Справа № 369/9001/22
Провадження № 1-кп/369/910/24
В И Р О К

іменем України

11.01.24 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001353 від 08 вересня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, українця, громадянина України, підприємця, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

встановив:

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що він, у невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленому досудовим розслідуванням місці знайшов порошкоподібну речовину білого кольору у великих розмірах, яка була в прозорому поліетиленовому пакеті з пазовою застібкою, та, достовірно знаючи, що дана речовина - амфетамін є психотропною речовиною, обіг якої обмежено, у великих розмірах, помістив її до футляру, який поклав до салону автомобіля марки «KIA RIO», д.н.з. НОМЕР_1 , й зберігав її для власного вживання без мети збуту до 08.09.2022 року, коли близько 18:00 год. (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) він, здійснюючи рух на автомобілі марки «KIA RIO», д.н.з. НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції на автодорозі по вул. Київській, 7 в м. Вишневе, Бучанського району Київської області, та в ході огляду вище вказаного автомобіля на передньому пасажирському сидінні автомобіля у футлярі було виявлено та вилучено прозорий пакет з пазовою застібкою з порошкоподібною речовиною білого кольору.

Згідно з висновком експерта надана на дослідження волога порошкоподібна речовина білого кольору містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, маса в речовині становить 1,574 г.

Амфетамін відповідно до Списку № 2 «Психотропні речовини, обіг яких обмежено», в Таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770, є психотропною речовиною, обіг якої обмежено.

Маса амфетаміну від 1,5 г до 15,0 г і більше згідно з Таблицею №2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженою наказом МОЗ України №188 від 01.08.2000 року, є великим розміром.

Таким чином, ОСОБА_8 інкриміновано незаконне придбання, зберігання та перевезення психотропної речовини без мети збуту у великих розмірах, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Версія органів досудового розслідування про вчинення ОСОБА_8 вказаного кримінального правопорушення ґрунтується на таких доказах. А саме, даних, що містяться в:

-витязі з Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) про реєстрацію кримінального провадження № 0001353 від 08 вересня 2022 року, згідно із яким 08.09.2022 року до ВП № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення інспектора ГРПП указаного відділу поліції ОСОБА_10 про те, що 08.09.2022 року за адресою: вул. Київська, 7 у м. Вишневе Бучанського району, під час патрулювання зупинено громадянина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який повідомив, що зберігає при собі наркотичні засоби (а.п. 51-52 т.1);

-рапорті №13023 оперативного чергового ВП №1 ОСОБА_11 , згідно з яким працівники поліції зупинили чоловіка на авто «KIA RIO», д.н.з. НОМЕР_1 , й при поверхневій перевірці виявили в гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , порошкоподібну речовину, білого та зеленого кольору (фен та канабіс) (а.п. 57 т. 1);

-рапорті поліцейського СРПП Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_10 , згідно з яким 08.09.2022 року під час перевірки документів ОСОБА_8 водій помітно нервував та на запитання, чи має при собі щось заборонене законом України повідомив, що при собі має наркотичну речовину, а також в автомобілі, яким керував, також знаходилася наркотична речовина для власного вживання (а.п. 58 т.1);

-копії техпаспорту на автомобіль «KIA RIO», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 (а.п. 59 т. 1);

-протоколі про адміністративне правопорушення ААД 318583 стосовно ОСОБА_8 за ст. 130 КУпАП (а.п. 60 т. 1);

-акті огляду та тимчасового затримання транспортного засобу (а.п. 61-62 т.1);

-протоколі затримання особи, яка вчинила кримінальний проступок, з фототаблицею (а.п. 64-68, 69-73 т.1);

-постанові про відмову в погодженні повідомлення про підозру від 08 вересня 2022 року, згідно з якою не зібрано достатньо доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки не проведено експертизи матеріалів речовин та виробів на предмет встановлення речовини бежевого кольору у ОСОБА_8 та встановлення її маси та не зібрано характеризуючих даних щодо ОСОБА_8 (а.п. 86-87 т. 1);

-постанова про продовження строку досудового розслідування від 11 вересня 2022 року до 30 днів (а.п. 89-90 т. 1);

-протоколі огляду місця події від 08.09.2022 року з фототаблицею до нього, згідно з яким об`єктом огляду є земельна ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , на якій на узбіччі виявлено автомобіль марки «KIA RIO», д.н.з. НОМЕР_1 , під час огляду якого в водійських дверцятах було виявлено футляр сірого кольору з трьома шприцами, зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору та дві ампули з колбіфіном 10 мл. - одна; під водійським сидінням виявлено один шприц та одну ампулу з колбіфіном об`ємом 10 мл.; на передньому пасажирському сидінні в сумці-бананці в середній кишеньці виявлено 4 пігулки білого кольору (а.п. 77-79, 80-84 т. 1);

-висновку експерта №СЕ-19/111-22/37853-НЗПРАП від 15.09.2022 року за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, з ілюстративною таблицею, відповідно до якого в наданій на дослідження речовині коричневого кольору виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено. В наданій на дослідження речовині коричневого кольору виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено тетрагідроканабінол. Маса тетрагідроканабінолу в речовині коричневого кольору становить 0,003 г (а.п. 112-114, 114 зворот -115 т. 1);

-висновку експерта № СЕ-19/111-22/37854-НЗПРАП від 15.09.2022 року за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, з ілюстративною таблицею, відповідно до якої надана на дослідження волога порошкоподібна речовина білого кольору містить психотропну речовину, обіг якої обмежено. Надані на дослідження прозорі рідини та порошкоподібні речовини білого кольору (з капсул) наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналоги та прекурсори не містять (в межах чутливості використаних методів дослідження). Надана на дослідження волога порошкоподібна речовина білого кольору містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. Маса амфетаміну в речовині становить 1,574 г (а.п. 121-124, 125 т. 1).

Наведені докази сторони обвинувачення суд безпосередньо дослідив та оцінив за своїм внутрішнім переконанням у сукупності з іншими доказами, наданими суду в ході судового розгляду, з точки зору їх належності, допустимості, достатності та достовірності.

Водночас суд безпосередньо дослідив в межах відкритого, усного, гласного та змагального судового розгляду й інші докази, у тому числі надані стороною захисту.

Так, допитаний обвинувачений ОСОБА_8 у суді винуватість свою не визнав та суду надав показання про те, що того дня він рухався в напрямку м. Вишневе з м. Києва, при цьому порушивши правила дорожнього руху був зупинений працівниками поліції та в подальшому ними проведено огляд його автомобіля. Зазначив, що автомобіль на праві власності належить йому, проте до нього мають доступ його працівники, оскільки він є підприємцем, також автомобілем іноді користувалась його дружина та напередодні події користувався ОСОБА_12 . Стверджував, що психотропні речовини не вживає і не може вживати, бо в нього відповідальна робота та того дня будь-яких заборонених речовин в його авто не було, принаймні про їх наявність він не знав. Вказував, що працівники поліції, коли оглядали його авто повністю занурювались в автомобіль та його особисті речі, перериваючи все, при цьому він був присутній, а саме стояв на тротуарі, що відбувалось в авто він не бачив, так як скло було тоноване. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці відмовився, оскільки йому сказали, що заберуть автомобіль на штрафмайданчик, на місці в нього майже нічого не питали, а протоколи підписав усі разом, зауважень не висловлював, опору не чинив.

В судових дебатах та при проголошенні останнього слова просив суд винести законне рішення.

Допитаний свідок ОСОБА_13 у суді зазначив, що він є працівником патрульної поліції. Того дня, а саме 08.09.2022 року був на службі. Здійснюючи патрулювання, зупинив автомобіль «KIA RIO», д.н.з. НОМЕР_1 , який перетнув подвійну суцільну лінію. Під час спілкування із водієм, як з`ясувалось в подальшому ОСОБА_8 , виявилися ознаки сп`яніння, зокрема зіниці очей не реагували на світло. Йому було запропоновано перевірку на стан сп`яніння, але при свідках він відмовився, тоді провели перевірку його стану і склали протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Потім в ході огляду ОСОБА_8 останній сам дістав із кишені верхнього одягу гаманець, де виявився згорток невідомої речовини. При цьому він нервував і плутався. ОСОБА_8 повідомив, що в автомобілі є «фен» для власного вживання. Спочатку ОСОБА_8 сам намагався знайти цю речовину в аптечці, а потім відчинив ліві передні водійські дверцята автомобіля. Там був чохол від щітки, а в чохлі - пенал. Там була якась кількість шприців та біла речовина. Всі події фіксувалися на нагрудну камеру поліцейських. Огляд автомобіля проводив слідчий.

Допитаний свідок ОСОБА_14 суду надав показання, що він є співробітником громадського формування спеціального підрозділу «Дельта» та був понятим під час виявлення і вилучення психотропної речовини в автомобілі у ОСОБА_15 . Його запросили, щоб він приїхав, бо буде вилучення наркотиків. Попередньо він вже співпрацював із працівниками поліції, коли вимикали світло і вони спільно патрулювали вулиці. Коли він із напарником ОСОБА_16 приїхав на АДРЕСА_2 , бачив патрульну машину та ОСОБА_8 . Бачив як вилучалися заборонені речі, в тому числі шприці із автомобіля. Звідки саме не пам`ятає. Щось вилучали із водійського місця. Бачив футляр, який був закритий. Коли відкрили, то там виявилися шприці, а в подальшому із сумки вилучили таблетки. Далі чекали на слідчо-оперативну групу. Всі події фіксувалися на боді-камеру поліцейських. Обвинувачений ОСОБА_17 при затриманні опір не чинив.

Свідок ОСОБА_16 у суді повідомив, що він є співробітником громадського формування спеціального підрозділу «Дельта» та був понятим під час виявлення і вилучення психотропної речовини в автомобілі у ОСОБА_15 . Він був на службі 08.09.2022 року, коли надійшло повідомлення від поліції, що когось затримали і потрібні свідки. Він приїхав на місце через 15-20 хв., приблизно о 18-00. Він разом із своїм напарником був понятим при затриманні ОСОБА_8 та огляді авто. Потім приїхала слідчо-оперативна група, ще через 20 хв. ОСОБА_8 стояв біля відчиненої машини, працівники попросили підійти до машини, говорили, що щось знайшли, почали показувати пакунок. Були шприці в машині, їх забрали з переднього сидіння машини. Іншого він не пам`ятає. Опір ОСОБА_8 не чинив.

Свідок ОСОБА_18 , який є братом обвинуваченого та у суді надав показання, що автомобіль «KIA RIO», д.н.з. НОМЕР_1 , є робочим автомобілем і використовується в господарських цілях. Власником є ОСОБА_8 , але він також міг користувалися ним з робочою метою. Водії на їх роботі також мали доступ до авто, а також дружина обвинуваченого ОСОБА_15 . Його брат не має залежності, у нього є стабільна робота, його дружина також не вживає психотропні речовини. Хто саме 08.09.2022 року користувався автомобілем, він не знає. В кінці літа він і сам брав автомобіль на один день. Автомобілю вже 10 років.

Допитаний свідок ОСОБА_19 суду повідомив, що він працює на станції технічного обслуговування. Обвинувачений ОСОБА_8 - його клієнт. Він ремонтував його автомобіль. Інші особи, окрім ОСОБА_15 , також приїздили на вказаному автомобілі до нього для технічного обслуговування. Сам свідок також міг брати його автомобіль. 08.09.2022 року ОСОБА_8 зателефонував йому приблизно о 18 год. та попросив забрати його автомобіль на АДРЕСА_2 . Коли він туди приїхав, то побачив, що там була поліція, вони йому сказали, що машину не віддадуть, в машині знайшли пакунок, виклали на тротуар та почали фотографувати.

Свідок ОСОБА_20 , яка є слідчим Бучанського РУП ГУНП в Київській області та здійснювала досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, суду надала показання, що вона пред`являла підозру ОСОБА_8 . Всі матеріали кримінального провадження були нею підписані вчасно. Кожен документ вона перевіряла, передавала прокурору та суду. При цьому, підтвердила приналежність їй підпису на аркуші провадження 126 та 127. Матеріали кримінального провадження для ознайомлення на досудовому розслідуванні захиснику не надавала, а сам ОСОБА_8 від цього відмовився. Стверджувала, що ОСОБА_13 не проникав в авто, не було протоколу про проникнення. Дактилоскопічна експертиза не проводилась, оскільки на місці ОСОБА_8 сказав, що це все його, що він вживає наркотичні речовини, але дружина не знає.

Свідок ОСОБА_21 допитаний у суді надав показання, що він є заступником начальника відділу поліції Бучанського РУП ГУНП в Київській області та підтвердив, що підпис у відповідних процесуальних документах він ставив вчасно в ході досудового розслідування та підтвердив його достовірність на усіх пред`явлених аркушах.

Прокурор у судових дебатах просив визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. Вирішити питання про речові докази та судові витрати. При цьому, вважав винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 доведеною в ході судового розгляду належними та допустимими доказами наданими суду, зокрема даними, що містяться в наданих стороною обвинувачення процесуальних джерелах доказів, наголошував на тому, що процесуальні дії узгоджуються з вимогами ч. 5 ст. 237 КПК України.

Захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просив визнати останнього невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та виправдати, у зв`язку із недоведеністю винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України і вичерпано можливості отримання доказів для цього. При цьому, заначив, що обвинувачення ґрунтується на неналежних та недопустимих доказах, отриманих під час досудового розслідування. Так, вважав огляд автомобіля від 08.09.2022 р. недопустимим доказом, оскільки мав місце обшук авто, у зв`язку з чим з відповідним клопотанням про обшук орган досудового розслідування повинен був звернутись невідкладно, однак клопотання про огляд подане до суду 14.09.2022 р., тобто на 5-й день, що на його думку не є невідкладним, а слідча ОСОБА_22 не входить у групу слідчих. Звідси вважає, що усі похідні докази є недопустимими, виходячи з доктрини «плодів отруєного дерева», оскільки джерело доказів є недопустимим.

Також стверджував, що під час проведення досудового розслідування, деякі процесуальні документи не містили підпису уповноважених осіб, а саме: постанови про визнання та приєднання до матеріалів провадження речових доказів від 18 вересня 2022 року (слідчий у кп - заступник начальника СВ ВП №1 Бучанського РУП ГУНП Леся Реведчук); від 08 вересня 2022 року (ст. дізнавач СД ВП №1 Бучанського РУП ГУНП С. Плиско); постанова про призначення групи прокурорів від 09 вересня 2022 року та постанова про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 16 вересня 2022 року (перший заступник керівника окружної прокуратури), про що в ході судового розгляду захисник ОСОБА_9 надав суду ксерокопії не підписаних процесуальних документів та лазерний диск CD-RW Verbatim з фотоматеріалами кримінального провадження.

Поряд з цим, захисник звертав увагу суду, що в судовому засіданні не доведено, що психотропна речовина належить саме обвинуваченому, оскільки його автомобілем користувались й інші особи, зокрема брат, дружина, його працівники. Крім того наголошував на тому, що поняті брали участь одночасно в декількох процесуальних діях, що є неможливим, при цьому підстав для затримання ОСОБА_8 не було та в протоколі відсутній опис вилученої речовини, її розміру, ваги. Також вказував, що в проведенні почеркознавчої експертизи йому судом було відмовлено безпідставно.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов висновку про відсутність достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, у зв`язку із наступним.

Так, відповідно до п.п. 18-19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» слідує, що при розгляді кримінальних справ має суворо додержуватись закріплений у ч. 1 ст. 62 Конституції принцип презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Згідно із ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а також на доказах, одержаних незаконним шляхом. Визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності її вини обвинувальним вироком суду.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року № 5 «Про виконання судами України законодавства з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» судам вказано на недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення, і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

У п. 45 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» від 17 червня 2011 року зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпції щодо фактів.

Європейський суд з прав людини у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» вказував, що рівень певності, якого має досягати суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», є важливим для постановлення справедливого рішення.

Розумний сумнів - це такий непереборний сумнів, який залишається у слідчого, прокурора, слідчого судді, суду щодо винуватості обвинуваченого чи підсудного після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості обвинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати обвинуваченого винним.

Виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Отже, обвинувачення повинно довести «кожний факт», пов`язаний із злочином, щоб «не існувало жодної розумної підстави для сумнівів». Правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого по суті означає, що жодна з сумнівних обставин не може бути покладена в основу обвинувальних тез по справі, тобто воно висуває вимогу повної і безумовної доведеності обвинувачення. Ця вимога має на меті охорону законних інтересів обвинуваченого і служить гарантією досягнення істини у справі.

Таким чином, правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого виступає гарантією не тільки для обвинуваченого воно служить також гарантією досягнення мети правосуддя. Завдяки даному правилу досягається об`єктивна істина, так як обвинувачення ґрунтується тільки на безсумнівних доказах і безспірних фактах.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (справа №688/788/15-к, провадження №51-597км17) у рішенні від 04 липня 2018 року вказав: «Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону».

Згідно з ч. 2 та ч. 4 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення, і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи.

Статтею 373 КПК України передбачено, що обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форми вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підстав яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Повертаючись до обставин цієї справи, суд виходить з того, що згідно з обвинувальним актом ОСОБА_8 обвинувачується у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні психотропної речовини без мети збуту у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Тому первинним є необхідність встановлення у діях ОСОБА_8 об`єктивної сторони складу вищевказаного кримінального правопорушення, яке ставлять йому у вину, а саме: незаконного придбання, зберігання та перевезення без мети збуту психотропної речовини у великих розмірах.

Так, незаконним придбанням психотропної речовини слід вважати його купівлю, обмін на інші товари або речі, прийняття як плати за виконану роботу чи надані послуги, позики, подарунка або сплати боргу, привласнення знайденого. Під незаконним придбанням розуміється також збирання залишків психотропновмісних рослин на пожнивних земельних площах після зняття з них охорони, на земельних ділянках громадян, а також збирання таких дикорослих рослин чи їх частин на пустирях.

Під незаконним зберіганням потрібно розуміти будь-які умисні дії, пов`язані з фактичним незаконним перебуванням наркотичних засобів у володінні винної особи (вона може тримати їх при собі, у будь-якому приміщенні, сховищі або в іншому місці). Відповідальність за незаконне зберігання наркотичних засобів настає незалежно від його тривалості.

Незаконне перевезення психотропної речовини полягає в умисному переміщенні їх будь-яким видом транспорту з однієї території на іншу в межах України з порушенням порядку і правил, встановлених чинним законодавством.

Так, основним доказом, яким сторона обвинувачення обґрунтовує доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, є виявлення та вилучення працівниками поліції в автомобілі обвинуваченого вказаної психотропної речовини, що зафіксовано в протоколах огляду місця події та затримання.

Водночас їх зміст не знайшов підтвердження в ході дослідження доказів в судовому засіданні, оскільки обставини виявлення та вилучення, допитані поняті вказаних процесуальних дій не підтвердили.

Сам обвинувачений ОСОБА_8 , заперечуючи свою винуватість, давав послідовні показання про те, що працівники правоохоронних органів затримали його безпідставно, оскільки опору він не чинив та виявлена психотропна речовина йому не належить.

Зі змісту показань понятих ОСОБА_14 та ОСОБА_16 у суді убачається, що жоден із них не підтвердив момент виявлення психотропної речовини за тих обставин, які зафіксовані у відповідних процесуальних документах, наданих як докази стороною обвинувачення. Натомість вони зазначили суду, що бачили заборонену речовину в обстановці затримання ОСОБА_8 , однак, в який саме момент і де вона була вилучена, вони як поняті не бачили.

Фактично, орган досудового розслідування, викладаючи свою версію обвинувачення, по суті лише констатував факт вилучення працівниками поліції психотропної речовини у ОСОБА_8 , не з`ясувавши, ані обставини його придбання, ані підстави проведення обшуку автомобіля ОСОБА_8 та підстави його затримання.

Враховуючи сумнівну достовірність вказаних доказів, викладених у обвинувальному акті, обставини щодо придбання, зберігання та перевезення ОСОБА_8 психотропної речовини без мети збуту у великих розмірах є припущенням.

Матеріали кримінального провадження не містять інших доказів на підтвердження незаконного придбання та зберігання психотропної речовини у володінні ОСОБА_8 .

Як наслідок існування об`єктивної сторони у діях ОСОБА_8 , за обставин викладених в обвинувальному акті, виключається.

Окрім того, суд звертає увагу на наявність порушень вимог кримінального процесуального закону в ході здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, які визнає істотними і такими, що суперечать процесуальній формі, а відтак мають наслідком визнання окремих доказів недопустимими.

Так, захисник ОСОБА_9 у судовому засіданні заявив клопотання про визнання недопустимими даних протоколу огляду місця події від 08.09.2021 року, в ході якого здійснювався й огляд автомобіля, де вилучено заборонену речовину, яка є предметом даного кримінального провадження. Аргументом такого клопотання є те, що в ході вказаної процесуальної дії відбувся обшук автомобіля ОСОБА_8 , однак без ухвали слідчого судді та за відсутності ознак невідкладної слідчої дії, а в подальшому звернення слідчого до слідчого судді відбулося із пропуском, передбаченого законом строку.

Наведені твердження суд визнає доречними і такими, що ґрунтуються на положеннях КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 214 КПК України здійснення досудового розслідування, крім випадків, передбачених цією частиною, до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. У невідкладних випадках до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути проведений огляд місця події (відомості вносяться невідкладно після завершення огляду).

У свою чергу на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку.

З досліджених у суді матеріалів убачається, що огляд автомобіля ОСОБА_8 відбувся 08.09.2022 року, тоді як ухвала слідчого судді про надання такого дозволу мала місце лише 15.09.2022 року, що не свідчить про невідкладність такої процесуальної дії.

У постанові Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі №310/4839/17 (провадження № 51-9943км18) наголошується, що законодавцем у кримінальному процесуальному законі визначено, що «невідкладні» процесуальні строки, це такі строки, протягом яких учасники провадження мають право на вчинення певних дій, а уразі, якщо втрачений визначений законом час, вони втрачають можливість вчинити відповідну процесуальну дію. Ці строки встановлюються в інтересах швидкості здійснення кримінального провадження і повинні бути нетривалими. Закінчення встановленого законом «невідкладного» строку тягне за собою втрату того процесуального права, здійснення якого було зумовлено цим строком і з його спливом процесуальні дії не зможуть набути законної сили і не потягнуть відповідних правих наслідків.

Більше того, Верховний Суд уже неодноразово визнавав неприпустимість проведення обшуку під виглядом огляду місця події, зокрема у постановах від 07 червня 2018 року (справа № 740/5066/15-к), від 26 лютого 2019року (справа № 266/4000/14-к), оскільки таким чином нівелюються вимоги судового контролю, передбачені ст. 233, ч. 2 ст. 234 КПК України.

Звідси, суд не дає оцінку іншим твердженням захисника обвинуваченого стосовно недопустимості доказів у цьому кримінальному провадженні вважаючи, що усі похідні докази є недопустимими, виходячи з доктрини «плодів отруєного дерева», оскільки джерело доказів є недопустимим.

Окрім наведеного суд також констатує недотримання в ході досудового розслідування положень КПК України щодо належного оформлення повноважень прокурора та слідчого, визначених у відповідних групах.

Зокрема, щодо такого порушення процесуальної форми стосується клопотання захисника ОСОБА_9 , який в ході судового розгляду надав ксерокопії не підписаних процесуальних документів, які станом на час проведення досудового розслідування не містили підпису уповноважених осіб. А саме, постанови про визнання та приєднання до матеріалів провадження речових доказів від 18 вересня 2022 року (слідчий у кп - заступник начальника СВ ВП №1 Бучанського РУП ГУНП Леся Реведчук); від 08 вересня 2022 року (ст. дізнавач СД ВП №1 Бучанського РУП ГУНП С. Плиско); постанова про призначення групи прокурорів від 09 вересня 2022 року та постанова про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 16 вересня 2022 року (перший заступник керівника окружної прокуратури).

Про неприпустимість такої процесуальної обстановки вказується у правовому висновку, викладеному у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 22.02.2021 року (провадження № 51-4584кмо18, справа № 754/7061/15), що за змістом статей 36, 37, 110 КПК рішення про призначення (визначення) прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, та у разі необхідності групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, обов`язково повинно прийматись у формі постанови, яка має міститись у матеріалах досудового розслідування для підтвердження факту наявності повноважень. Така постанова має відповідати передбаченим КПК вимогам до процесуального рішення в формі постанови, у тому числі, бути підписаною службовою особою, яка її прийняла. Відсутність зазначеної постанови в матеріалах досудового розслідування або її непідписання керівником відповідного органу прокуратури обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані під наглядом і процесуальним керівництвом прокурора (прокурорів), який не мав на те законних повноважень.

Констатуючи наведену сукупність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону в ході збирання доказів органами досудового розслідування, а також оцінюючи зміст решти даних, досліджених в ході судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що відносно обвинуваченого ОСОБА_8 за його обвинуваченням за ч.2 ст. 309 КК України слід ухвалити виправдувальний вирок, оскільки прокурором під час судового розгляду не було надано належних та допустимих доказів незаконного придбання, зберігання та перевезення психотропної речовини у великих розмірах без мети збуту за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Твердження сторони обвинувачення про те, що невідомо яким чином у сторони захисту та відповідно в матеріалах провадження опинились ці докази, суд не бере до уваги, з огляду на положення глави 4 КПК України та вв.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини, ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України кожна людина має право на справедливий розгляд справи, не може бути піддана кримінальному покаранню поки не буде визнана винним в законному порядку; обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах чи припущеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановлюється лише за умови, якщо під час судового розгляду вина обвинуваченого у скоєнні конкретного злочину повністю доведена.

Суд наголошує, що обвинувальний вирок може бути постановлений лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена за стандартом «поза розумним сумнівом». Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи, не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи вимоги положень ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме: винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Згідно до ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Відповідно до приписів ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діях обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Суд зауважує, що в ході судового розгляду захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_15 заявив клопотання про призначення почеркознавчої експертизи по вказаним вище процесуальним документам стосовно виконання відповідних підписів їх підписантами (а.п. 212-213, 214-215), в задоволенні якого судом було відмовлено, з огляду на те, що в судовому засіданні були допитані особи, які підтвердили справжність підписів на вказаних документах.

При цьому, судом досліджено надану стороною захисту відповідь начальника ВП №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області від 16.02.2023 р. № 1147/109/1401/01 на запит захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_15 про витребування записів з нагрудної камери працівника поліції, відповідно до якої запитувані відеозаписи з портативних відеореєстраторів поліцейських не можуть бути надані, а також дані, що містяться на лазерних дисках CD-RW Verbatim з записом події від 08.09.2022 р. за участю ОСОБА_15 та з фотоматеріалами кримінального провадження (а.п. 219, 222, 241 т. 1).

Поряд з цим, захисник ОСОБА_9 звертався до суду з клопотанням про витребування з ВП № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області повного відеозапису події від 08.09.2022 р. за участю ОСОБА_15 , яке судом було задоволено. Разом з тим, відповідь на вказаний вище запит суду не надійшла, тому з огляду на розумні строки судового розгляду сторона захисту просила залишити без розгляду раніше заявлене клопотання, відповідно, враховуючи думку учасників судового розгляду, вказане клопотання суд залишив без розгляду.

На підставі викладеного вище, суд відповідно до загальних засад кримінального судочинства, а саме: верховенства права, законності, рівності перед законом та судом, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін тощо, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, в тому числі і щодо збирання, подання та оцінки доказів, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що за результатами даного судового розгляду сторона обвинувачення не довела у суді пред`явлене ОСОБА_8 обвинувачення, а суд вичерпав усі процесуальні можливості для з`ясування усіх обставин вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, а тому під час судового розгляду не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання та перевезення психотропної речовини без мети збуту у великих розмірах, в якому обвинувачується ОСОБА_8 та він підлягає виправданню на підставі п. 1 ч.1 ст. 373 КПК України.

При цьому, в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності притягується вперше, має постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується посередньо, у лікарів нарколога та психіатра на обліках не перебуває, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід судом ОСОБА_8 у цьому кримінальному провадженні не обирався.

Процесуальні витрати, відповідно до ст. 124 КПК України у кримінальному провадженні, слід віднести на рахунок держави.

Арешт накладений ухвалами Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 вересня 2022 року на згорток з речовиною коричневого кольору з грудками в спеціальному пакеті № WAR 0057579, чотири пігулки в спецпакеті №2746821 та чотири шприці з прозорою речовиною та пластиковий футляр в спецпакеті № WAR 0057581, три ампули з маркуванням в спецпакеті № WAR 0057582, пакет з білою порошкоподібною речовиною в спецпакеті № WAR 0057580 - скасувати.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374, 375, 376 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та виправдати на підставі п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю вчинення вказаного кримінального правопорушення в якому його обвинувачують.

Процесуальні витрати за залучення експерта для проведення експертизи психотропної речовини на загальну суму 3020 грн 48 коп., віднести на рахунок держави, а саме:

-за висновком експерта №СЕ-19/111-22/37853-НЗПРАП від 15.09.2022 року на суму 1510 грн 24 коп.;

-за висновком експерта № СЕ-19/111-22/37854-НЗПРАП від 15.09.2022 року на суму 1510 грн 24 коп.

Арешт накладений ухвалами Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 вересня 2022 року, скасувати.

Речові докази: згорток з речовиною коричневого кольору з грудками в спеціальному пакеті № WAR 0057579, чотири пігулки в спецпакеті № 2746821 та чотири шприці з прозорою речовиною та пластиковий футляр в спецпакеті № WAR 0057581, три ампули з маркуванням в спецпакеті № WAR 0057582, пакет з білою порошкоподібною речовиною в спецпакеті № WAR 0057580; тетрагідроканабінол масою 0,003 г, який міститься в паперовому конверті, амфетамін масою 1,574 г, який міститься в спецпакеті №5740210, які передані на зберігання до камери схову Бучанського РУП ГУНП в Київській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво- Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити ОСОБА_8 та прокурору.

Суддя ОСОБА_1