У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання- ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.09.2023 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Врадіївка, Первомайського району Миколаївської області, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

-підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

- обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20.11.2023р. включно, з правом внесення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 грн. 00 коп.

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції)

захисник: ОСОБА_8

в с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 та обрати йому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Задоволено частково клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .

Застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20.11.2023р. включно, з правом внесення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 грн. 00 коп.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вважає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та незаконною.

На думку захисника, стороною обвинувачення не було доведено наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Також захисник зазначає, що в судовому засіданні стороною обвинувачення не було доведено неможливість запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, більш м`якими запобіжними заходами, ніж тримання під вартою.

Захисник вважає, що у слідчого судді були підстави застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з огляду на дані про особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки, а саме проживає з батьками, має на утриманні неповнолітнього сина, який є інвалідом з дитинства, має незадовільний стан здоров`я.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , слідчим суддею встановлені наступні обставини.

СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000886 від 15.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

За версією органу досудового розслідування, ОСОБА_6 , підозрюється у тому, що 11.09.2023 року придбав у невстановленої особи, для подальшого збуту, особливо небезпечний наркотичний засіб- канабіс, обіг якого заборонено та 11.09.2023 року близько 13.00 год, з метою отримання грошових коштів за незаконний збут наркотичної речовини зустрівся біля автовокзалу з ОСОБА_9 та за гроші в сумі 1500 грн, незаконно збув останньому шляхом « закладки», речовину зеленого кольору у подрібненому стані з пряним запахом коноплі, яка знаходилась в паперовому згортку. Відповідно до висновку експерта ця речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено. Маса канабісу, в перерахунку на висушену речовину, становить - 20, 306 г.

21.09.2023р. у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Слідчим подано клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якому зазначено, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Прокурор в судовому засіданні зазначив, що неможливо запобігти вказаним у клопотанні ризикам шляхом застосування більш м`якого виду запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного злочину, вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, а також тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим, послався на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Вважав, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить запобіганню доведених ризиків та прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд дійшов наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, слідчим суддею взято до уваги, що СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000886 від 15.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Зауважено, що 21.09.2023р. у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Надані суду матеріали кримінального провадження містять відомості, які свідчать на даний час про правильність висновку суду щодо обґрунтованість підозри ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині.

Така обґрунтованість підтверджується наступними матеріалами: протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_9 , висновком експерта від 13.09.2023 р. № СЕ19/115-23, та іншими матеріалами кримінального провадження.

Зважаючи на сукупність отриманих в процесі розгляду клопотання відомостей та даних, що характеризують особу, колегія суддів вважає, що є правильним висновок слідчого судді про існування ризиків, передбачених п.1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що існує ризик того, що ОСОБА_6 розуміючи наслідки вчиненого, зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 6 до 10 років з конфіскацією майна, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді і щодо наявності ризиків знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудове розслідування триває, та ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, враховуючи відомості про особу підозрюваного, який офіційно не працював, інших доходів не має, а отже може продовжити або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також, є вірним висновок слідчого судді і щодо наявності ризиків незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, враховуючи те, що свідки є мешканцями одного населеного пункту, не були ще допитані під час судового розгляду і підозрюваний може їх схиляти до надання показів, що не відповідають реальним обставинам справи.

Слідчий суддя врахував також відомості про особу підозрюваного ОСОБА_6 , який ніде фактично не працює, не має постійного джерела доходів, та враховуючи фактичні обставини інкримінованого кримінального правопорушення, його суспільну небезпечність, встановлені ризики, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

За такого, доводи апелянта відносно того, що стороною обвинувачення не було доведено неможливості запобігання зазначеним в клопотанні ризикам, більш м`якими запобіжними заходами, ніж тримання під вартою не є слушними.

Слідчим суддею при розгляді клопотання не було допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли вплинути на правильність прийнятого ним рішення.

З огляду на наведене апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.09.2023 року, щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: