Справа № 601/116/24
Провадження № 1-кс/601/28/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2024 року Слідчий суддя Кременецького районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременець клопотання прокурора Шумського відділу Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000022 від 06.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 369 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,-

встановив:

Прокурор Шумського відділу Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно по кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000022 від 06.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 369 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що 06 січня 2024 року о 00 год. 05 хв. у Кременецький РВП ГУНП в Тернопільській області надійшло повідомлення від поліцейського СРПП Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 про те, що 06 січня 2024 року близько 00 год. 05 хв. нарядом СРПП на вулиці Вишнівецька у м. Кременець Тернопільської області поблизу будинку № 101, був зупинений автомобіль марки "WolksvagenPassat" д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який перебував за кермом у нетверезому стані. При складанні протоколу за ст. 130 КУпАП, ОСОБА_5 з метою уникнення адміністративної відповідальності, запропонував та надав працівникам поліції грошові кошти в сумі 2600 гривень, які поклав на заднє пасажирське сидіння службового автомобіля "RenaultDuster", д.н.з. НОМЕР_2 .

06 січня 2024 року відомості по даному факту слідчим відділенням Кременецького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції Тернопільські області внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

06 січня 2024 року старшим слідчим СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області майором поліції ОСОБА_6 проведено огляд службового автомобіля поліції, під час якого на задньому пасажирському сидінні за сидінням водія було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 2600 гривень, купюрами номіналом по 200 гривень у кількості 13 (тринадцять) штук. Купюри наступних серійних номерів: ВЕ 3007540; ВД 9628093; ХД 0837884; СЖ 2489379; ЗГ 9620114; ГД 7515402; УЖ 0703246; ХА 3097655; ГЄ 9649568; СД 5322608; ГА 0189293; УГ 0386845; СЗ 0163655. Вказані грошові кошти були вилучені та упаковані у сейф-пакет WAR 1216500.

Виходячи з того, що виявлені та вилучені грошові кошти являються речовими доказами, прокурор просить накласти на них арешт.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання та просить його задоволити з підстав наведених в ньому.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву про слухання справи у його відсутності, не заперечує щодо накладення арешту на дані грошові кошти.

Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання докази, дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 06.01.2024 внесено відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000022 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 369 КК України.

Постановою старшого слідчого СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області майора поліції ОСОБА_6 від 08.01.2024 визнано речовими доказами: грошові кошти в сумі 2600 гривень, купюрами номіналом по 200 гривень у кількості 13 (тринадцять) штук. Купюри наступних серійних номерів: ВЕ 3007540; ВД 9628093; ХД 0837884; СЖ 2489379; ЗГ 9620114; ГД 7515402; УЖ 0703246; ХА 3097655; ГЄ 9649568; СД 5322608; ГА 0189293; УГ 0386845; СЗ 0163655. Вказані грошові кошти були вилучені та упаковані у сейф-пакет WAR 1216500.

Частиною 1 статті 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом частини 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

В силу частини 1 статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно частини 2 статті 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

З урахуванням положень ст. ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати мету, правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні органу досудового розслідування та відповідати вимогам закону.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно може мати суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ч. 2 п. 7 ст. 131, ст. 132, 170-175, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт, шляхом позбавлення права на відчуження розпорядження та/або користування, на наступне майно:

- грошові кошти в сумі 2600 гривень, купюрами номіналом по 200 гривень у кількості 13 (тринадцять) штук. Купюри наступних серійних номерів: ВЕ 3007540; ВД 9628093; ХД 0837884; СЖ 2489379; ЗГ 9620114; ГД 7515402; УЖ 0703246; ХА 3097655; ГЄ 9649568; СД 5322608; ГА 0189293; УГ 0386845; СЗ 0163655. Вказані грошові кошти були вилучені та упаковані у сейф-пакет WAR 1216500.

Дозволити зберігання грошових коштів у камері зберігання речових доказів Кременецького РВП ГУ НП в Тернопільській області, що розташована за адресою: вулиця Драгоманова, 5, місто Кременець, Тернопільська область.

У відповідності до частини 4 статті 132 КПК України, ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1