ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/2191/20 Номер провадження 11-кп/814/541/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисникаОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 лютого 2020 року за №0000678, 28 листопада 2020 року за №0003103, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Автозаводського районного суду м. Кременчук від 11 серпня 2022 року,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, останній раз

26 лютого 2019 року Автозаводським районним судом м. Кременчук за ч.ч.1, 2 ст.185 на 1 рік 3 місяці позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік,

визнано винуватим і засуджено за:

ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі;

ч.3 ст.185 КК України - на 3 роки позбавлення волі;

ч.2 ст.186 КК України - на 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

ч.2 ст.190 КК України - на 1 рік позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим призначено ОСОБА_8 остаточне покарання - 4 роки 6 місяців позбавлення волі, строк якого ухвалено обчислювати із дня затримання ОСОБА_8 в порядку виконання вироку.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат і речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим і засуджено за таких обставин.

Епізод №1.

26 лютого 2020 року приблизно о 03 годині 30 хвилин ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 , діючи повторно, попросив у ОСОБА_9 його мобільний телефон «Lenovo P780» чорного кольору в силіконовому чохлі, ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 800 гривень, для здійснення телефонного дзвінка, й далі, скориставшись тим, що ОСОБА_9 не звертає на нього уваги, шляхом обману заволодів названим мобільним телефоном.

Епізод №2.

27 листопада 2020 року приблизно о 22 годині ОСОБА_8 по вул. Гвардійській, 11 у м. Кременчук Полтавської обл., діючи повторно, із застосуванням насильства до ОСОБА_10 , яке полягало в нанесенні удару в тулуб ОСОБА_10 , відкрито викрав належні останньому: мобільний телефон «Samsung J730» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ-1: НОМЕР_2 , ІМЕІ-2: НОМЕР_3 , кредитну картку «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , заподіявши ОСОБА_10 майнової шкоди на суму 2 884 гривні.

Епізод №3.

27 листопада 2020 року приблизно о 23 годині 13 хвилин ОСОБА_8 по вул. Павлова у м. Кременчук Полтавської обл., діючи повторно, за допомогою додатку «Приват24» на мобільному телефоні ОСОБА_10 через гарячу лінію «ПриватБанк» змінив пін-код викраденої в ОСОБА_10 картки № НОМЕР_4 , після чого, використовуючи банківський термінал, по АДРЕСА_3 шляхом вільного доступу таємно викрав належні ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 3 127 гривень, знявши їх зі згаданої картки.

Епізод №4.

28 листопада 2020 року приблизно о 00 годин 19 хвилин ОСОБА_8 по вул. Першотравневій у м. Кременчук Полтавської обл., діючи повторно, за допомогою додатку «Приват 24» шляхом вільного доступу таємно викрав належні ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 18 291 гривню 46 копійок, здійснивши їх перерахування з картки ОСОБА_10 № НОМЕР_4 на картку «ПриватБанк» № НОМЕР_5 , з якої ці кошти які в подальшому були зняті за допомогою банківського терміналу по

АДРЕСА_4 .

14 січня 2021 року приблизно о 01 годині ОСОБА_8 , діючи повторно, шляхом віджиму металопластикового вікна за допомогою металевого лому проник на перший поверх житлового будинку по АДРЕСА_5 , звідки таємно викрав належні ОСОБА_11 : бензотример «Tatra garden MT332», вартістю 2 765 гривень, катушки (для вудилищ) марок: «Flagman Master 3003 MS3003» - вартістю 147 гривень, «SY-200» з волосінню - вартістю 70 гривень, «Teben TEB300 7+1» - вартістю 444 гривні 50 копійок, «Ryobi Ecusima 3000» - вартістю 906 гривень 50 копійок, «Teben TEB300 7+1» - вартістю 444 гривні 50 копійок, та мотоблок «Szentkiraly KF-Quantum 60», вартістю 9 099 гривень 30 копійок, заподіявши ОСОБА_11 майнової шкоди на загальну суму 13 876 гривень 80 копійок.

Епізод №6.

15 січня 2021 року приблизно о 01 годині ОСОБА_8 , діючи повторно, шляхом віджиму металопластикового вікна за допомогою металевого лому проник на перший поверх житлового будинку по АДРЕСА_5 , звідки таємно викрав належні ОСОБА_11 : спінінги марок: «Crocodile 2.4м. 100-250 гр» із закруткою - вартістю 296 гривень 10 копійок, «Berkley CHERRYWOOD HD 182 10/35 Spin» - вартістю 373 гривні 80 копійок, три тримачі для вудилищ (матеріальної цінності для потерпілого не становлять), вудилища марок: «Salmo Royal Diamond Telerod 4651-400» - вартістю 368 гривень 90 копійок, «Siweida Simple 240-20» - вартістю 341 гривню 60 копійок, «Daiwa Black Widow Carp» - вартістю 413 гривень, три малих вудилища без назви (матеріальної цінності для потерпілого не становлять) та алюмінієву драбину «2KORDA Krause Corda», вартістю 1 960 гривень, спричинивши ОСОБА_11 майнової шкоди на загальну суму 3 753 гривні 40 копійок.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого через суворість, просить змінити вирок Автозаводського районного суду м. Кременчук від 11 серпня 2022 року в частині призначеного покарання та пом`якшити ОСОБА_8 покарання. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції не врахував, що: обвинувачений визнав винуватість і щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, в матеріалах справи відсутні негативні характеристики щодо особи ОСОБА_8 та потерпілі не мають до нього претензій; за епізодом №1 обвинувачений допомагав ОСОБА_9 дістатися під`їзду за низької температури повітря та останній передав йому добровільно телефон, повернути його не просив, що ОСОБА_8 сприйняв як вдячність за допомогу; за епізодами №№2-4 сам потерпілий ОСОБА_10 не зазначав, що обвинувачений наносив йому удари, викрадав його майно та в матеріалах провадження не встановлено належних і допустимих доказів використання саме ОСОБА_8 кредитних карток ОСОБА_10 ; за епізодами №№5-6 стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом вчинення обвинуваченим крадіжок майна ОСОБА_11 .

ОСОБА_8 був належним чином завчасно повідомлений про місце, дату й час апеляційного розгляду та до суду апеляційної інстанції не з`явився, що підтверджується довідкою про доставку SMS-повідомлення (судової повістки) за його абонентським номером мобільного телефону. Клопотань про відкладення апеляційного розгляду з обґрунтуванням причин неявки обвинуваченого до суду не надходило.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку адвоката, який підтримав апеляційну скаргу та не заперечував проти здійснення апеляційного розгляду за відсутності обвинуваченого, заперечення прокурора проти апеляційної скарги, перевірила матеріали кримінального провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Статтею 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Доводи апеляційної скарги, які зводяться до недоведеності вчинення ОСОБА_8 інкримінованих йому злочинів позбавлені підстав.

Натомість, висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених: ч.2 ст.190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману повторно (епізод №1); ч.2 ст.186 КК України - відкритого викрадення чужого майна повторно, поєднаного із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого (епізод №2); ч.2 ст.185 КК України - таємного викрадення чужого майна повторно (епізоди №№3-4); ч.3 ст.185 КК України - таємного викрадення чужого майна повторно, поєднаного з проникненням у приміщення (епізоди №№5-6), є обґрунтованим, його зроблено на підставі об`єктивного з`ясування обставин, підтверджених доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду з дотриманням ст.23 КПК України й оціненими відповідно до ст.94 КПК України.

Такий висновок за епізодом №1 підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який підтвердив те, що 26 лютого 2020 року вночі у дворі по АДРЕСА_2 підійшов обвинувачений і попросив у нього мобільний телефон для здійснення дзвінка, на що він надав ОСОБА_8 свій мобільний телефон «Lenovo P780» (ІМЕІ: НОМЕР_1 ), проте після цього обвинувачений зник. Наздогнати ОСОБА_8 він не зміг і звернувся до своїх знайомих осіб, щоб вони допомогли викликати поліцію.

23 березня 2020 року ОСОБА_9 у ході пред`явлення для впізнання за фотознімками впізнав обвинуваченого як на особу, яка за вказаних вище обставин шахрайським шляхом заволоділа належним йому мобільним телефоном «Lenovo P780», що підтверджується протоколом даної слідчої дії з додатком (т.1 а.п.150-152).

Наведені вище докази узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_12 про те, що обвинувачений запропонував йому купити названий вище мобільний телефон, на що він погодився та придбав цей телефон за 600 гривень, який у подальшому добровільно видав поліції.

12 березня 2020 року свідок ОСОБА_12 указав на обвинуваченого як на особу, яка продала йому мобільний телефон «Lenovo P780», що зафіксовано у протоколі пред`явлення для впізнання за фотознімками з додатком (т.1 а.п.135-137).

Факт добровільної видачі свідком ОСОБА_12 мобільного телефону «Lenovo P780» (ІМЕІ: НОМЕР_1 ) поліції підтверджується і даними його заяви в матеріалах кримінального провадження та протоколом огляду від 12 березня 2023 року з додатком (т.1 а.п.138-145).

Відповідно ж до висновку експерта №305/Кр від 12 березня 2020 року з додатком вартість викраденого ОСОБА_8 у ОСОБА_9 мобільного телефону з урахуванням його попереднього використання станом на день вчинення злочину становила 800 гривень (т.2 а.п.131-134).

У свою чергу, визнаючи винуватим ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 та ч.2 ст.185 КК України, за епізодами №№2-4, суд першої інстанції правильно виходив з того, що винуватість останнього підтверджується показання потерпілого ОСОБА_10 про те, що 27 листопада 2020 року ввечері по АДРЕСА_6 перед заходом ним до будинку до нього ззаду підійшов ОСОБА_8 та звалив його на землю. Обвинувачений відтягнув його від дороги в неосвітлене місце, де наніс йому удари, викрав у нього мобільний телефон «Samsung J730» (ІМЕІ-1: НОМЕР_2 , ІМЕІ-2: НОМЕР_3 ), гаманець і дві кредитні картки, обшукавши його рюкзак. Через декілька днів із належних йому карток були зняті грошові кошти.

30 грудня 2020 року ОСОБА_10 в ході пред`явлення для впізнання за фотознімками впізнав обвинуваченого як особу, яка спричинила йому тілесні ушкодження та відкрито викрала його майно за наведених вище обставин, що підтверджується протоколом даної слідчої дії з додатком (т.1 а.п.186-188).

За змістом протоколу огляду місця події від 28 листопада 2020 року з додатком ОСОБА_10 вказав місце, де на нього вчинив грабіж обвинувачений - біля буд. АДРЕСА_6 , і надав ідентифікуючі дані викраденого в нього ОСОБА_8 мобільного телефону «Samsung J730» (т.1 а.п.180-182).

Далі 08 січня 2021 року обвинувачений заклав під заставу викрадений у ОСОБА_10 мобільний телефон «Samsung J730» (ІМЕІ-1: НОМЕР_2 , ІМЕІ-2: НОМЕР_3 ), що підтверджується договором про надання цим ломбардом фінансового кредиту №П4 від 08 січня 2021 року, довідкою директора ломбарду ПТ «Соколенко і К» від 16 січня 2021 року (т.1 а.п.199-200).

Як убачається з протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками від 16 січня 2021 року з додатком, свідок ОСОБА_13 упізнав ОСОБА_8 як особу, яка 08 січня 2021 року заклала до ломбарду мобільний телефон «Samsung J730» (т.1 а.п.201-203).

Вартість названого вище мобільного телефону на момент вчинення злочину з урахуванням його попереднього перебування в користуванні 2 884 гривні, що встановлено висновком експерта №154/21 від 18 січня 2021 року (т.1 а.п.195-198).

Також з аналізу протоколу про перегляд технічного носія інформації з відеозаписами камер відеоспостереження банку та руху коштів на банківському рахунку ОСОБА_10 від 28 січня 2021 року з долученими до нього технічним носієм інформації, фототаблицею та відомостями про рух коштів, убачається, що ОСОБА_8 в ніч із 27 на 28 листопада 2020 року: використав викрадену в ОСОБА_10 банківську картку № НОМЕР_4 у ході зняття грошей у банкоматі ПАТ КБ «Приват банк»; зняв із цієї картки з банкомату ПАТ КБ «ПриватБанк» по вул. Павлова, 16 у м. Кременчук Полтавської обл. кошти двома частинами на загальну суму 3 127 гривень; здійснив переказ у додатку «Приват24» із картки ОСОБА_10 на картку ОСОБА_14 № НОМЕР_5 грошових коштів у сумі 18 291 гривня 46 копійок (т.1 а.п.189-194).

Зазначені вище докази об`єктивно підтверджуються протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 23 грудня 2020 року з додатком, згідно з яким свідок ОСОБА_15 упізнав ОСОБА_8 як особу, яка 27 листопада 2020 року вночі запропонувала йому перерахувати грошові кошти на його картку (т.1 а.п.183-185).

За епізодами №№5-6 суд першої інстанції свій висновок про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, правильно обґрунтував показаннями потерпілого ОСОБА_11 , який підтвердив те, що всередині належного йому будинку, огородженого парканом, по АДРЕСА_5 зберігались його особисті речі, зокрема: бензотример «Tatra garden MT332», катушки (для вудилищ) марок: «Flagman Master 3003 MS3003», «SY-200» з волосінню, «Teben TEB300 7+1», «Ryobi Ecusima 3000», «Teben TEB300 7+1», спінінги марок: «Crocodile 2.4м. 100-250 гр» із закруткою, «Berkley CHERRYWOOD HD 182 10/35 Spin», три тримачі для вудилищ, вудилища марок: «Salmo Royal Diamond Telerod 4651-400», «Siweida Simple 240-20», «Daiwa Black Widow Carp», три малих вудилища, алюмінієва драбина «2KORDA Krause Corda» та мотоблок «Szentkiraly KF-Quantum 60». 12-13 січня 2021 року він був у будинку та вказані вище речі знаходились на своїх місцях, проте в подальшому в січні 2021 року надійшло повідомлення від сусідів, що стороння особа перебуває на території його домоволодіння. Зайшовши до свого домоволодіння, помітив відчинені двері в будинок і факт викрадення зазначеного вище майна. Із викрадених речей йому було повернуто лише мотоблок.

Показання ОСОБА_11 відповідають даним протоколу огляду місця події від 26 січня 2021 року з додатком, у ході якого встановлено те, що територія домоволодіння ОСОБА_11 по АДРЕСА_5 огороджена високим парканом та хвірткою, зафіксовано відсутність речей і порушену обстановку в цьому будинку з металевими дверима (т.1 а.п.204-211).

При цьому, свідок ОСОБА_16 в ході пред`явлення для впізнання за фотознімками 02 лютого 2021 року впізнав ОСОБА_8 як особу, яка в ніч із 14 на 15 січня 2021 року просила його допомогли перенести речі з будинку, що підтверджуться протоколом названої слідчої дії з додатком (т.1 а.п.231-233).

Факт викрадення обвинуваченим наведеного вище майна ОСОБА_11 у сукупності із зазначеними вище доказами підтверджується довідкою директора ПТ «Соколенко і К» і договорами про надання ломбардом фінансового кредиту, відповідно до яких 14 та 17 січня 2021 року ОСОБА_8 з метою отримання грошового кредиту заклав під заставу викрадені у ОСОБА_11 речі: бензотример «Tatra garden MT332»,

катушки (для вудилищ) марок: «SY-200», «TEB 300», «Master 3003», «Ecusima 3000», «Teben 300», спінінги марок: «Crocodile», «Berkley CHERRYWOOD», вудилища марок: «Salmo 4651», «Simple 240», «Widow Carp», три малих вудилища і три тримачі для вудилищ (т.1 а.п.212-227).

02 лютого 2021 року свідок ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_8 як особу, яка 14 та 17 січня 2021 року заклала до ломбарду рибальське спорядження, а свідок ОСОБА_17 указав на ОСОБА_8 як на особу, яка продала йому мотоблок «Szentkiraly KF-Quantum 60», що підтверджується протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками з додатками (т.1 а.п.228-230, 240-242).

ОСОБА_17 добровільно видав поліції в ході огляду місця події вказаний вище мотоблок, придбаний ним у обвинуваченого за 2 000 гривень, що зафіксовано в протоколі даної слідчої дії від 02 лютого 2021 року з додатком (т.1 а.п.234-238).

Водночас за змістом висновку експерта №700/21 від 25 лютого 2021 року встановлено вартість викраденого у ОСОБА_11 майна з урахуванням перебування його у вжитку: бензотримера «Tatra garden MT332» - 2 765 гривень, катушок (для вудилищ) марок: «Flagman Master 3003 MS3003» - 147 гривень, «SY-200» з волосінню - 70 гривень, «Teben TEB300 7+1» - 2 штуки по 444 гривні 50 копійок, «Ryobi Ecusima 3000» - 906 гривень 50 копійок, мотоблок - 9 099 гривень 30 копійок, спінінгів «Berkley CHERRYWOOD HD 182 10/35 Spin» - 373 гривні 80 копійок, вудилищ марок: «Salmo Royal Diamond Telerod 4651-400» - 368 гривень 90 копійок, «Siweida Simple 240-20» - 341 гривня 60 копійок, «Daiwa Black Widow Carp» - 413 гривень, алюмінієвої драбини «2KORDA Krause Corda» - 1 960 гривень (т.1 а.п.243-247).

Сам обвинувачений, хоча й не визнав винуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинів, однак підтвердив, що 26 лютого 2020 року вночі по АДРЕСА_2 брав у ОСОБА_9 належний останньому мобільний телефон і затим продав його ОСОБА_12 , 27 листопада 2020 року перебував із ОСОБА_10 по вул. Гвардійській у м. Кременчук Полтавської обл.

Проте показання ОСОБА_8 про те, що він не заволодівав майном ОСОБА_9 , а останній добровільно подарував йому свій мобільний телефон, не застосовував насильство до ОСОБА_10 , не викрадав майно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підлягають критичній оцінці та є способом захисту ОСОБА_8 від пред`явленого йому обвинувачення, оскільки повністю спростовуються сукупністю викладених вище взаємоузгоджених доказів, аналізом яких поза розумним сумнівом доведено, що обвинувачений, будучи судимим за кримінальні правопорушення проти власності та діючи повторно, заволодів шляхом обману мобільним телефоном ОСОБА_9 , відкрито викрав банківські картки та мобільний телефон ОСОБА_10 із застосуванням до останнього насильства, таємно викрав із банківської картки ОСОБА_10 грошові кошти, проник у будинок ОСОБА_11 , звідки таємно викрав належне ОСОБА_11 майно, після чого реалізовував викрадене в потерпілих майно, зокрема, закладав його в ломбард і продавав іншим особам.

На переконання колегії суддів, установивши фактичні обставини справи, дослідивши зібрані під час досудового розслідування й надані прокурором докази, на підставі яких ОСОБА_8 було пред`явлено обвинувачення, надавши доказам оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.2, 3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України.

Також безпідставними є доводи апелянта про пом`якшення ОСОБА_8 покарання.

За змістом ст.ст.50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Санкцією ч.2 ст.186 КК України (найбільш тяжкого кримінального правопорушення, за яке засуджено ОСОБА_8 ) передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.

Суд першої інстанції при призначенні покарання врахував ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, що відповідно до ст.12 КК України є тяжкими (ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України) та нетяжкими (ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України) злочинами, особу ОСОБА_8 , який неодноразово судимий, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України, в період іспитового строку за попереднім вироком, неодружений, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

За таких обставин, місцевий суд дійшов правильного висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Доводи захисника про щире каяття обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, є неспроможними, оскільки ОСОБА_8 не визнав винуватість у вчиненні, в тому числі цього злочину, вказуючи, що не заволодівав майном ОСОБА_9 шляхом обману, що було спростовано в ході розгляду справи. У той же час основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого кримінального правопорушення, чого обвинуваченим не здійснювалось.

Колегія суддів ураховує те, що потерпілі під час судового провадження не заявляли в передбаченому процесуальним законом порядку претензій до ОСОБА_8 , однак ці дані з огляду на викладені вище обставини в їх сукупності не свідчать про несправедливість обраного обвинуваченому заходу примусу, не є мотивованою та достатньою підставою для його пом`якшення.

Призначене ОСОБА_8 покарання, яке є наближеним до мінімального та обрано із застосуванням найбільш сприятливого принципу складання покарань за сукупністю кримінальних правопорушень, відповідає вимогам ст.ст.50, 65, 70 КК України, за своїм видом і розміром законне, справедливе та сприяє меті покарання, тобто є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити місцевому суду повно й усебічно розглянути провадження, за результатом чого ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе судове рішення, не встановлено.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а вирок Автозаводського районного суду м. Кременчук від 11 серпня 2022 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4