Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/675/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.121 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2023 року. Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в м. Кропивницькому матеріали за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 15 вересня 2023 року, якою обвинуваченому продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Добровеличківського районного суду Кіровоградської області знаходиться кримінальнепровадження №0000041 від 11.04.2021, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

В судовому засіданні, яке відбулось 15.09.2023 суд продовжив дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на 60 днів, до 13.11.2023 без визначення застави.

Приймаючи дане рішення суд першої інстанції вказав, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, наслідком якого стала смерть особи, має постійне місце проживання. Також зі змісту обвинувального акта ОСОБА_5 на момент вчинення кримінального правопорушення перебував в стані алкогольного сп`яніння, крім того інкриміноване кримінальне правопорушення вчинене групою осіб. Суд також врахував, що сім`я ОСОБА_5 проживає у м.Красный Луч Луганської області, яка є окупованою територією України, що збільшує ризики уникнення від кримінальної відповідальності. Отже на даний час є ризики що обвинувачений може переховуватися від суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, які не зменшилися та продовжують існувати.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить змінити йому обраний судом запобіжний захід на більш м`який посилаючись на відсутність ризиків визначених ст.177 КПК України, а також зобов`язується виконувати всі покладені на нього судом обов`язки.

Обвинувачений ОСОБА_5 , його захисник та прокурор клопотань про їх участь під час розгляду апеляційної скарги не заявляли, а тому відповідно до вимог ч.4 ст.422-1 КПК України, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу, зваживши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона задоволення не підлягає, з наступних підстав.

Згідно положень ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу, тобто, питання щодо продовження строків тримання під вартою мають вирішуватися у порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

Згідно ст. 199 КПК при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, суд зобов`язаний впевнитися в тому, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

До закінчення продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Колегія суддів за результатами апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції встановила, що зазначені вимоги кримінального закону районним судом належно дотримані.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, перевіркою доводів апеляційної скарги обвинуваченого, колегія суддів апеляційного суду встановила, що судом першої інстанції дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 .

Суд першої інстанції належним чином врахував конкретні обставини даного кримінального провадження, особу ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, вчиненого в групі осіб, а також наявність ризиків, передбачених п.п.1, 4 ст.177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого ОСОБА_5 переховуватися або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінального правопорушення в якому обвинувачуються, зібраних у справі доказів, у разі доведення їх провини, свідчать про те, що останні можуть вчиняти зазначені спроби.

В свою чергу сторона захисту не довела наявність міцних соціальних зв`язків у співвідношенні із обвинуваченням за вчинення умисного тяжкого злочину, який призвів до смерті людини.

Отже суд дійшов вірного висновку про те, що більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, а також запобігти встановленим ризикам, а тому не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченим запобіжному заході у виді тримання під вартою відпала, судовою колегією не встановлено, а ризики, визначені ухвалою суду про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу, не відпали та не зменшились.

Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Беручи до уваги, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено до спливу продовженого строку, а обставини, на які у своїй апеляційній скарзі посилається обвинувачений, жодним чином не зменшують тих ризиків, які встановив суд першої інстанції та не можуть слугувати підставою для застосування судом до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, а тому ухвалу суду першої інстанції залишає без зміни.

Керуючись статтями 177, 178, ч.4 ст.422-1 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргуобвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 15 вересня 2023 року, якою обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів без визначення застави - без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4