УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в особі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши подання Мукачівського РВ №1 філії ДУ "Центр пробації" в Закарпатській області про застосування покарання при наявності декількох вироків відносно засудженого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

Провідний інспектор Мукачівського РВ №1 філії ДУ "Центр пробації" в Закарпатській області ОСОБА_4 звернулася до суду з поданням про вирішення питання щодо застосування покарання за наявності двох вироків Мукачівського міськрайонного суду.

Подання мотивоване тим, що вироком Мукачівського міськрайонного суду від 02.10.2023 ОСОБА_3 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком терміном 1 рік.

Крім того, вироком Мукачівського міськрайонного суду від 26.10.2023 ОСОБА_3 призначено покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Провідний інспектор Мукачівського районного відділу №1 філії ДУ "Центр пробації" в Закарпатській області ОСОБА_4 подала до суду заяву про розгляд подання у її відсутності, подання підтримала, просила таке задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 подав до суду заяву про розгляд подання без його участі, просив клопотання задовольнити та ухвалити рішення з урахуванням правової позиції, викладеної у постанові Верховного суду у справі № 754/2749/17 від 27.03.2018 року.

Засуджений ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про дату і місце розгляду подання, в судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до слідуючого висновку.

Відповідно до абзацу другого частини четвертої статті 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття. У даному випадку суд не визнає участь осіб обов`язковою, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про проведення розгляду подання без участі осіб, що не з`явилися.

Орган з питань пробації звернувся до суду з поданням на підставі п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України для вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно ОСОБА_3 , посилаючись на те, що відносно останнього Мукачівським міськрайонним судом 02.10.2023 та 26.10.2023 ухвалено два вироки, що набрали законної сили, у зв`язку з чим виникло питання про застосування покарання до ОСОБА_3 .

Відповідно до вироку Мукачівського міськрайонного суду від 02.10.2023 ОСОБА_3 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого чт. 126-1 КК України, до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком терміном 1 рік. Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку, тобто з 02.10.2023, вирок набрав законної сили 02.11.2023.

Вироком Мукачівського міськрайонного суду від від 26.10.2023 ОСОБА_3 призначено покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 539 КПК України встановлено, що клопотання (подання) про вирішення зазначеного питання подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

За юридичною силою та за правовим значенням ухвалені вироки є рівними та такими, що підлягають обов`язковому та безумовному виконанню (ч. 2 ст. 21 КПК).

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.1990 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків», не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст.539 КПК України, зокрема питання, які порушують суть вироку і погіршують становище засудженого.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 27.03.2018 (провадження № 51-717км18) по справі № 754/2749/17 щодо застосування ч.4 ст.70 КК України, зокрема, коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення першого вироку інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, або звільняється від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань, не допускається, а за таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Застосування ст. ст. 70, 71 КК України у даному випадку погіршує становище засудженого. Будь-яка зміна правового становища особи на погіршення такого стану, може відбутись лише шляхом ухвалення юридично найважливішого судового акту - вироку. Постановлення ухвали, яка змінить правове становище засудженого, погіршивши його, буде порушенням принципів кримінального процесуального права, в тому числі призведе до зміни змісту обох вироків, що за кримінальним процесуальним законом може мати місце лише під час ухвалення вироку та/або під час перегляду судового рішення вищою інстанцією. Самостійна зміна вироку судом першої інстанції кримінальним процесуальним законом не передбачено.

У даному випадку відсутні перешкоди для самостійного виконання вироків Мукачівського міськрайонного суду, які за покараннями, що призначені засудженому не перетинаються і не виключають один одне. Особа під час відбуття покарання може виконати громадські роботи, які полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи час безоплатних суспільно корисних робіт. Одночасно засуджений може знаходитись під іспитовим строком, виконувати обов`язки покладені на нього судом. Контроль за виконанням покарання у обох випадках зможе забезпечити орган пробації.

Керуючись ст.ст. 70-72 КК, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

у х в а л и в:

Подання Мукачівського РВ №1 філії ДУ Центр пробації в Закарпатській області про застосування покарання при наявності декількох вироків відносно засудженого ОСОБА_3 - задовольнити.

Вважати ОСОБА_3 засудженим вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.10.2023 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком терміном 1 рік та вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.10.2023 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Зазначені вироки Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.10.2023 року по справі №303/7122/23 та від 26.10.2023 року по справі №303/10083/23 підлягають самостійному виконанню.

Ухвала суду може бути оскаржена через Мукачівський міськрайонний суд до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду ОСОБА_1