ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 646 /278 / 23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп/818/ 1304 /23 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.15 і ч.4 ст.185 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 , перекладача ОСОБА_9 , без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме потерпілого ОСОБА_10 , належним чином повідомленого про розгляд справи, від якого надійшла заява про розгляд справи без нього, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою прокурора, обвинуваченого та його захисника на вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від « 26 » 06 2023 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаним вироком, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Геранбоя, Азербайджану, громадянина Азербайджана, неодруженого, який має середню спеціальну освіту, не працюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз: 14.07.2022 р. Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, вирок змінено 31.05.2023 р. Полтавським апеляційним судом та призначено покарання у виді 5 років 4 місяців позбавлення волі,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 14.07.2022 р. у виді 2 років позбавлення волі і остаточно визначено ОСОБА_7 о. 7 (сім) років 3 (три) місяці позбавлення волі.

Строк відбування покарання визначено обчислювати з 28.11.2022 р.

Зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання, відбуте ним за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 14.07.2022 р.,

Також вирішено питання щодо речових доказів.

Зазначеним вироком встановлено, що 28.11.2022 р. під час дії в Україні воєнного стану приблизно о 11:30 год., ОСОБА_7 , перебуваючи біля домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , разом із невстановленою в ході досудового розслідування особою, побачив, що всередині будинку нікого немає, в ході чого у ОСОБА_7 , разом з невстановленою особою, виник спільний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з вказаного будинку. Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_7 з невстановленою особою проник у огороджене парканом подвір`я домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить на праві власності ОСОБА_10 , а саме переліз через паркан домогосподарства та, опинившись в подвір`ї, відчинив двері до подвір`я з середини, після чого невстановлена особа проникла до подвір`я., а ОСОБА_7 о взяв з землі металевий куток та розбив ним скління другого від входу вікна будинку. Продовжуючи реалізацію свого корисливого, протиправного умислу, через утворений ним отвір, ОСОБА_7 , просунув руку та відчинив вікно зсередини, після чого проник у будинок. Невстановлена особа в цей час перебувала в подвір`ї вказаного домогосподарства та спостерігала, щоб їх з ОСОБА_7 дії не були помічені сторонніми особами. Так, перебуваючи всередині будинку, оцінивши ситуацію, що склалася, пересвідчившись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_7 побачив на полиці грошові кошти в сумі 1000 гривень купюрами по 500 гривень та 1 долар США, що відповідно до офіційного валютного курсу НБУ станом на 28.11.2022 становив 36,56 гривень, та поклав їх до правої кишені своєї куртки. Після цього ОСОБА_7 підійшов до ящика з горілкою, який стояв у правому ближньому куті кімнати, та взяв звідти дві пляшки горілки ТМ «ANCHOR», об`ємом один літр, вартістю 270 гривень кожна, та тримаючи їх у руках, направився до вікна, через яке проник у будинок. В цей час невстановлена особа покинула подвір`я вказаного домогосподарства та побігла в невідомому напрямку. Після цього ОСОБА_7 , пролізши через вікно, покинув будинок, та вийшовши через двері в паркані, покинув вказане домогосподарство, однак не зміг розпорядитись викраденим на свій розсуд, так як був зупинений потерпілим ОСОБА_10 . Тобто, ОСОБА_7 міг спричинити потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду, на загальну суму 1576,56 гривень.

Вказані дії обвинуваченого суд кваліфікував за ч.2 ст.15 і ч.4 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та в умовах воєнного стану.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з прийнятим судом рішенням, обвинувачений, його захисник та прокурор подали апеляційні скарги.

Захисник в своїй апеляційній скарзі просить вирок скасувати в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_7 покарання у розмірі 5 років 4 місяців позбавлення волі.

В обґрунтування своїх вимог захисник посилається на неврахування судом, що правопорушник сприяв слідству, приймав участь у слідчих діях, давав свідчення. Враховуючи особу винного та обставини, які пом`якшують покарання, захисник вважала обране ОСОБА_7 покарання надто суворим. Окрім того, просила врахувати, що за обома вироками ОСОБА_7 був засуджений за замах на вчинення крадіжки, що також повинно впливати на розмір покарання

Прокурор в апеляційній скарзі просить вирок скасувати, внаслідок невідповідності призначеного судом покарання особі обвинуваченого та ступеню тяжкості кримінального правопорушення, внаслідок його м`якості. Просить постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.15 і ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, строком на 5 років, 3 місяці.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 14.07.2022 р., з урахуванням нового вироку Полтавського апеляційного суду від 31.05.2023 , та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 8 років позбавлення волі.

В обґрунтування своїх вимог, прокурор зазначає, що судом не достатньою мірою було враховано особу обвинуваченого, а саме те, що він не працює, доходів не отримує, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки. Крім того, він неодноразово судимий за злочини проти власності, та відповідно до висновку органу пробації, в досудовій доповіді становить найвищій рівень небезпеки в суспільстві. А тому, прокурор вважає, що покарання за злочини проти власності повинно бут більш суворим, щоб правопорушник міг виправитись та не допускати скоєння аналогічних правопорушень.

Обвинувачений в апеляційній скарзі посилається на незгоду з судовим рішенням, у зв`язку з проведенням розгляду справи не в повному обсязі та не об`єктивно, а також проголошенням вироку за його відсутності. На думку обвинуваченого, суд не взяв до уваги, що він щиро розкаявся, допомагав слідству і добровільно давав показання.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Обвинувачений та захисник підтримали свої апеляційні скарги та просили їх задовольнити, проти задоволення апеляційної скарги прокурора, заперечували.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційних вимог захисника та обвинуваченого, свої вимоги підтримав.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого, захисника та прокурора на підтримання апеляційних вимог, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Колегія суддів, дослідивши матеріали провадження і доводи апеляційних скарг сторін, встановила, що суд першої інстанції з достатньою повнотою, в межах визначеного судом обсягу, дослідив обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину, дав належну правову оцінку, правильно кваліфікував його дії та обґрунтовано дійшов висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 і ч.4 ст.185 КК України.

Дії обвинуваченого відповідають кваліфікації за інкримінованим йому злочином, а висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України не перевіряє.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які можуть бути підставою для скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено. Разом з цим, перевіряючи вирок в межах апеляційних вимог сторін щодо правильності призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , колегія суддів виходить з положень ст.65 КК України і вважає, що суд першої інстанції достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та особу винного, а також відсутність обставин, що пом`якшують покарання та обтяжують покарання.

Згідно вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

У відповідності до ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, при призначенні ОСОБА_7 покарання, суд діяв з дотриманням вимог ст.ст.50,65 КК України, призначивши покарання в межах санкції ч.4 ст.185 КК України та, дотримуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання.

Суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини за яким вчинений злочин, особу винного, який не працює, раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких корисливих злочинів. Крім того, судом враховано також досудову доповідь органу пробації, відповідно до якої. Виправлення ОСОБА_7 неможливе без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції, оскільки ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення оцінюється як дуже високий.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення до вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 14.07.2022 р., яким його засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України та який змінено вироком Полтавського апеляційного суду від 31.05.2023 р. з призначенням покарання у виді 5 років 4 місяців позбавлення волі, судом було ОСОБА_7 призначене покарання за правилами ст. 71 КК України.

Апеляційні доводи прокурора про зайву м`якість призначеного покарання та неврахування судом особи обвинуваченого, на думку колегії суддів - є безпідставними, оскільки згідно відомостей кримінального провадження та поданої апеляційної скарги, об`єктивно відсутні обставини ніж ті, що встановлені судом першої інстанції.

Апеляційні доводи обвинуваченого та його захисника, що містять твердження про неповне врахування судом щирого каяття обвинуваченого та сприяння розслідуванню, на думку апеляційного суду, з урахуванням показань обвинуваченого, які він давав під час судового розгляду в суді першої інстанції, суперечать його поведінці, враховуючи конкретні обставини справи, що в даному випадку, не можна розцінювати як дійсне щире каяття та повністю спростовуються об`єктивними відомостями дослідженими судом першої інстанції в судовому засіданні за участю сторін, внаслідок чого судом надано їм обґрунтовану оцінку в нарадчій кімнаті за наслідками проведення всього судового розгляду.

Доводи обвинуваченого, з приводу того, що вирок було проголошено за його відсутності, були перевірені апеляційним судом, внаслідок чого, було з`ясовано, що під час проголошення вироку, 26.06.2023 об 11-00 годині, встановити відеоконференцзв`язок з ДУ «Харківський слідчий ізолятор №27» не вдалося з технічних причин. Проте, копію вказаного вироку від 26.06.2023 обвинуваченому було направлено та отримано ним 27.06.2023, про що свідчить розписка про отримання копії вироку на а.с. 237.

З огляду на викладене, при апеляційному перегляді кримінального провадження не встановлено підстав для скасування вироку за доводами апеляційних скарг сторін.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено будь-яких порушень норм матеріального чи процесуального права, наслідком яких є зміна чи скасування судового рішення, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування ухваленого обвинувального вироку також не вбачається, внаслідок чого вирок суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого, його захисника та прокурора без задоволення.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 06 2023 року по справі щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч.2 ст.15 і ч.4 ст.185 КК України, залишити без змін.

Апеляційну скаргу прокурора, залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу обвинуваченого та його захисника, залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст.424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________ ____________ ___________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4