Справа № 953/3504/23
н/п 1-кс/953/8899/23
"15" листопада 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
Місцем зберігання речових доказів просить визначити СУ ГУНП в Харківській області, за адресою м. Харків, вул. Весніна, 14.
В обгрунтування клопотання прокурор посилається на те, що 26.04.2023 до СУ ГУНП в Харківській області надійшли матеріали з Управління протидії кіберзлочинам в Харківській області ДКП НП України, щодо несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж, вчинені під час дії воєнного часу невстановленими особами, а саме за фактом втручання невстановленими особами до особистих кабінетів «онлайн банкінгу» різних банківських установ, шляхом здійснення перевипуску сім картки мобільного оператора номер який є фінансовим. Згідно отриманої інформації від ПрАТ «ВФ України» встановлено, що наступні мобільні номера були відновлені шляхом перевипуску (сім-картки) в 2023 року, а саме: НОМЕР_88 (01.03.2023); НОМЕР_89 (24.03.2023); НОМЕР_90 (15.02.2023); НОМЕР_91 (15.02.2023); НОМЕР_92 (15.02.2023); НОМЕР_93 (14.02.2023); НОМЕР_94 (11.02.2023), та зазначено, що дані сім-картки були активовані у одному пристрої з ІМЕІ НОМЕР_95 ; НОМЕР_96 , який працював через ІМЕІ: НОМЕР_97 . Згідно наявних заяв про відновлення електронних ідентифікаційних засобів (сім-картки, е-Сім) ПрАТ «ВФ України», зазначені в запиті номери абонентів були відновлені однією особою, а саме: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_98 ), яка зазначила адресу: АДРЕСА_2 гр.. В подальшому, в ході виконання доручення слідчого, оперативним підрозділом встановлено, що 24.03.2023 ОСОБА_43 згідно бланка заяви на відновлення послуг у разі втрати електронних ідентифікаційних засобів (Sim картки/е- Sim) знеособленими (анонімним) абонентом ПрАТ «ВФ Україна» звернулось з відновленням номера телефону НОМЕР_89 , який як в подальшому встановлено, використано в мобільному терміналі ІМЕІ- НОМЕР_96 . За даним номером телефону НОМЕР_89 який було відновлено ОСОБА_4 , працював в ІМЕІ - НОМЕР_96 в період часу з 24.03.2023 о 18:37:07 по 28.03.2023 14:52:13 та за вказаний період часу згідно трафіка на номер телефону надходили смс-повідомлення від банківських установ - «OSCHADBANK» та «PRIVATBANK». Згідно отриманої інформації (тимчасовий доступ) в АТ «Ощадбанк», встановлено що мобільний номер телефону - НОМЕР_89 є фінансовим номером власником якого є ОСОБА_44 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає в м. Лисичанськ, військовий пенсіонер. ОСОБА_45 підв`язано вказаний
31.10.2023 слідчим СУ ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_47 в період часу з 08:20 до 14:13, за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді. В ході проведення обшуку за місцем мешкання громадянки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено майно, що перелічене в прохальній частині клопотання.
Зазначені речі, були виявлені за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
31.10.2023 вищевказане вилучене майно у ОСОБА_4 визнано речовими доказами по кримінальному провадженню.
Отже, підставою для накладення арешту на майно є факт вилучення вищевказаного майна, яке має доказове значення вчинення кримінального правопорушення злочину. Метою накладення арешту на вилучене майно є його збереження, оскільки, його повернення призведе до неминучого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження, з метою уникнення винної особи від кримінальної відповідальності за скоєний злочин.
Прокурор до судового засідання не з`явився, повідомлявся у встановленому законом порядку, на адресу суду надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності у зв`язку зі службовою зайнятістю, дане клопотання підтримав, та просив його задовольнити.
Представник власника майна та власниця майна в судове засідання не з`явились, повідомлялись у встановленому законом порядку, на адресу суду в системі «Електронний суд» надійшла заява від представника власника майна адвоката ОСОБА_48 про розгляд клопотання без їх участі, та проти його задоволення не заперечував.
31.10.2023 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17.10.2023 слідчою було проведено обшук, та вилучено майно, яке зазначене в протоколі обшуку, та в прохальній частині клопотання прокурора про арешт майна.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.
В зв`язку з вищевикладеним, прокурором було підготовлено клопотання про арешт майна, яке 02.11.2023 направлено поштовими засобами зв`язку на адресу Київського р/с м. Харкова для подальшого розгляду, однак ухвалою слідчого судді від 03.11.2023 клопотання було повернуто прокурору, та встановлено строк в 72 год. для усунення недоліків, яка була отримана слідчою 10.11.2023 о 16.30 год. Після усунення недоліків прокурором повторно 13.11.2023 о 16:13 год. спрямовано клопотання про арешт майна.
Таким чином, передбачений законом строк в сімдесят дві години для усунення недоліків прокурором не порушено.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину… Завданням арешту майна є запобігання можливості приховування, знищення, використання, перетворення, пресування та відчуження майна. З метою забезпечення схоронності речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
При тому, ст. 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу).
Прокурор в своєму клопотанні просить застосувати захід забезпечення у вигляді арешту з підстав п.1 ч.2 ст. 170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вказане в клопотанні майно, оскільки прокурор довів наявність достатніх підстав вважати, що вказані речі та майно є речовими доказами та зберегли на собі сліди вчинення злочину, які необхідно вивчити, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення злочинів, в тому числі шляхом проведення відповідних експертиз.
Майно, на яке спрямоване кримінальне правопорушення підлягає арешту незалежно від того, хто є його власником, де знаходиться і незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування запобіжного заходу, а саме: запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховування) на певне майно, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі майна, яке є речовим доказом та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків. Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Разом з цим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.
Відповідно до абз. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.
Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
У разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.
Слідчий суддя на цій стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті і не вправі оцінювати докази з точки
зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є накладення арешту на майно.
Слідчий суддя також враховує, що обраний судом захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які в свою чергу чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України.
У подальшому, за наявністю певних процесуальних підстав та фактичних обставин, що можуть бути встановлені під час досудового розслідування, власник майна має право звернутися із клопотанням про скасування цього арешту згідно положень ст. 174 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Визначити місцем зберігання арештованого майна: СУ ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків вул. Весніна 14, 2-й під`їзд.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особами, відсутніми при оголошенні в той же строк з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя - ОСОБА_1