Тарутинський районний суд Одеської області
____________________________________________________________________________________
Справа № 514/587/23
Провадження по справі № 1-кп/514/108/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачних - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника власника майна - адвоката - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в смт Тарутине клопотання представника власника майна - адвоката ОСОБА_8 , яка діє в інтересах володільця майна ОСОБА_9 про скасування арешту,

В С Т А Н О В И В:

До Тарутинського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000688 від 13.10.2022року за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 332, ч.2 ст. 369-2 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 332, ч.2 ст. 369-2 КК України та ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

У підготовчому засіданні представник власника майна - адвокат ОСОБА_8 , яка діє в інтересах володільця майна ОСОБА_9 заявила клопотання про скасування арешту майна в частині грошових коштів купюрами номіналом 100 доларів у кількості 35 штук, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду Одеської області від 12.01.2023 року. посилаючись на те, що 04.01.2023 року старшим слідчим слідчого управління ГУНП в Одеській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_13 у рамках кримінального провадження №0000688 від 13.10.2022 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого було вилучено майно, зокрема грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 35 штук та які в подальшому були визнані речовими доказами та на яких було накладено арешт. Однак, зазначені грошові кошти належать ОСОБА_9 , яка є рідною сестрою ОСОБА_14 та були передані останній, яка проживає за вищевказаною адресою на зберігання у зв`язку із періодичними виїздами та перебування за кордоном. Заявник вказує, що частина вищезазначених коштів була отримана внаслідок продажу батьківського будинку, а інша є власним доходом ОСОБА_9 , який було отримано за місцем роботи за кордоном, а отже вважає, що вилучені грошові кошти позбавлені ознак предмету, що були об`єктом кримінальних протиправних дій чи набуті кримінально протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому необхідно скасувати арешт з майна. Просила клопотання задовольнити.

Прокурор заперечував проти клопотання, оскільки вилучене майно відповідає критеріям речових доказів, а також в ході розгляду справи може виникнути потреба у дослідженні цих доказів, а також санкція ч. 3 ст. 332 КК України передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна, а тому дані кошти можуть підлягати конфіскації. Просив відмовити у задоволенні вказаного клопотання..

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, врахувавши думку прокурора, який заперечував проти заявленого клопотання суд дійшов до наступного.

Згідно із п. 7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є, зокрема, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 3 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідності до пункту 1 частини другої статті 170 КПК України арешт тимчасово вилученого майна допускається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 12.01.2023 року було накладено арешт на майно, в тому числі купюри номіналом 100 доларів США у кількості 35 штук, які були вилучені 04.01.2023 року у житлі особи, якій в подальшому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Накладаючи арешт на майно, слідчий суддя виходив з того, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України, а також те, що вилучені речі мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами у кримінальному провадженні з метою забезпечення їх збереження.

Таким чином, вказані вилучені грошові кошти в рамках кримінального провадження, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000688 від 13.10.2022 року були визнані речовим доказами та збереження вказаного майна необхідне для забезпечення проведення можливих процесуальних дій під час судового розгляду даного кримінального провадження. Крім цього, заявник не довів у своєму клопотанні, що відпала потреба у подальшому застосуванні арешту на майно, а тому підстав для скасування заходів забезпечення кримінального провадження, а саме скасування арешту на майно в частині грошових коштів купюрами номіналом 100 доларів у кількості 35 штук та повернення його власнику судом не виявлено, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Керуючись ст. 172, 174 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання представника власника майна - адвоката ОСОБА_8 , яка діє в інтересах володільця майна ОСОБА_9 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1