ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000224 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 02 травня 2023 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Верхоли Полтавського району Полтавської області, громадянку України, із неповною середньою освітою, не працюючу, заміжню, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судиму 20.02.2023 вироком Київського районного суду м. Полтави за ч. 1 ст. 309 КК України на 1 рік обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнену від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

визнано винуватою та засуджено за ст. 166 КК України на 2 роки 6 місяців обмеження волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю вироків, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироком Київського районного суду м. Полтави від 20.02.2023 року більш суворим за цим вироком, остаточно призначено 2 роки 6 місяців обмеження волі.

Строк відбування покарання ухвалено рахувати з 02.05.2023.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Полтави Полтавської області, громадянина України, одруженого, не працюючого зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винуватим та засуджено за ст. 166 КК України на 2 роки обмеження волі.

Строк відбування покарання ухвалено рахувати з 02.05.2023.

Вирішено питання щодо запобіжних заходів, процесуальних витрат, речових доказів.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнано винуватими у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_8 будучи матір`ю малолітнього малолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є дитиною з особливими потребами, та отримуючи на нього допомогу, як на дитину з інвалідністю підгрупи «А», не забезпечила нормальних побутових умов його проживання, догляду, харчування, можливості медичного спостереження, обстеження, індивідуальних програм реабілітації дитини-інваліда.

Так, у будинку за місцем проживання ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_2 , відсутня їжа, білизна, одяг, вбиральня, ванна кімната, проточна вода, наявний безлад у речах.

Через злісне невиконання матір`ю ОСОБА_8 встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною ОСОБА_10 , у нього наявний синдром жорстокого поводження з дитиною, який підтвердився комплексом суб`єктивних, об`єктивних, клініко-лабораторних, інструментальних показників, про що свідчив виснажений стан дитини, наявність бруду, личинок мух та екскрементів на його тілі, мух на обличчі, кахексія, тобто значно виражене зниження ваги дитини до 10 кг, підшкірно-жирові відкладення відсутні, гіпотрофія м`язів, кетоацидоз, метаболічна кардіоміопатія, нефропатія, реактивні зміни у печінці та селезінці та педикульоз.

Крім цього, у малолітнього ОСОБА_10 наявні хронічні захворювання набутого характеру, з приводу яких останній визнаний дитиною з інвалідністю підгрупи «А», що спричинили значний розлад здоров`я та певною мірою пов`язані з невиконанням матір`ю заходів медичної та інших форм реабілітації.

Крім того, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , будучи батьками малолітнього ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не забезпечили малолітньому сину нормальних побутових умов проживання, догляду та харчування, своєчасного надання медичної допомоги та права на освіту.

Батьками не забезпечено елементарні умови проживання дитини за місцем його перебування за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: відсутні їжа, білизна, одяг, вбиральня, ванна кімната, проточна вода, наявний безлад у речах.

При цьому у ОСОБА_12 було виявлено ознаки захворювання, яке розвинулося поступово через порушення обміну речовин у міокарді (серцевому м`язі), причиною виникнення якого можуть бути часті інфекційні захворювання, незбалансоване неповноцінне харчування, фізичні виснаження, нерівномірні фізичні навантаження впродовж тривалого періоду часу, що обчислювалося місяцями чи навіть роками, що може бути наслідком неналежного виконання батьками своїх батьківських обов`язків.

Крім цього, індивідуально-психологічними особливостями ОСОБА_12 є стійка орієнтованість на дотримання соціально схвалюваних норм і правил, слухняність, дисциплінованість, підвищена емоційна вразливість і лабільність, недостатня упевненість у собі, підвищена потреба у прийнятті, підтримці, невисока здатність відстоювати свою позицію та інтереси в ситуації конкуренції, лякливість, прагнення уникати конфліктів, поступливість, підвищена особистісна і ситуаційна (щодо збереження відносин із опікунами) тривожність. Крім того, у нього констатувалося парціальне відставання в психічному розвитку, про що свідчив нормативний рівень інтелектуального розвитку, а рівень довільності поведінки поєднався з відставанням у розвитку емоційно-вольової та особистісної сфер в частині формування навичок регулювання свого емоційного стану, рівні розвитку соціальних компетенцій, здатності адаптуватись до змінених умов життя, ситуацій, тиску, конкуренції, захисту своїх інтересів.

З 01.09.2020 ОСОБА_12 не відвідував навчальний заклад Полтавський навчально-виховний комплекс № 16 Полтавської міської ради.

12 березня 2021 року у зв`язку із загрозою здоров`ю та життю малолітніх дітей, ОСОБА_10 відібрано у матері ОСОБА_8 , а ОСОБА_13 у матері ОСОБА_8 та батька ОСОБА_9 та влаштовано до КП «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради».

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 з урахуванням доповнень просить вирок змінити, призначити ОСОБА_9 покарання за ч. 1 ст. 166 КК України у виді 2 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік та покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Зарахувати у строк покарання засудженого строк його попереднього ув`язнення з 02.05.2023 по 19.12.2023 із розрахунку один день позбавлення волі відповідає двом дням обмеження волі.

Просить при призначенні покарання ОСОБА_9 визнати обставинами, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину та визнання вини у повному обсязі, та з урахуванням характеризуючих даних про особу обвинуваченого, призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який просив вирок суду залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, та кваліфікацію їх дій ніким із учасників не оспорюється і апеляційним судом не перевіряється. На підставі ст. 349 КПК України, докази щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорювались, судом першої інстанції не досліджувались.

При призначенні покарання суд першої інстанції виконав вимоги закону, передбачені ст. ст. 50, 65 КК України, врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України; особу обвинуваченого, який не судимий, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується задовільно, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; відсутність обставин, які пом`якшують покарання; обставину, що його обтяжує вчинення злочину щодо малолітньої дитини.

Також судом враховано досудову доповідь Шевченківського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області, відповідно до якої ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства є високими, виправлення особи без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції не можливе.

Твердження сторони захисту про наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 , не знайшли свого підтвердження, оскільки обвинувачений після відібрання у нього дитини належних висновків не зробив та не вжив заходів для поновлення батьківських прав щодо ОСОБА_12 . Тобто, наведені захисником у апеляційній скарзі доводи та обставини, на думку колегії суддів у цьому випадку не є такими, які б свідчили про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею контролю при звільненні від відбування покарання з випробуванням.

Таким чином, підстав для пом`якшення покарання чи його призначення із застосуванням ст. 75 КК України учасниками провадження не зазначено та колегією суддів під час перегляду вироку не встановлено.

Тому, призначене ОСОБА_9 покарання, розмір якого відповідає найнижчій межі санкції ст. 166 КК України, відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

З огляду на викладене вище підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для зміни ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_9 в частині призначеного покарання, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Разом з тим, вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 02.05.2023 ОСОБА_9 та ОСОБА_8 призначено покарання у виді обмеження волі та до набрання вироком законної сили обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим взято під варту у залі суду негайно. Тобто, період перебування обвинуваченого під вартою з 02.05.2023 по 19.12.2023 є періодом попереднього ув`язнення.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 72 КК України період попереднього ув`язнення зараховується судом у строк покарання із розрахунку, що 1 день попереднього ув`язнення відповідає 2 дням обмеження волі, тому період з 02.05.2023 по 19.12.2023 підлягає зарахуванню обвинуваченим у строк покарання із розрахунку, що 1 день попереднього ув`язнення відповідає 2 дням обмеження волі.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 02 травня 2023 року, щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишити без змін.

Зарахувати ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у строк покарання період попереднього ув`язнення з 02.05.2023 по 19.12.2023 із розрахунку, що 1 день попереднього ув`язнення відповідає 2 дням обмеження волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженими, які тримаються під вартою, - у той самий строк з дня вручення їм копії ухвали.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4