Номер провадження 1-кп/243/941/2023
Номер справи 243/6236/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 17 » листопада 2023 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

- секретаря судового засідання - ОСОБА_2

- прокурора - ОСОБА_3

- обвинуваченого - ОСОБА_4

- захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує функціонування електронного судочинства в Україні, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, продовженням строку дії воєнного стану в Україні, відповідно до Рішення зборів суддів Слов`янського міськрайонного суду Донецької області № 6 від 05 травня 2022 року поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі Наказу № 29-к «Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області» від 10 травня 2022 року, кримінальне провадження за № 0002918, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 11 липня 2023 року з Обвинувальним актом та додатками, яке надійшло з Донецької обласної прокуратури 07 листопада 2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, інвалідом не являється, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111-1 частина 7 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди. Україна самостійно визначає адміністративно-територіальний устрій та порядок утворення національно-адміністративних одиниць.

Рішенням Конституційного Суду України № 3-зп від 11 липня 1997 року зазначено, що засади конституційного ладу в Україні закріплені у розділах І, ІІІ та ХІІІ Основного Закону України - Конституції України.

Зокрема, положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам Президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_7 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05 грудня 1994 року, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01 серпня 1975 року та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09 грудня 1981 року № 36/103, від 16 грудня 1970 року № 2734 (ХХV) від 21 грудня1965 року № 2131 (ХХ), від 14 грудня 1974 року № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів Збройних сил РФ (далі по тексту - ЗС РФ) на територію України.

Так, 24 лютого 2022 року на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці Збройних сил російської федерації шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

До участі у військовій агресії РФ проти України керівництвом окупаційної адміністрації РФ задіяно створені на тимчасово окупованій території Донецької області не передбачені законом збройні формування.

24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією РФ проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому неодноразово продовжено та дія якого триває до теперішнього часу.

Так, встановлено, що 16 червня 2022 року громадянин України ОСОБА_4 , розуміючи всі вищенаведені обставини, діючи умисно з власних мотивів, в ході спілкування в месенджері «Telegram» із представником збройних формувань держави-агресора під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », якого ідентифіковано як військовослужбовця ОМСП 1 АК НМ «ДНР» ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , надав останньому добровільну згоду на надання допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, шляхом збору та передачі останньому інформації про переміщення військової техніки і особового складу ЗС України на території АДРЕСА_2 , а також місця постійної і тимчасової дислокації підрозділів ЗС України на території зазначеного населеного пункту.

При, цьому громадянин України ОСОБА_4 усвідомлював, що передана ним інформація буде використана збройними формуваннями держави-агресора для нанесення ракетних, авіаційних та інших вогневих ударів з метою завдання вогневого ураження підрозділам ЗС України, знищення військової техніки, особового складу ЗС України.

Так, 16 червня 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи у АДРЕСА_5, діючи умисно, з особистих мотивів, з метою надання допомоги представникам збройних формувань держави-агресора, використовуючи месенджер «Telegram» з акаунтом, зареєстрованим на номер мобільного телефону НОМЕР_1 під назвою « ОСОБА_9 », в особистій переписці з представником збройного формування під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зареєстрованим на номер мобільного телефону НОМЕР_2 , передав останньому інформацію у вигляді голосового повідомлення про розміщення особового складу ЗС України поблизу ІНФОРМАЦІЯ_8.

Також, 16 червня 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи у АДРЕСА_5, діючи умисно, з особистих мотивів, з метою надання допомоги представникам збройних формувань держави-агресора, використовуючи месенджер «Telegram» з акаунтом, зареєстрованим на номер мобільного телефону НОМЕР_1 під назвою « ОСОБА_9 », в особистій переписці з представником збройного формування під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зареєстрованим на номер мобільного телефону НОМЕР_2 , передав останньому інформацію у вигляді голосового повідомлення про розміщення позицій Сил оборони України поблизу зупинки «ІНФОРМАЦІЯ_7» по АДРЕСА_3 .

16 червня 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи у АДРЕСА_5, діючи умисно, з особистих мотивів, з метою надання допомоги представникам збройних формувань держави-агресора, використовуючи месенджер «Telegram» з акаунтом, зареєстрованим на номер мобільного телефону НОМЕР_1 під назвою « ОСОБА_9 », в особистій переписці з представником збройного формування під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зареєстрованим на номер мобільного телефону НОМЕР_2 , передав останньому інформацію у вигляді голосового повідомлення про розташування казарм особового складу ЗС України поблизу зупинки « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

16 червня 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи у АДРЕСА_5, діючи умисно, з особистих мотивів, з метою надання допомоги представникам збройних формувань держави-агресора, використовуючи месенджер «Telegram» з акаунтом, зареєстрованим на номер мобільного телефону НОМЕР_1 під назвою « ОСОБА_9 », в особистій переписці з представником збройного формування під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зареєстрованим на номер мобільного телефону НОМЕР_2 , передав останньому інформацію у вигляді голосового повідомлення про розташування казарм особового складу ЗС України поблизу ІНФОРМАЦІЯ_5 .

16 червня 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи у АДРЕСА_5, діючи умисно, з особистих мотивів, з метою надання допомоги представникам збройних формувань держави-агресора, використовуючи месенджер «Telegram» з акаунтом, зареєстрованим на номер мобільного телефону НОМЕР_1 під назвою « ОСОБА_9 », в особистій переписці з представником збройного формування під назвою « ОСОБА_10 », зареєстрованим на номер мобільного телефону НОМЕР_2 , передав останньому інформацію у вигляді голосового повідомлення про розташування техніки ЗС України поблизу ІНФОРМАЦІЯ_6.

Так, 16 червня 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи у АДРЕСА_5, діючи умисно, з особистих мотивів, з метою надання допомоги представникам збройних формувань держави-агресора, використовуючи месенджер «Telegram» з акаунтом, зареєстрованим на номер мобільного телефону НОМЕР_1 під назвою « ОСОБА_9 », в особистій переписці з представником збройного формування під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зареєстрованим на номер мобільного телефону НОМЕР_2 , передав останньому інформацію у вигляді голосового повідомлення про розміщення особового складу ЗС України поблизу гуртожитку педагогічного університету, розташованого по АДРЕСА_3 .

В подальшому, 21 червня 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи у АДРЕСА_5, діючи умисно, з особистих мотивів, з метою надання допомоги представникам збройних формувань держави-агресора, використовуючи месенджер «Telegram» з акаунтом, зареєстрованим на номер мобільного телефону НОМЕР_1 під назвою « ОСОБА_9 », в особистій переписці з представником збройного формування під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зареєстрованим на номер мобільного телефону НОМЕР_2 , передав останньому інформацію у вигляді голосового повідомлення про укріплений район військовослужбовців ЗС України, розташованого на перехресті АДРЕСА_2 та АДРЕСА_4 .

Далі, 28 червня 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи у АДРЕСА_5, діючи умисно, з особистих мотивів, з метою надання допомоги представникам збройних формувань держави-агресора, використовуючи месенджер «Telegram» з акаунтом, зареєстрованим на номер мобільного телефону НОМЕР_1 під назвою « ОСОБА_9 », в особистій переписці з представником збройного формування під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зареєстрованим на номер мобільного телефону НОМЕР_2 , передав останньому інформацію у вигляді голосового повідомлення про розташування укріпленого району військовослужбовців ЗС України у лісовій місцевості поблизу ІНФОРМАЦІЯ_6.

29 червня 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи у АДРЕСА_5, діючи умисно, з особистих мотивів, з метою надання допомоги представникам збройних формувань держави-агресора, використовуючи месенджер «Telegram» з акаунтом, зареєстрованим на номер мобільного телефону НОМЕР_1 під назвою « ОСОБА_9 », в особистій переписці з представником збройного формування під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зареєстрованим на номер мобільного телефону НОМЕР_2 , передав останньому інформацію у вигляді голосового повідомлення про розташування техніки ЗС України на перехресті АДРЕСА_2 та

АДРЕСА_2 .

В подальшому, 05 липня 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи у АДРЕСА_5, діючи умисно, з особистих мотивів, з метою надання допомоги представникам збройних формувань держави-агресора, використовуючи месенджер «Telegram» з акаунтом, зареєстрованим на номер мобільного телефону НОМЕР_1 під назвою « ОСОБА_9 », в особистій переписці з представником збройного формування під назвою « ОСОБА_10 », зареєстрованим на номер мобільного телефону НОМЕР_2 , передав останньому інформацію у вигляді голосового повідомлення про розташування техніки та бойових припасів ЗС України поблизу будівлі цегляного заводу поміж АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 .

07 липня 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи у АДРЕСА_5, діючи умисно, з особистих мотивів, з метою надання допомоги представникам збройних формувань держави-агресора, використовуючи месенджер «Telegram» з акаунтом, зареєстрованим на номер мобільного телефону НОМЕР_1 під назвою « ОСОБА_9 », в особистій переписці з представником збройного формування під назвою « ОСОБА_10 », зареєстрованим на номер мобільного телефону НОМЕР_2 , передав останньому інформацію у вигляді голосового повідомлення про розташування техніки та бойових припасів ЗС України поблизу будівлі цегляного заводу поміж АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 .

Після оголошення прокурором короткого викладу Обвинувального акта, судом було встановлено особу обвинуваченого та роз`яснено йому суть обвинувачення, постановлено питання обвинуваченому про те, чи зрозуміле йому обвинувачення, чи визнає він себе винним і чи бажає давати показання.

На зазначене питання обвинувачений ОСОБА_4 повідомив суду, що обвинувачення йому зрозуміле, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111-1 частина 7 КК України він визнає в повному обсязі, бажає давати суду показання.

У відповідності до положень ч.1 ст.349 КПК України судом було запропоновано стороні обвинувачення та стороні захисту проголосити вступні промови.

При цьому, прокурор, обвинувачений та його захисник від оголошення вступної промови відмовилися.

Судом було поставлено на обговорення питання щодо визначення обсягу доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження.

Прокурор зазначив, що враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, добровільності позиції обвинуваченого, відсутності сумнівів у тому, що обвинувачений розуміє суть обвинувачення та не оспорює фактичні обставини справи, він вважає за можливе визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 з запропонованим прокурором обсягом та порядком дослідження доказів погодився.

Судом у відповідності до положень ч.3 ст. 349 КПК України було з`ясовано, чи правильно розуміють учасники процесу зміст обставин, які ніким не оспорюються, та дослідження доказів щодо яких просить визнати недоцільним прокурор, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При цьому, прокурор, обвинувачений та захисник обвинуваченого зазначили, що їм зрозуміло зміст обставин, які ніким не оспорюються, та дослідження доказів щодо яких просить визнати недоцільним прокурор, їхня позиція є добровільною, та їм зрозуміло, що в подальшому вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд заслухавши думку учасників процесу, з урахуванням положень частин 2 та 3 статті 349 КПК України на місці постановив ухвалу про визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та встановлення запропонованого прокурором порядку дослідження доказів, а саме: допит обвинуваченого, дослідження доказів, що характеризують особу обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений зазначив, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111-1 частина 7 КК України він визнає в повному обсязі, кримінальне правопорушення ним було вчинено саме за тих обставин, які викладені у Обвинувальному акті.

У тому, що вчинив вказане кримінальне правопорушення, він щиро розкаявся.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Судовий розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого обвинувачення. Зміни обвинувачення та визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не здійснювались, а підстав для цього не встановлено.

Згідно правового змісту норм ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Стаття 62 Конституції України гарантує, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Доведення вини особи поза розумним сумнівом є стандартом доведення, необхідним для визнання особи винною із застосуванням принципу змагальності судового процесу.

При цьому саме сторона обвинувачення несе тягар доведення вини і зобов`язана доводити свою версію подій за цим стандартом. Це означає, що позиція, яка представлена обвинуваченням, має бути доведена в тій мірі, що у «розумної (розсудливої) людини» не може лишатися «розумного сумніву», що обвинувачений винен.

Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Отже, з урахуванням викладеного вище, в ході судового розгляду, за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що висунуте ОСОБА_4 обвинувачення за ст. 111-1 частина 7 КК України знайшло своє підтвердження, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, провину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ст. 111-1 ч. 7 КК України - надання збройним формуванням держави-агресора допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Таку кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає правильною.

Факт здійснення ОСОБА_4 противоправних дій, а саме: 16 червня 2022 року громадянин України ОСОБА_4 , розуміючи всі вищенаведені обставини, діючи умисно з власних мотивів, в ході спілкування в месенджері «Telegram» із представником збройних формувань держави-агресора під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », якого ідентифіковано як військовослужбовця ОМСП 1 АК НМ «ДНР» ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , надав останньому добровільну згоду на надання допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, шляхом збору та передачі останньому інформації про переміщення військової техніки і особового складу ЗС України на території АДРЕСА_2 , а також місця постійної і тимчасової дислокації підрозділів ЗС України на території зазначеного населеного пункту.

При, цьому громадянин України ОСОБА_4 усвідомлював, що передана ним інформація буде використана збройними формуваннями держави-агресора для нанесення ракетних, авіаційних та інших вогневих ударів з метою завдання вогневого ураження підрозділам ЗС України, знищення військової техніки, особового складу ЗС України.

Так, 16 червня 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи у АДРЕСА_5, діючи умисно, з особистих мотивів, з метою надання допомоги представникам збройних формувань держави-агресора, використовуючи месенджер «Telegram» з акаунтом, зареєстрованим на номер мобільного телефону НОМЕР_1 під назвою « ОСОБА_9 », в особистій переписці з представником збройного формування під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зареєстрованим на номер мобільного телефону НОМЕР_2 , передав останньому інформацію у вигляді голосового повідомлення про розміщення особового складу ЗС України поблизу ІНФОРМАЦІЯ_8.

Також, 16 червня 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи у АДРЕСА_5, діючи умисно, з особистих мотивів, з метою надання допомоги представникам збройних формувань держави-агресора, використовуючи месенджер «Telegram» з акаунтом, зареєстрованим на номер мобільного телефону НОМЕР_1 під назвою « ОСОБА_9 », в особистій переписці з представником збройного формування під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зареєстрованим на номер мобільного телефону НОМЕР_2 , передав останньому інформацію у вигляді голосового повідомлення про розміщення позицій Сил оборони України поблизу зупинки «ІНФОРМАЦІЯ_7» по АДРЕСА_3 .

16 червня 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи у АДРЕСА_5, діючи умисно, з особистих мотивів, з метою надання допомоги представникам збройних формувань держави-агресора, використовуючи месенджер «Telegram» з акаунтом, зареєстрованим на номер мобільного телефону НОМЕР_1 під назвою « ОСОБА_9 », в особистій переписці з представником збройного формування під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зареєстрованим на номер мобільного телефону НОМЕР_2 , передав останньому інформацію у вигляді голосового повідомлення про розташування казарм особового складу ЗС України поблизу зупинки « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

16 червня 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи у АДРЕСА_5, діючи умисно, з особистих мотивів, з метою надання допомоги представникам збройних формувань держави-агресора, використовуючи месенджер «Telegram» з акаунтом, зареєстрованим на номер мобільного телефону НОМЕР_1 під назвою « ОСОБА_9 », в особистій переписці з представником збройного формування під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зареєстрованим на номер мобільного телефону НОМЕР_2 , передав останньому інформацію у вигляді голосового повідомлення про розташування казарм особового складу ЗС України поблизу ІНФОРМАЦІЯ_5 .

16 червня 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи у АДРЕСА_5, діючи умисно, з особистих мотивів, з метою надання допомоги представникам збройних формувань держави-агресора, використовуючи месенджер «Telegram» з акаунтом, зареєстрованим на номер мобільного телефону НОМЕР_1 під назвою « ОСОБА_9 », в особистій переписці з представником збройного формування під назвою « ОСОБА_10 », зареєстрованим на номер мобільного телефону НОМЕР_2 , передав останньому інформацію у вигляді голосового повідомлення про розташування техніки ЗС України поблизу ІНФОРМАЦІЯ_6.

Так, 16 червня 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи у АДРЕСА_5, діючи умисно, з особистих мотивів, з метою надання допомоги представникам збройних формувань держави-агресора, використовуючи месенджер «Telegram» з акаунтом, зареєстрованим на номер мобільного телефону НОМЕР_1 під назвою « ОСОБА_9 », в особистій переписці з представником збройного формування під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зареєстрованим на номер мобільного телефону НОМЕР_2 , передав останньому інформацію у вигляді голосового повідомлення про розміщення особового складу ЗС України поблизу гуртожитку педагогічного університету, розташованого по АДРЕСА_3 .

В подальшому, 21 червня 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи у АДРЕСА_5, діючи умисно, з особистих мотивів, з метою надання допомоги представникам збройних формувань держави-агресора, використовуючи месенджер «Telegram» з акаунтом, зареєстрованим на номер мобільного телефону НОМЕР_1 під назвою « ОСОБА_9 », в особистій переписці з представником збройного формування під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зареєстрованим на номер мобільного телефону НОМЕР_2 , передав останньому інформацію у вигляді голосового повідомлення про укріплений район військовослужбовців ЗС України, розташованого на перехресті АДРЕСА_2 та АДРЕСА_4 .

Далі, 28 червня 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи у АДРЕСА_5, діючи умисно, з особистих мотивів, з метою надання допомоги представникам збройних формувань держави-агресора, використовуючи месенджер «Telegram» з акаунтом, зареєстрованим на номер мобільного телефону НОМЕР_1 під назвою « ОСОБА_9 », в особистій переписці з представником збройного формування під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зареєстрованим на номер мобільного телефону НОМЕР_2 , передав останньому інформацію у вигляді голосового повідомлення про розташування укріпленого району військовослужбовців ЗС України у лісовій місцевості поблизу ІНФОРМАЦІЯ_6.

29 червня 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи у АДРЕСА_5, діючи умисно, з особистих мотивів, з метою надання допомоги представникам збройних формувань держави-агресора, використовуючи месенджер «Telegram» з акаунтом, зареєстрованим на номер мобільного телефону НОМЕР_1 під назвою « ОСОБА_9 », в особистій переписці з представником збройного формування під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зареєстрованим на номер мобільного телефону НОМЕР_2 , передав останньому інформацію у вигляді голосового повідомлення про розташування техніки ЗС України на перехресті АДРЕСА_2 та

АДРЕСА_2 .

В подальшому, 05 липня 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи у АДРЕСА_5, діючи умисно, з особистих мотивів, з метою надання допомоги представникам збройних формувань держави-агресора, використовуючи месенджер «Telegram» з акаунтом, зареєстрованим на номер мобільного телефону НОМЕР_1 під назвою « ОСОБА_9 », в особистій переписці з представником збройного формування під назвою « ОСОБА_10 », зареєстрованим на номер мобільного телефону НОМЕР_2 , передав останньому інформацію у вигляді голосового повідомлення про розташування техніки та бойових припасів ЗС України поблизу будівлі цегляного заводу поміж АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 .

07 липня 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи у АДРЕСА_5, діючи умисно, з особистих мотивів, з метою надання допомоги представникам збройних формувань держави-агресора, використовуючи месенджер «Telegram» з акаунтом, зареєстрованим на номер мобільного телефону НОМЕР_1 під назвою « ОСОБА_9 », в особистій переписці з представником збройного формування під назвою « ОСОБА_10 », зареєстрованим на номер мобільного телефону НОМЕР_2 , передав останньому інформацію у вигляді голосового повідомлення про розташування техніки та бойових припасів ЗС України поблизу будівлі цегляного заводу поміж АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 підтверджується показаннями обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні та учасниками судового провадження не оспорюються.

Відповідно до ч.1 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.

У відповідності до вимог статті 50 КК України « Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні кримінального правопорушення і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.»

Цілі покарання запобігання і попередження вважаються характеристиками кримінально-правових санкцій (рішення ЄСПЛ «Езех і Коннорс проти Сполученого Королівства».

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у ст.10 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти, згідно ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При визначенні міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: сукупність усіх характеризуючих його обставин, віднесення кримінального правопорушення законодавством до особливо тяжких злочинів, характер, ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу обвинуваченого.

Згідно роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

п.п.2,3 «при призначенні покарання, суди повинні всебічно враховувати фактичні обставини кримінального провадження у їх сукупності та визначати тяжкість конкретних злочинів враховуючи їх індивідуальний ступінь. Визначаючи ступінь тяжкості злочину судам необхідно виходити з особливостей конкретного злочину та обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб, кількість епізодів злочинної діяльності, характер та ступінь наслідків. Отже, ступінь тяжкості злочину визначається характером того діяння, яке було вчинено у конкретному випадку. На неї впливають різні об`єктивні та суб`єктивні обставини, зокрема цінність тих суспільних відносин на які посягає винний, тяжкість наслідків (характер посягання), спосіб посягання форма й ступінь вини наявність або відсутність кваліфікуючих ознак.»

Суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання, також враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до п.1 частини 1 ст. 66 КК України, суд визнає ту обставину, що ОСОБА_4 визнав себе винним та щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення.

Щирим каяття вважається тоді, коли воно ґрунтується на визнанні особою своєї провини, виявленні жалю з приводу вчиненого та бажанні виправити ситуацію, що склалась ( Ухвала колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 16 жовтня 2007 року).

Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім. Щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. (Постанова Верховного Суду від 30 жовтня 2018 року у справі № 559/1037/16-к (провадження № 51-3612км18).

Розкаяння передбачає, крім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, готовність нести покарання. Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен бути підтверджений матеріалами кримінального провадження.

Активне сприяння розкриттю злочину як обставина, що пом`якшує покарання, означає добровільну допомогу слідству будь-яким чином: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів у справі, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність чи діяльність інших осіб, викриття інших співучасників, визначення ролі кожного з них у вчиненні злочину, надання допомоги в їх затриманні, видачі знарядь і засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом. Тому, беззаперечно, воно має бути активним, тобто певним чином ініціативним. ( Постанова Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду від 07 жовтня 2020 року, справа № 347/1360/17)

В судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111-1 частина 7 КК України, докладно розповів про відомі йому події вчинення кримінального правопорушення. Критично поставився до вчиненого та пояснив, що дійсно засуджує свій вчинок, визнає його антигромадський характер і готовий нести відповідальність.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до частини 1 статті 67 КК України - судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного ( обвинуваченого, засудженого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року ( заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справах «Ювченко та інші проти України» ( рішення від 09 квітня 2020 року) та в справі «Скачкова та Рижа проти України» ( рішення від 16 липня 2020 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу « законності» і воно не було свавільним».

У справі « Белане Надь проти Угорщини» ( рішення від 13 грудня 2016 року) та у справі «Садоха проти України» ( рішення від 11 липня 2019 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити « особистий надмірний тягар для особи».

Суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_4 є осудним, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, задовільно характеризується за місцем мешкання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку у психіатричних та наркологічних лікувальних закладах не перебуває.

Вказані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення його особистості та відношення до скоєного ним.

На підставі вищевикладеного суд визнає необхідним та достатнім для виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі , в межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

13 вересня 2023 року ОСОБА_4 було затримано на підставі статті 208 КПК України і на підставі Ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 15 вересня 2023 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Судом встановлено, що ризики передбачені статтею 177 КПК України на даний час не відпали, враховуючи, що особа засуджується до реального покарання у виді позбавленні волі, з метою запобігти ризикам ухилитись від суду та відбування покарання, суд приходить до висновку, що до вступу вироку в законну силу запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 слід залишити без змін, оскільки існує ризик перешкоджання кримінальному провадженню шляхом ухилення від виконання судового рішення.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 118 КПК України витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КПК України «Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

У відповідності з вимогами ч.2 ст. 124, п.2 ч.4 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, рішення про відшкодування процесуальних витрат у разі визнання особи винуватою зазначається у резолютивній частині вироку.

Згідно Довідки Українського науково- дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України витрати на проведення судової комп`ютерно- технічної експертизи за Висновком № 408 від 09 жовтня 2023 року, проведеної в кримінальному провадженні № 0002918, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 липня 2023 року складають 5974 грн 50 коп.

Згідно Довідки Дніпропетровського науково-дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України витрати на проведення судової експертизи відео - звукозапису, за Висновком № СЕ-19/104-23/34285- ВЗ від 12 жовтня 2023 року проведеної в кримінальному провадженні №0002918, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 липня 2023 року складають 7648 грн 00 коп.

У відповідності до вимог частини 4 статті 174 КПК України «Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові».

У відповідності до положення ч.4 ст.174 КПК України та для можливості вирішення питання по речовим доказам, скасувати арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді.

Скасувати арешт майна, накладений Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 15 вересня 2023 року на предмети, що виявлені та вилучені в ході обшуку житла, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де фактично проживав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

-телефон -смартфон чорного кольору марки «Xiomi» моделі redmi note 12 Pro+5 G 1imei: НОМЕР_3 , 2imei: НОМЕР_4 та сім- карткою до нього з номером мобільного телефону : НОМЕР_5 ;

-телефон - смартфон чорного кольору марки «Samsung» моделі galaxy a5l 1imei: НОМЕР_6 , 2imei: НОМЕР_7 без сім -картки;

-флеш -накопичувач - карта пам`яті Sp (silicon power) microsd об`ємом 16gb.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 369-370, 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 111-1 частина 7 КК України і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у виді позбавлення волі на строк дванадцять років з позбавленням права обіймати будь -які посади в органах державної влади та місцевого самоврядування на строк десять років, без конфіскації майна, з ізоляцією засудженого та поміщенням його до кримінально - виконавчої установи закритого типу.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_11 обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України, в редакції, чинній на теперішній час, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_11 у строк відбуття призначеного покарання строк тримання під вартою під час досудового слідства та судового розгляду кримінального провадження з 13 вересня 2023 року до дня набрання вироком законної сили включно із розрахунку, що один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Захід забезпечення кримінального провадження ОСОБА_11 до набрання вироком чинності, залишити без змін - «тримання під вартою в Державній установі « Дніпровська установа виконання покарань (№4)».

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, РНОКПП: НОМЕР_8 , офіційно не працевлаштованого, інвалідом не являється, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 на користь держави за проведення судової комп`ютерно - технічної експертизи по кримінальному провадженню № 0002918, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 липня 2023 року - Висновок експерта № 408 від 09 жовтня 2023 року, у розмірі 5974 грн 50 коп ( п`ять тисяч дев`ятсот сімдесят чотири грн. 50 коп).

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, РНОКПП: НОМЕР_8 , офіційно не працевлаштованого, інвалідом не являється, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 на користь держави за проведення судової експертизи відео - звукозапису по кримінальному провадженню № 0002918, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 липня 2023 року - Висновок експерта № СЕ-19/104-23/34285-ВЗ від 12 жовтня 2023 року, у розмірі 7648 грн 00 коп ( сім тисяч шістсот сорок вісім грн. 00 коп).

Скасувати арешт майна, накладений Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 15 вересня 2023 року на предмети, що виявлені та вилучені в ході обшуку житла, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де фактично проживав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

-телефон -смартфон чорного кольору марки «Xiomi» моделі redmi note 12 Pro+5 G 1imei: НОМЕР_3 , 2imei: НОМЕР_4 та сім- карткою до нього з номером мобільного телефону : НОМЕР_5 ;

-телефон - смартфон чорного кольору марки «Samsung» моделі galaxy a5l 1imei: НОМЕР_6 , 2imei: НОМЕР_7 без сім -картки;

-флеш -накопичувач - карта пам`яті Sp (silicon power) microsd об`ємом 16gb.

Речові докази по справі: телефон -смартфон чорного кольору марки «Xiomi» моделі redmi note 12 Pro+5 G 1imei: НОМЕР_3 , 2imei: НОМЕР_4 та сім- карткою до нього з номером мобільного телефону : НОМЕР_5 ; телефон - смартфон чорного кольору марки «Samsung» моделі galaxy a5l 1imei: НОМЕР_6 , 2imei: НОМЕР_7 без сім -картки; флеш -накопичувач - карта пам`яті Sp (silicon power) microsd об`ємом 16gb; які залучено до матеріалів кримінального провадження № 0002918, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 липня 2023 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 13 вересня 2023 року, що зберігаються у камері речових доказів СВ 2 Управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях -у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України - конфіскувати на користь держави.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_4 в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Вирок постановлено, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Головуючий суддя ОСОБА_1