Номер провадження: 11-кп/813/1785/23
Справа № 493/636/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_10 на вирок Балтського районного суду Одеської області від 23.05.2023 у кримінальному провадженні №0000649, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.04.2023, відносно:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єреван Республіки Вірменія, громадянина Республіки Вірменія, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Чита Російської федерації, особа без громадянства, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Акулинівка Балтського району Одеської області, громадянин України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Оскаржуваним вироком суду першої інстанції затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 28.04.2023 між прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури ОСОБА_15 та обвинуваченим ОСОБА_12 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_9 .

Затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 28.04.2023 між прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури ОСОБА_15 та обвинуваченим ОСОБА_16 за участю захисника - адвоката ОСОБА_8 .

Затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 28.04.2023 року між прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури ОСОБА_15 та обвинуваченим ОСОБА_14 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_7

ОСОБА_12 , ОСОБА_17 та ОСОБА_14 визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України та призначено узгоджене покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_12 , ОСОБА_17 та ОСОБА_14 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк три роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_12 , ОСОБА_17 та ОСОБА_14 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід у виді застави, визначений ухвалою Одеського апеляційного суду від 10.01.2023 року як альтернатива тримання під вартою скасовано.

Заставу в сумі 214720,00 грн., внесеної 19.01.2023 року згідно квитанції АТ КБ «Приватбанк» від 19.01.2023 № 9294-0578-2887-5877, звернуто на виконання вироку в частині майнових стягнень відшкодування матеріальної шкоди заподіяну внаслідок вчинення кримінального правопорушення Державній екологічній інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області).

Скасовано арешти на майно, накладений ухвалами слідчих суддів Київського районного суду м. Одеси: від 02.12.2022 року, від 02.12.2022 року, від 12.12.2022 року, від 08.12.2022 року, від 05.12.2022 року, від 05.12.2022 року, від 08.12.2022 року, від 08.12.2022 року, від 08.12.2022 року, від 08.12.2022 року, від 05.12.2022 року, від 08.12.2022 року, від 28.02.2023 року.

Речові докази по справі, а саме:

- бензопила фірми «StartPro», модель «SCS 5000H» в корпусі червоно-чорного кольору, шина від бензопили марки «Winzor», пластикова пляшка об`ємом 1,5 літри із рідиною рожевого кольору, які вилучені 28.11.2022 під час огляду місцевості за координатами 47.879865 29.692828, яка знаходяться на відповідальному зберіганні ПП «Клест ЛТД»; дрова в порубленому вигляді породи дуб загальним об`ємом 21 м. куб., які вилучені під час обшуку за адресою: Одеська обл., с. Білине, вул. Радянської армії 1, та які знаходяться на відповідальному зберіганні КУ «Балта-Благоустрій»); дві бензопили червоного та зеленого кольору, які вилучені під час обшуку за адресою: Одеська обл., с. Білине, вул. Радянської армії 1, які знаходяться на відповідальному зберіганні ПП «Клест ЛТД»; в`язку ключів 3 шт., мобільний телефон «XiaomiRedmi S2» ІМЕІ НОМЕР_1 з сім картою «Vodafone» НОМЕР_2 , вилучені під час обшуку автомобіля ВАЗ 21043 з д/н НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «iPhone», IMEI1: НОМЕР_4 , s/n: НОМЕР_5 , який вилучений 28.11.2022 під час особистого обшуку ОСОБА_17 ; мобільний телефон «Xiaomi», IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , вилучений 28.11.2022 під час особистого обшуку ОСОБА_12 ; деревина рублена (метрова) об`ємом 40 м.куб, вилучена під час обшуку за адресою: АДРЕСА_3 ); транспортний засіб УАЗ зеленого кольору державний знак НОМЕР_9 , який знаходиться на зберіганні на спеціальному майданчику Подільського міствиконкому ФОП ОСОБА_18 - конфіскувати у власність держави на підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України;

- мобільний телефон марки «Samsung», модель GM-A107F DS, IMEI1: НОМЕР_10 , IMEI2: НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 , мобільний телефон марки «Samsung А 01», IMEI1: НОМЕР_13 , IMEI2: НОМЕР_14 , № НОМЕР_15 , № НОМЕР_16 , які вилучено за адресою: АДРЕСА_1 , - повернути власнику ОСОБА_10 ;

- бензопилу Stihl-18, бензопилу Stihl-26, вилучені під час обшуку за адресою: АДРЕСА_3 ), - повернути власнику ОСОБА_10 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ГАЗ 33023 № НОМЕР_17 , державний номер НОМЕР_18 , - повернути власнику ОСОБА_19 ;

- транспортний засіб ГАЗ 33023, державний номер НОМЕР_18 ,2006 року випуску, який знаходиться на відповідальному зберіганні на спеціальному майданчику Подільського міствиконкому ФОП ОСОБА_18 - повернути власнику ОСОБА_19 .

Вироком також вирішено питання щодо інших речових доказів, цивільних позовів та процесуальних витрат.

Зазначеним вироком суду першої інстанції ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , та ОСОБА_14 визнані винними у тому, що вони у невстановлений час, але не пізніше червня 2022 року, у ОСОБА_12 виник кримінально протиправний намір, що передбачав незаконну порубку дерев у лісових насадженнях, їх перевезення, зберігання та збут на території Балтської міської ради Подільського району Одеської області, що переслідувало мету незаконного збагачення та отримання у такий спосіб матеріальних благ.

Для реалізації кримінально протиправного наміру та безпосереднього скоєння кримінального правопорушення, ОСОБА_12 у невстановлений час, але не пізніше червня 2022 року, вступив у попередню змову з ОСОБА_20 та ОСОБА_14 .

Група осіб обговорила та узгодила план спільних дій, заходи конспірації, місце і час вирубки дерев, а також їх збут. При цьому ОСОБА_16 та ОСОБА_14 мали б за допомогою заздалегідь підготовлених бензопил, сокир, ручних колунів, здійснювати спилювання та порубку дерев у визначеному групою місці, після чого завантажувати незаконно зрубані дерева до заздалегідь підшуканих та пристосованих ОСОБА_12 автомобілів, перевозити незаконно зрубані дерева до визначеного групою місця та їх подальший збут.

Зокрема, у невстановлений час та при невстановлених обставинах, ОСОБА_12 з метою перевезення незаконно зрубаних дерев, забезпечив спільників транспортними засобами, а саме: автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21043», державний номерний знак « НОМЕР_3 »; автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2106», на який задля конспірації встановлено державний номерний знак від іншого автомобіля - « НОМЕР_19 »; автомобілем марки «УАЗ», державний номерний знак « НОМЕР_9 ».

Крім того, з метою зберігання незаконно зрубаних дерев ОСОБА_12 підшукав та пристосував разом з ОСОБА_20 та ОСОБА_14 загороджену земельну ділянку під кадастровим номером :02:001:0316, що розташована на АДРЕСА_4 , на якій перебував магазин, що належить ОСОБА_21 . Відтак ОСОБА_12 визначив місце для незаконної вирубки дерев, а саме земельні ділянки уздовж залізничних колій в напрямку від села Білине до села Стротинка Подільського району Одеської області, а саме: 1) земельна ділянка, що починається з географічних координат ІНФОРМАЦІЯ_4 та закінчується у географічних координатах ІНФОРМАЦІЯ_5 (далі - земельна ділянка АДРЕСА_5 ); 2) земельна ділянка з географічними координатами ІНФОРМАЦІЯ_6 (далі - земельна ділянка АДРЕСА_6 ); 3) земельна ділянка з географічними координатами ІНФОРМАЦІЯ_7 (далі - земельна ділянка № НОМЕР_20 ).

Приступивши до реалізації кримінально протиправного наміру ОСОБА_12 за попередньою змовою з ОСОБА_20 та ОСОБА_14 , маючи прямий умисел та переслідуючи корисливий мотив, перебуваючи на земельній ділянці № НОМЕР_21 , визначивши дерева породи «дуб» та «ясень» та інших твердолистяних порід, які зростали на ній, як предмет свого посягання, з порушенням Порядку використання лісових ресурсів, статті 69 Лісового кодексу України, не маючи лісорубного квитка, тим самим не маючи дійсного або уявного права на порубку дерев, у денний час доби упродовж червня 2022 року до 28.11.2022, використовуючи заздалегідь заготовлені бензопили, сокири, ручні пили та іншій інвентар, здійснили незаконну порубку 37 сироростучих дерев, відокремивши стовбури дерев від їх коріння.

У подальшому ОСОБА_12 за попередньою змовою з ОСОБА_20 та ОСОБА_14 , після кожної незаконної порубки деревини, здійснили її перевезення транспортними засобами, а саме автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21043», державний номерний знак « НОМЕР_3 », автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2106», на який, задля конспірації, встановлено державний номерний знак від іншого автомобіля, а саме « НОМЕР_19 », автомобілем марки «УАЗ», державний номерний знак « НОМЕР_9 ».

Здійснивши перевезення деревини, ОСОБА_12 , ОСОБА_16 та ОСОБА_14 зберігали її на заздалегідь пристосованій та загородженій земельній ділянці під кадастровим номером :02:001:0316, що розташована на АДРЕСА_4 , на якій перебував магазин, що належить ОСОБА_22 .

З приміщення вказаного магазину ОСОБА_12 за попередньою змовою з ОСОБА_20 та ОСОБА_14 здійснювали збут незаконно вирубленої деревини, зокрема місцевому підприємцю ОСОБА_10 , отримуючи за це грошову винагороду у невстановленому розмірі.

Зазначені дії ОСОБА_12 , ОСОБА_17 та ОСОБА_14 на земельній ділянці №1 заподіяли навколишньому природному середовищу шкоду в розмірі 355475,14 грн.

Під час реалізації єдиного кримінально протиправного наміру ОСОБА_12 за попередньою змовою з ОСОБА_20 та ОСОБА_14 , маючи прямий умисел та переслідуючи корисливий мотив, перебуваючи на земельній ділянці №2, визначивши дерева породи «дуб» та «ясень» та інших твердолистяних порід, які зростали на ній, як предмет свого посягання, з порушенням Порядку використання лісових ресурсів, статті 69 Лісового кодексу України, не маючи лісорубного квитка, тим самим не маючи дійсного або уявного права на порубку дерев, у денний час доби упродовж червня 2022 року до 28.11.2022, використовуючи заздалегідь заготовлені бензопили, сокири, ручні пили та іншій інвентар, здійснили незаконну порубку 27 сироростучих дерев, відокремивши стовбури дерев від їх коріння, а саме:

У подальшому ОСОБА_12 за попередньою змовою з ОСОБА_20 та ОСОБА_14 , після кожної незаконної порубки деревини, здійснили її перевезення транспортними засобами, а саме автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21043», державний номерний знак « НОМЕР_3 », автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2106», на який, задля конспірації, встановлено державний номерний знак від іншого автомобіля, а саме « НОМЕР_19 », автомобілем марки «УАЗ», державний номерний знак « НОМЕР_9 ».

Здійснивши перевезення деревини, ОСОБА_12 , ОСОБА_16 та ОСОБА_14 зберігали її на заздалегідь пристосованій та загородженій земельній ділянці під кадастровим номером :02:001:0316, що розташована на АДРЕСА_4 , на якій перебував магазин, що належить ОСОБА_22 .

З приміщення вказаного магазину ОСОБА_12 за попередньою змовою з ОСОБА_20 та ОСОБА_14 здійснювали збут незаконно вирубленої деревини, зокрема місцевому підприємцю ОСОБА_10 , отримуючи за це грошову винагороду в невстановленому розмірі.

Зазначені дії ОСОБА_12 , ОСОБА_17 та ОСОБА_14 на земельній ділянці №2, заподіяли навколишньому природному середовищу майнову шкоду в розмірі 206143,14 грн.

Крім того, продовжуючи реалізацію єдиного кримінально протиправного наміру ОСОБА_12 за попередньою змовою з ОСОБА_20 та ОСОБА_14 , маючи прямий умисел та переслідуючи корисливий мотив, перебуваючи на земельній ділянці №3, визначивши дерево породи «дуб», яке зростало на ній, як предмет свого посягання, з порушенням Порядку використання лісових ресурсів, статті 69 Лісового кодексу України, не маючи лісорубного квитка, тим самим не маючи дійсного або уявного права на порубку дерев, у денний час доби упродовж червня 2022 року до 28.11.2022, використовуючи заздалегідь заготовлені бензопили, сокири, ручні пили та іншій інвентар, здійснили незаконну порубку дерева породи «дуб» розміром 43х40 см, відокремивши стовбур дерева від його коріння, завдавши навколишньому природному середовищу майнову шкоду у розмірі 10778,54 грн.

Таким чином, у результаті реалізації кримінально протиправного наміру ОСОБА_12 , ОСОБА_17 та ОСОБА_14 , у період з червня 2022 року до 28.11.2022 року, навколишньому природному середовищу завдано майнову шкоду в загальному розмірі 572396,82 грн., що у шістдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є тяжкими наслідками.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із вироком суду першої інстанції в частині конфіскації майна вилученого у ОСОБА_10 , останній подав апеляційну скаргу.

Доводи обґрунтовує тим, що районний суд не розібрався в походженні деревини, яка належала ОСОБА_23 та приняла рішення відносно конфіскації, а походження цієї деревини рубленої (метрової) 40 м. куб. взагалі не вивчалося. Вказує, що ОСОБА_10 є ФОП, має засоби виробництва відповідно до видів діяльності згідно КВЕД та є інвалідом другої групи, йому зробили трепанацію черепа та на його утриманні перебуває вся родина якій він допомагає. Звертає увагу, що 09.12.2022 ОСОБА_10 допитаний в якості свідка та встановлено що він ніякого відношення не має до обставин кримінального провадження, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, підозра йому не пред`являлася та на даний час порушені його права власника майна, потреба у застосуванні арешту майна відпала.

Просить вирок суду в частині конфіскації майна скасувати та повернути деревину об`ємом 40 м. куб. власнику майна ОСОБА_10 .

Позиції учасників судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_11 , які підтримали подану апеляційну скаргу, прокурора та захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги, але положеннями ч. 2 цієї ж статті передбачено, що суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У апеляційній скарзі ОСОБА_10 не оспорюються фактичні обставини вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення, встановленого судом першої інстанції та доведеність їх вини у вчинені злочину, у зв`язку з чим апеляційний суд не переглядає вирок у цій частині.

Доводи ОСОБА_10 про неповернення йому майна вилученого під час провадження обшуку, колегія суддів вважає необґрунтованими та безпідставними з огляду на таке.

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки, незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Відповідно до пункту 1вказаної норми гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).

У відповідності з вимогами ч. 10 ст. 100 КПК України під час вирішення питання щодо спеціальної конфіскації насамперед має бути вирішене питання про повернення грошей, цінностей та іншого майна власнику (законному володільцю) та/або про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Застосування спеціальної конфіскації здійснюється тільки після доведення в судовому порядку стороною обвинувачення, що власник (законний володілець) грошей, цінностей та іншого майна знав про їх незаконне походження та/або використання.

Згідно ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, крім іншого, суд має зазначити рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації.

Відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Таким чином, з огляду на вказані законодавчі норми спеціальна конфіскація може бути застосована до майна обвинуваченого чи у передбачених КК України у випадках - до майна іншої особи, яке використовувалося як знаряддя вчинення злочину, лише у випадках, якщо власник знав про їх незаконне використання.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 року) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві.

За змістом ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини застосування конфіскації майна в конкретному випадку буде відповідати вимогам ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції не просто за умови, якщо така конфіскація формально ґрунтується на вимогах закону, але й за умови, що така законна конфіскація у даній конкретній ситуації не порушує «справедливу рівновагу між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав осіб».

Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку, що суд першої інстанції дотримався вказаних вище вимог закону та при визначенні покарання належним чином враховав обставини на які посилається апелянт.

Так апеляційним судом встановлено, що постановою слідчого від 29.11.2022 деревину об`ємом 40 м. куб., яка виявлена та вилучена під час проведення обшуку по АДРЕСА_7 , визнано речовим доказом та накладено арешт з передачею на відповідальне зберігання володільцю КУ «Балта благоустрій».

У суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_11 зазначив, що вилучене майно належить ОСОБА_10 на праві приватної власності, оскільки цю деревину вилучено безпосередньо у ОСОБА_10 .

Прокурор заперечувала проти повернення деревини та вказала, що дійсно ОСОБА_10 придбав дрова у обвинувачених, проте надати документи органу досудового розслідування та суду на підтвердження законності придбання не зміг.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про необхідність конфіскувати у власність держави вилучену деревину об`ємом 40 м. куб., з огляду на те, що вилучене є предметом вчинення злочину відповідно до постанови слідчого, а ОСОБА_10 на надано документів на підтвердження придбання деревини, яка вирубана у законний спосіб.

Таким чином суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про те, що вилучену деревину об`ємом 40 м. куб. необхідно конфіскувати у власність держави.

Інші доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки вони спростовуються матеріалами кримінального провадження.

При цьому апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_10 має право на відшкодування придбаної деревини, яка є предметом вчинення злочину, що може бути вирішено виключно в судовому порядку в рамках цивільного судочинства.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.

Аналізуючи сукупність усіх обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_10 підлягає залишенню без задоволення, а вирок суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись статтями 370, 404, 405, 407, 409, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_10 - залишити без задоволення.

Вирок Балтського районного суду Одеської області від 23.05.2023 у кримінальному провадженні №0000649, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.04.2023, відносно ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4