Справа № 206/288/23
Провадження № 1-кс/206/1418/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2023року слідчий суддя Самарського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000223 від 13.12.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання прокурора про арешт майна.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділенням ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні

№ 0000223 від 13.12.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України щодо незаконного заволодіння групою осіб шляхом обману, у тому числі із використанням підроблених документів, нерухомого майна, що розташоване за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється Лівобережною окружною прокуратурою міста Дніпра. Попередньо встановлено, що об`єкти нерухомого майна, у вигляді квартир за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , незаконно відчужено на користь ОСОБА_4 .

В ході досудового розслідування встановлено, що відповідно договору купівлі-продажу від 20.12.2012 за № 1605, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 , відчужено квартиру АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_4 .

Відповідно до вище зазначеного договору купівлі-продажу квартири, квартира АДРЕСА_3 належала ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 02.03.2011 державним нотаріусом П`ятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 , BPE №581826 в реєстрі № 2-125 та зареєстрованого у КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» 25.03.2011, реєстровий номер майна: 32865479.

Також в ході досудового розслідування встановлено, що 19.01.2022 між ОСОБА_4 (позичальник) та ОСОБА_8 (позикодавець) укладено договір позики на загальну суму 573000 грн, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 та зареєстровано в реєстрі під № 137.

В подальшому, у зв`язку із невиплатою в строк грошових коштів, відповідно до договору позики від 19.01.2022, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 26.01.2022 винесено виконавчий напис, на підставі якого, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 пропонується стягнути грошові кошти у розмірі 573000 грн.

Наразі, власником квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності якою набуто на підставі посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_11 свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів за реєстровим №216 від 21.06.2022, акт про які було складено приватним виконавцем ОСОБА_12 13.06.2022 на підставі виконавчого провадження ВП № 68438320.

Водночас, відповідно до інформації КП «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради від 23.11.2022 № 9155 - станом на 31.12.2012 право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровано на праві приватної власності в цілому за гр. ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності на спадщину: ВРЕ №581826 від 02.03.2011, виданого державним нотаріусом П`ятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 за реєстровим № 2-125 та зареєстроване КП «ДМБТІ» 25.03.2011 в реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстровим № 32865479.

Згідно матеріалів інвентаризаційної справи на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 , з часу проведення останньої реєстрації 25.03.2011 по 31.12.2012 витяги з реєстру прав власності стосовно відчуження, оформлення спадщини або застави на вищезазначене нерухоме майно не оформлювалося і не надавалося; відомості щодо видачі дублікатів правовстановлюючих документів на вищезазначене нерухоме майно відсутні; реєстрація права власності за будь-якою іншою особою не проводилась. Також зазначено, що квартира АДРЕСА_3 з часу проведення первинної інвентаризації в 1988 році та реєстрації житлового будинку за міською радою в 1994 році.

Поряд із цим, відповідно до інформації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради за адресою: АДРЕСА_2 починаючи з 06.02.2003 та по 21.02.2022 зареєстровано місце проживання особи - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Тобто, встановлено безпідставне вибуття із комунальної власності нерухомого майна житлового фонду, а саме квартири АДРЕСА_3 .

Прокурор в судовому засіданні просила задовольнити клопотання та пояснила, що нею було вчинено низку процесуальних дій для пошуку власниці майна, проте інформація щодо місця знаходження ОСОБА_10 залишилась невідомою.

Власниця майна в судове засідання не з`явилася, за невідомими суду причинами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, для збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з абз. 2 ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Так, прокурором доведено необхідність у вчиненні процесуальної дії у вигляді накладення арешту на зазначену квартиру та доведено наявність ризиків, таких як відчуження майна іншим особам, що ускладнить його повернення законному власнику, та може завдати шкоди третім особам, які можуть придбати зазначене майно.

З аналізу досліджених доказів, слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, під час якого виявлено набуття права на нерухоме майно кримінально протиправним шляхом.

Для забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду для того, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, необхідно застосувати захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту зазначеного майна для збереження речових доказів.

Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя, враховує, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження арешт майна, з метою забезпечення збереження речових доказів, може привести до настання наслідків, передбачених ст. 170 КПК України, на підставі чого, суд приходить до висновку що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 30 Конституції України, ст.ст. 131, 170, 172, 309, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000223 на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 200, загальною площею 64 кв.м., право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_10 , заборонивши відчужувати та розпоряджуватися цим майном.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1