УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисників підозрюваного ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , розглянувши в судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду клопотання старшої слідчої СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором, про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єнакієве Донецької області, українця, не одруженого, із середньою спеціальною освітою, взятого на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у кримінальному провадженні №0003446,

ВСТАНОВИЛА:

28.11.2023 року старша слідча СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 звернулася до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із клопотанням, погодженим із прокурором Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 189 КК України в межах строку досудового розслідування, посилаючись на те, що строк перебування підозрюваного під вартою закінчується 02 грудня 2023 року, а завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим.

При цьому визначені ст.177 КПК України ризики: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення продовжують існувати.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні підтримали заявлене клопотання та просили його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Підозрюваний та його захисники у судовому засіданні заперечили проти заявленого клопотання з підстав необґрунтованості підозри та недоведеності заявлених стороною обвинувачення ризиків. Зазначили, що після звільнення затриманого ОСОБА_5 останній не втік, а самостійно з`явився на судовий розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу, що свідчить про відсутність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Не указує на наявність даного ризику і той факт, що підозрюваний є внутрішньо переміщеною особою, оскільки таке переміщення було обумовлене повномасштабним вторгненням рф на територію України. Стороною обвинувачення не доведено також існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки грошові кошти, які були перераховані на рахунок ОСОБА_5 , арештовані за ухвалою слідчого судді. Уважають, що помилковою є кваліфікація кримінального правопорушення за ч.4 ст. 189 КК України, оскільки зібрані докази свідчать про наявність підстав для кваліфікації за ч. 1 ст. 355 КК України. Також звертають увагу на те, що досудове розслідування перебуває на стадії завершення, а тому відсутні підстави для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 .

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Слідчим відділом ХРУП ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003446, відомості у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України.

04 жовтня 2023 року о 16 год. 05 хв. ОСОБА_5 було затримано на підстав п.1 ч. 1 ст. 208 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05.10.2023 року ОСОБА_5 було звільнено з-під варти в залі суду.

05.10.2023 року ОСОБА_5 письмово повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. ст.189 КК України, а саме про те, що « ОСОБА_5 , розуміючи, що в країні діє воєнний стан, який введений на всій території України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжений Указом Президента України від 26.07.2023 №451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», перебуваючи 26.09.2023 близько 21:00 години поблизу торгово-розважального центру «Оазис», що по вул. Степана Бандери, 2А, у місті Хмельницькому, зустрів свого знайомого ОСОБА_10 та під час спілкування з останнім у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на заволодіння майном ОСОБА_10 .

В той же час ОСОБА_5 з метою безпідставного одержання чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, висловив ОСОБА_10 вимогу майнового характеру про передачу йому грошових коштів в сумі 60 000 гривень під приводом повернення неіснуючого боргу, при цьому застосувавши фізичну силу, що виразилось у нанесенні ОСОБА_5 двох ударів своїм плечем в область лівої сторони обличчя ОСОБА_10 , та зауваживши останньому у грубій формі з використанням нецензурної лайки та образливих слів, що у разі відмови у передачі вищевказаної суми грошових коштів, ОСОБА_5 вивезе його в ліс та застосує до потерпілого фізичне насильство.

Наступного дня, 27.09.2023 близько 21:20 години потерпілий ОСОБА_10 , перебуваючи біля вищезазначеного торгово-розважального центру, виконуючи пред`явлені ОСОБА_5 вимоги та реально сприймаючи попередньо висловлені погрози застосування до нього фізичного насильства, передав останньому частину грошових коштів в сумі 1 000 гривень, як повернення неіснуючого боргу.

При цьому, ОСОБА_5 , продовжуючи вчиняти протиправні дії, висловив потерпілому повторну вимогу про передачу грошових коштів в загальній сумі 60 000 гривень та знову повідомив, що у разі невиконання такої вимоги до ОСОБА_10 буде застосоване фізичне насильство.

Так, 29.09.2023 близько 19:40 години ОСОБА_5 , перебуваючи біля торгово-розважального центру «Оазис», що по вул. Степана Бандери, 2А, у місті Хмельницькому, реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на безпідставне заволодіння грошовими коштами потерпілого, повторно зустрівся з ОСОБА_10 , який в свою чергу, виконуючи пред`явлені ОСОБА_5 вимоги та маючи побоювання за своє життя і здоров`я, передав останньому частину грошових коштів в сумі 7 000 гривень.

Окрім цього, 30.09.2023 близько 19:00 години ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу ігрового клубу «Play room», що за адресою: м. Хмельницький, вул. Свободи, 22, де зустрівши потерпілого ОСОБА_10 з метою одержання повної суми грошових коштів, які попередньо вимагав в останнього під приводом неіснуючого боргу, продовжуючи свої злочинні дії, різко наніс один удар ліктем своєї руки в область обличчя потерпілого ОСОБА_10 , спричинивши йому тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носа. Після нанесення удару ОСОБА_5 , застосовуючи психологічний тиск відносно ОСОБА_10 , повідомив потерпілому про те, що йому відомі відомості про місце проживання батьків ОСОБА_10 та у разі не виконання вимоги щодо передачі решти грошових коштів ОСОБА_5 вчинить протиправні дії відносно близьких родичів потерпілого.

В подальшому, 02.10.2023 о 19:48 годині ОСОБА_5 , перебуваючи у місті Хмельницькому (точне місце під час досудового розслідування не встановлено), з метою досягнення своєї протиправної мети, продовжив вимагати у ОСОБА_10 передати решту грошових коштів. При цьому, ОСОБА_5 , використовуючи власний мобільний телефон за допомогою месенджеру «Telegram», вчиняючи психологічний тиск відносно потерпілого, надіслав йому повідомлення про закінчення строку передачі ОСОБА_10 грошових коштів. В свою чергу, ОСОБА_10 побоюючись за власну безпеку та безпеку своїх близьких родичів, погодився виконати вимогу ОСОБА_5 та передати йому решту грошових коштів в сумі 52 000 гривень.

Так, 04.10.2023 близько 14:55 години ОСОБА_5 , перебуваючи на території міста Хмельницького (точне місце під час досудового розслідування не встановлено) для досягнення раніше поставленої мети, використовуючи власний мобільний телефон за допомогою месенджеру «Telegram» надіслав повідомлення ОСОБА_10 , в якому зазначив реквізити банківського рахунку за № НОМЕР_1 , на який останній повинен перерахувати грошові кошти. Того ж дня, в період часу з 15:29 години по 15:59 години потерпілий ОСОБА_10 , перебуваючи по вул. Молодіжній у місті Хмельницькому, виконуючи вимоги ОСОБА_5 , за допомогою банківського терміналу АТ КБ «ПриватБанк» здійснив десять переказів готівкових коштів по 4900 гривень та один переказ на суму 1960 гривень на картковий рахунок за № НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_5 , перерахувавши останньому грошові кошти на загальну суму 50 960 гривень.

Таким чином, в результаті незаконних дій щодо вимоги передачі чужого майна з погрозою застосування насильства над потерпілим ОСОБА_10 та його близькими родичами, ОСОБА_5 заволодів грошовими коштами на загальну суму 58 960 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди на вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразилися у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами (вимагання), вчинене в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 189 КК України».

Дана підозра є обґрунтованою та підтверджується: рапортом від 28.09.2023; протоколом прийняття заяви від ОСОБА_10 про вчинене кримінальне правопорушення від 28.09.2023; показаннями допитаного як потерпілого ОСОБА_10 від 28.09.2023; протоколами оглядів мобільного телефону потерпілого ОСОБА_10 від 28.09.2023, 02.10.2023, 05.10.2023; показаннями допитаного як потерпілого ОСОБА_10 від 30.09.2023; показаннями додатково допитаного як потерпілого ОСОБА_10 від 02.10.2023 та 05.10.2023; висновком експерта №648 від 12.10.2023; протоколами оглядів документів від 19.10.2023, 23.10.2023; показаннями допитаного як потерпілого ОСОБА_10 від 23.11.2023; протоколом огляду від 04.10.2023; рапортом від 05.10.2023; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 04.10.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 23.11.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 24.11.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 22.11.2023; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Безпосередня ж оцінка наявним у кримінальному провадженні доказам та їх ретельне дослідження, в тому числі довідки № 772 від 30.09.2023, виданої КП Хмельницька міська лікарня, є завданням наступних стадій судового розгляду та буде надана судом під час розгляду провадження по суті та постановлення остаточного рішення.

Оцінивши матеріали клопотання та надані матеріали кримінального провадження, слідча суддя приходить до висновку, що на даному етапі досудового розслідування пред`явлена ОСОБА_5 підозра є обґрунтованою. При цьому слід зауважити, що на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин. В той же час, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Окрім того, оцінюючи аргументи сторони захисту про необґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, помилкового інкримінування обставин вчинення злочину в умовах воєнного стану та необхідності кваліфікування діяння за ст. 355 КК України, слідча суддя звертає увагу, що при розмежуванні злочинів, передбачених ст. 189 КК України та ст. 355 КК України, необхідно виходити з того, що при вимаганні винна особа керується виключно корисливим умислом на заволодіння не належним їй майном чи правом на таке майно або бажає вчинення на її користь дій майнового характеру. Застосування погроз чи насильства без такого умислу з метою примусити потерпілого до виконання чи невиконання цивільно-правового зобов`язання належить кваліфікувати за відповідною частиною ст. 355 КК України. При цьому слід мати на увазі, що відповідальність за цією статтею може наставати лише тоді, коли особу примушують до виконання (невиконання) існуючого зобов`язання, що виникло на підставах, передбачених чинним законодавством. Предметом такого зобов`язання можуть бути гроші, майно, послуги, результати творчості тощо. Вказане відповідає висновку ВС, викладено у постанові у справі № 303/3224/20 від 25.10.2022.

Ні стороною захисту, ні стороною обвинувачення не надано доказів існування цивільно-правових зобов`язань між ОСОБА_10 ОСОБА_5 , які би виникли між зазначеними особами на підставах, передбачених чинним законодавством, отже існування доказів, які би свідчили про очевидну необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри, слідчим суддею станом на момент розгляду клопотання не встановлено.

Більше того, повноваження щодо кваліфікації кримінального правопорушення належить до компетенції саме органів досудового розслідування.

Кваліфікація злочину це кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом України, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння. Так, ВС у постанові № 136/811/20 від 01.11.2022, указав, що кваліфікація не є статичною, це динамічний процес, який у цьому аспекті розпочинається з правової кваліфікації, яка є саме попередньою і яка, зокрема, у ході ефективного досудового розслідування може зазнавати змін з урахуванням розширення можливостей для сторони обвинувачення встановити дійсні обставини відповідної події. Так, на початку досудового розслідування наявний лише обмежений обсяг відомостей про події. У ході досудового розслідування кількість, обсяг та якість виявлених відомостей збільшуються, і на момент завершення досудового розслідування справи відповідний суб`єкт кваліфікації повинен володіти всіма суттєвими, необхідними й достатніми даними про скоєне діяння (поведінку).

А тому, слідча суддя відхиляє аргументи сторони захисту про необґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України станом на момент розгляду клопотання та необхідність кваліфікування діяння за ст. 355 КК України.

Матеріали клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 достатні для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст. 189 КК України.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 06 жовтня 2023 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком по 02 грудня 2023 року включно.

Постановою керівника Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_14 від 28.11.2023 продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до трьох місяців.

Обставинами, які перешкоджають завершити досудове розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою є необхідність у виконанні слідчих та процесуальних дій, зокрема необхідно: провести огляд документів, вилучених у ході проведення тимчасового доступу до інформації, яка становить банківську таємницю та провести огляд носіїв інформації, які отримані за результатами проведених негласних слідчих (розшукових) дій; надати кінцеву правову оцінку діям підозрюваного; провести допит свідків.

Частиною 1 ст.183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

На даний час продовжують існувати визначені ст.177 КПК України ризики: переховування від органів досудового розслідування та/або суду та незаконного впливу на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні.

Так, з досліджених у судовому засіданні матеріалів встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

А отже, опинившись на волі, підозрюваний може потенційно переховуватись від органів досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

Слідча суддя вважає, що з`явлення звільненого ОСОБА_5 на розгляд клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу не є беззаперечною обставиною відсутності ризику переховування від органів досудового розслідування у подальшому, а тому відхиляє аргументи сторони захисту в цій частині.

Також слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено, що ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні продовжує існувати. При цьому слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримують шляхом слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засідання (ч. 1,2 ст. 23, ст. 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих в поряду, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому прокурору або посилатися на них (ч. 4 ст.95 КПК України).

Отже ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збирання доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту отримання показань судом від свідків. А тому твердження захисників підозрюваного відсутність означеного ризику у зв`язку із проведенням допиту свідків слідчий суддя до уваги не бере.

Високо ймовірним є також ризик незаконного впливу на потерпілого з огляду на те, що змістом інкримінованої підозри мало місце застосування до потерпілого ОСОБА_10 насилля, яким супроводжувалися вимоги щодо передачі грошових коштів.

Ризик продовження вчинення іншого кримінального правопорушення, про який зазначає сторона обвинувачення, слідча суддя вважає недоведеним, позаяк аргументи на його доведення, на які посилається слідча у клопотанні та прокурор у судовому засіданні, а саме можливість перетворення грошових коштів в безготівковій формі в сумі 50 960 гривень, перерахованих потерпілим на вимогу ОСОБА_5 , в неконтрольовану готівкову форму і продовження таким чином вчинення кримінального правопорушення, є помилковими, оскільки об`єктивною стороною кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України охоплюється заволодіння грошовими коштами, отриманими на виконання незаконної вимоги.

Окрім того, відповідно до ст. 189 КК України вимагання є закінченим з моменту пред`явлення вимоги, поєднаної із вказаними погрозами незалежно від досягнення винною особою поставленої мети. Вказане відповідає позиції, викладеній у постанові ВС у справі № 364/365/18 від 07 вересня 2023 року.

А тому висновок про можливість продовження вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення у зв`язку із подальшим розпорядженням грошовими коштами, здобутими ним попередньо на висловлені підозрюваним незаконні вимоги, є помилковий та не ґрунтується на нормах КК України.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчою суддею на даний час не встановлено.

Аналізуючи особу підозрюваного, слідча суддя ураховує, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, де мешкає разом із батьками та сестрою, не одружений, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий.

Проте вказані обставини не спростовують доведених стороною обвинувачення ризиків та не є такими, які б давали можливість відмовити в продовженні застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки, на переконання слідчої судді, у цьому випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Згідно характеристики, наданої ДОП СП ВнП № 1 Хмельницького РУП ГУНГП у Хмельницькій області ОСОБА_15 29.11.2023, ОСОБА_5 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч.1, 2, 122 ч. 1, 2, 126 ч. 2, 175-2 ч. 1 КУпАП, перебуває на обліку категорії «Кривдник» у Кам`янець-Подільському РУП ГУНГП у Хмельницькій області з 02.02.2023.

ОСОБА_5 має статус внутрішньо-переміщеної особи, однак указівка у клопотанні на зазначену обставину надана в контексті характеристики особи, а тому слідча суддя відхиляє аргументи сторони захисту про те, що констатація правого статусу особи в даному випадку вжита слідчим як обставина, яка указує на наявність ризику переховування від органів досудового розслідування

Таким чином, зважаючи на те, що заявлені ризики, які були враховані при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшилися та вони виправдовують тримання підозрюваного під вартою, враховуючи усі визначені ст.178 КПК України обставини в їх сукупності приходжу до висновку, що слід продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , адже лише такий найсуворіший запобіжний захід на даний час зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Строк тримання під вартою слід продовжити у межах строку досудового розслідування у межах строку визначеного ст.197 КПК України, а саме по 20.12.2023 включно, врахувавши, при цьому, що у судовому засіданні встановлено, що досудове розслідування у даному кримінальне перебуває на завершальному етапі.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити частково.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України продовжити по 20.12.2023 року включно.

Ухвала діє по 20.12.2023 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя