 26 липня 2023 року про закриття кримінального провадження №0000038, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 липня 2021 року задовольнити.

Скасувати постанову старшого дізнавача СД ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 від 26 липня 2023 року про закриття кримінального провадження №0000038, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 липня 2021 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, матеріали кримінального провадження направити для продовження досудового розслідування.

Копію ухвали для виконання направити старшому дізнавачу СД ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області капітану поліції ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_14