Справа № 457/291/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1157/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15- ч.4 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 захисника обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Трускавецького міського суду Львівської області від 28 вересня 2023 року за ч.2 ст. 15- ч.4 ст. 185 КК України, -

встановила:

вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 28 вересня 2023 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15-ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Бориславського міського суду Львівської області від 22 серпня 2023 року, визначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з дня взяття його під варту 20 червня 2023 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк призначеного покарання за цим вироком зараховано час попереднього ув`язнення з 20.06.2023 року із розрахунку один день позбавлення волі за один день попереднього ув`язнення.

Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.

Згідно вироку, судом визнано доведеним, що 03 січня 2023 року о 14 год. 18 хв., перебуваючи у торговому залі магазину «Рукавичка» Товариства з обмеженою відповідальністю торгівельно-виробничої компанії «Львівхолод», який розташований за адресою: Львівська область, м. Трускавець, вул. Довженка, 4, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, вирішив таємно викрасти продукти харчування, зокрема плитки шоколаду. Реалізуючи свій протиправний намір ОСОБА_6 , в цей же час, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, скориставшись тим, що за його діями не спостерігають працівники магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод», переконавшись в тому, що не буде викритий іншими сторонніми особами, підійшов до полиць стелажів, звідки умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу взяв дев`ять плиток шоколаду, зокрема: плитки шоколаду торговельної марки «Milka» зі смаком «Crema cu visine Cherry Creme», вагою 100 грам, у кількості 2 штуки, вартістю 106 гривень, плитки шоколаду торговельної марки «Milka» зі смаком «Raspberry Creme», вагою 100 грам, у кількості 7 штук, вартістю 327,81 гривень, всього на загальну суму 433 грн. 81 коп., які сховав під свою куртку та намагався їх викрасти, пройшов касову зону торгівельної установи, при цьому не розплатившись за них, вийшов з приміщення магазину, де на вулиці неподалік виходу був викритий та зупинений охоронцем магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод» ОСОБА_9 , тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але його не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

На вирок суду адвокат ОСОБА_8 захисник обвинуваченого ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу просить змінити вирок Трускавецького міського суду Львівської області від 28 вересня 2023 року у справі № 457/291/23, перекваліфікувавши дії обвинуваченого з ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК на ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК, з призначенням мінімально можливого згідно закону покарання.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні визнав свою вину у скоєному, проте не погодився з кваліфікацією.

Захисник вважає, що покликання у вироку на вчинення ОСОБА_6 злочину під час воєнного стану є безпідставним. Необхідно розрізняти чинність правового акту і його дію. Законодавство про воєнний стан чинне на всій території держави, проте його дія і породжується виключно відповідними юридичними фактами тими умовами, які передбачені законодавством про воєнний стан і немає суспільної безперервної дії законодавства про воєнний стан , якщо відсутні відповідні фактичні обставини. А тому кваліфікуюча обставина « в умовах воєнного або надзвичайного стану» може мати місце коли злочин вчинений в умовах, які передбачені спеціальним адміністративним режимом «воєнний стан», а обвинувачений став суб`єктом даних правовідносин. Невірність автоматичного інкримінування даної ознаки вказав Верховний Суд в ухвалі від 28.03.2023 (справа № 722/594/22).

Заслухавши доповідача, виступ захисника та обвинуваченого, які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який подану апеляційну скаргу заперечив, обговоривши доводи наведені в апеляційній скарзі та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Статтею 55 Конституції України гарантовано кожному право на оскарження до суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень. Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15- ч.4 ст. 185 КК України при обставинах, вказаних у вироку суду, ґрунтується на зібраних у справі доказах.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковані, за ч.2 ст. 15- ч.4 ст. 185 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

При цьому, відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами; покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до положень ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», - особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів; більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів; у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

У суді апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції були належним чином досліджені обставини справи, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження та обвинуваченому ОСОБА_6 обрано покарання в межах санкції статті обвинувачення.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини справи, особу винного, а саме те, що він, будучи раніше судимим, вчинив новий злочин, те, що він не перебуває на обліку у лікаря-психіатра, проте перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом F 11.2, не працює, за місцем проживання характеризується негативно. Враховано судом і неодноразовість притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, те, що належних висновків він для себе не зробив, що у своїй сукупності засвідчує підвищену суспільну небезпеку ОСОБА_6 . До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відніс щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.

На думку колегії суддів призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, підстав для його пом`якшення або призначення більш суворого покарання суд апеляційної інстанції не вбачає.

Апеляційні вимоги захисника ОСОБА_8 про недоцільність застосування стосовно ОСОБА_6 кваліфікуючу ознаку крадіжку «в умовах воєнного стану» та необхідність у перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 з ч.2 ст. 15-ч.4 ст. 185 на ч.2 ст.15-ч.1 ст. 185 КК України були предметом розгляду в суді першої інстанції та є необгрунтованими.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 № 64/2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженого Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, та Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженого Законом України від 21 квітня 2022 № 2212-ІХ року) з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який діяв і на момент вчинення злочину.

Законом України від 03 березня 2022 року № 2117-IX «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» посилено відповідальність за кримінальні правопорушення, передбачені статтями 185, 186, 187, 189, 191 КК України, вчинені в умовах воєнного стану.

Відповідно до таких змін крадіжка, вчинена в умовах воєнного або надзвичайного стану кваліфікується за ч. 4 ст. 185 КК України, за що у санкції статті передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

При цьому кваліфікація за ч. 4 ст. 185 КК України не передбачає такого тлумачення та кваліфікуючої ознаки як вчинення крадіжки з використанням умов воєнного стану або вчинення її на певній території України, де проводяться бойові дії.

Відповідно до вироку 03.01.2023 року ОСОБА_6 вчинив закінчений замах на таємне викрадення з приміщення магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод» дев`яти плиток шоколаду на загальну суму 433 грн. 81 коп. в магазині розташованому по вул. Довженка, 4 в м. Трускавці Львівської області, тобто на території України під час дії воєнного стану.

Таким чином висновок суду першої інстанції, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно кваліфікувати саме як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (Крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану є обґрунтованим.

Вказане узгоджується з позицією викладеною в ухвалі Верховного Суду від 10.07.2023 (справа № 669/702/22) .

Будь-яких істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства при розгляді даного кримінального провадження в суді першої інстанції, які б вплинули на правильність прийнятого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують.

На думку колегії суддів судом першої інстанції прийнято законне та обгрунтоване рішення, а тому підстави для його скасування відсутні, відповідно апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

вирок Трускавецького міського суду Львівської області від 28 вересня 2023 року за ч.2 ст. 15- ч.4 ст. 185 КК України залишити без змін,апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 захисника обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4