Пр-ня по справі № 1кп/521/1946/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ВСТУПНА ЧАСТИНА

м. Одеса, Україна

04 грудня 2023 року

Малиновський районний суд м. Одеси засідаючи у складі колегії суддів:

Головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

із секретарем судового засідання ОСОБА_4 на стадії судового провадження розглянувши кримінальне провадження № 0000161 від 02.05.2023 року, у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в с. Федорівка, Білозерського району, Херсонської області, громадянки України, яка має середню спеціальну освіту, на час подій, що інкримінуються як злочин працювала молодшим інспектором 1 категорії відділу охорони Дар?ївської виправної колонії № 10 м. Херсон, заміжня, проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимої, обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК.

Сторони кримінального провадження, які приймали участь на стадії підготовчого провадження, -

з боку обвинувачення: прокурорка ОСОБА_6

з боку захисту: обвинуваченої ОСОБА_5 , захисник адвокат ОСОБА_7

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

1.1.Представники влади рф, спланували, підготували і почали воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил рф на територію України.

24.02.2022 року на виконання вказаного наказу військовослужбовці збройних сил рф, шляхом збройної агресії з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію України через державний кордон України в Автономній Республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, сумській Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили часткову окупацію території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

24.02.2022 року Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України, на території України введений воєнний стан, який неодноразово продовжувався, в тому числі продовжений станом на день ухвалення вироку.

Після початку агресивної війни проти України з використанням підпорядкованих підрозділів і військовослужбовців збройних сил рф було тимчасово взято під контроль м. Херсон обласний центр Херсонської області та частину інших населених пунктів на території Херсонської області з державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установи, організаціями, іншими об`єктами, які на даний час контролюються та утримуються російськими військами.

З метою встановлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю Української влади на територіях населених пунктів Херсонської області, які на даний час контролюються (контролювались) та утримуються (утримувались) російськими військами, представниками рф з числа своїх громадян та місцевого населення Херсонської області були сформовані підрозділи силового блоку, які виконують функції правоохоронних органів, тим самим вчиняють діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цінності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України.

Так, ОСОБА_5 будучи громадянкою України, займаючи посаду молодшого інспектора 1 категорії відділу охорони державної установи «Дар?ївська виправна колонія (№10)», яка відповідно до ч. 6 ст. 14 Закону України «Про Державну кримінально виконавчу службу України» входить до осіб молодшого начальницького складу та відповідно до ч. 4 ст. 14 Закону України «Про державну кримінально виконавчу службу України» будучи громадянкою України, яка прийняла присягу на вірність народові України та, серед іншого, зобов`язувалась неухильно додержуватись Конституції та Законів України, будучи працівником правоохоронного органу відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для розуміння факту захоплення та подальшого утримання рф території Херсонської області, зокрема обласного центру м. Херсона, усвідомлення проведення активної підривної проти України представниками спецслужб, правоохоронних та інших органів державної влади рф, переслідуючи прямий умисел, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою утворення та функціонування на території Херсонської області та, зокрема, м. Херсона, окупаційною адміністрацією рф системи органів державної влади рф, у тому числі правоохоронної, з метою становлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю української влади, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, перебуваючи на території м. Херсона, будучи обізнаною про факт ведення рф агресивної війни проти України, порушивши присягу з власної ініціативи, добровільно у період часу з червня по листопад 2022 року (приблизно до 10.11.2022 року), більш точний час не встановлено, зайняла посаду (мовою оригіналу) «младшего инспектора 1 категории отдела охраны в ИК «Дарьевская исправительная колония (№10)» у підпорядкованому окупаційній адміністрації рф незаконно створеному органі «Управлении службы исполнения наказаний по Херсонской области Федеральной службы исполнения наказаний», завдаючи своїми діями шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, шляхом становлення та дії правоохоронної гілки окупаційної влади рф на території Херсонської області, здійснивши таким чином перехід на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану.

1.2.Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 111 КК, за кваліфікуючими ознаками: державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, вчинена в умовах воєнного стану.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

2.1.Обвинувачена ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю.

2.2.Враховуючи повне визнання обвинуваченою ОСОБА_5 своєї вини в інкримінованому злочині, 01.12.2023 року між прокурором відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_5 за участю її захисника адвоката ОСОБА_7 на стадії судового розгляду укладена угода про визнання винуватості. Відповідно до умов угоди ОСОБА_5 зобов`язалась: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувального акту у судовому засіданні, а також бере на себе обов`язок щодо співпраці у викритті кримінальних правопорушень, вчинених іншими особами, у тому числі причетними до вчинення державної зради та колабораційної діяльності на території Херсонської області, як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового розгляду кримінальних проваджень судами будь-якої інстанції, надаючи викривальні покази відносно вказаних осіб та усіх відомих їй обставин вчинення злочинів.

2.3.Також сторони угоди, домовились про міру покарання, а саме: відповідно до санкції ч. 2 ст. 111КК із застосуванням ст. 69 КК у вигляді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років, з конфіскацією всього належного їй майна.

2.4.Під час судового засідання обвинувачена ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому їй злочині визнала повністю та підтвердила, що дійсно укладала угоду з прокурором про визнання винуватості.

2.5.В судовому засіданні судом також встановлено, що обвинувачена повністю розуміє, що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують та вона має відповідні права передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК.

2.6.Обвинуваченій ОСОБА_5 також роз`яснені: наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи та обов`язки, які будуть застосовані і покладені на неї у разі затвердження угоди судом.

2.7.Суд під час судового засідання переконався, що укладення угоди сторонами /прокурором та обвинуваченою/ є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

2.8.Вирішуючи питання щодо відповідності угоди вимогам КПК, судом встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 111КК відноситься до категорії особливо тяжких злочинів. Обвинувачена під час судового засідання повністю визнала свою вину у інкримінованому кримінальному правопорушенні. Вона також співпрацювала з правоохоронними органами України з метою викриття у вчиненні кримінальних правопорушень інших осіб. Відповідне зобов`язання є також частиною угоди і такі домовленості діють на майбутнє, як одна з обставин, яка надає право на пом`якшення покарання.

2.9.Таким чином, враховуючи, що наслідками злочину є спричинена шкода державним та суспільним інтересам, прокурором дотримані вимоги ст. ст. 469, 470 КПК щодо підстав /та обставин/ для ініціювання та укладення угоди про визнання винуватості. Зміст угоди повністю відповідає вимогам ст. 472 КПК. Будь яких перешкод для укладення угоди, судом не встановлено.

2.10.Суд не досліджує докази по кримінальному провадженню, оскільки вирок ухвалюється в особливому порядку, передбаченому Главою 35 КПК /кримінальне провадження на підставі угод/.

3.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

3.1.Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченої суд визначає: щире каяття; співпрацювання з правоохоронними органами України з метою викриття у вчиненні кримінальних правопорушень інших осіб; відсутність судимостей та притягнення до кримінальної відповідальності вперше.

3.2.Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої не встановлено.

4.Мотиви призначення покарання.

4.1.Обговорюючи питання виду та строку покарання, суд враховує умови угоди, а також фактичні обставини вчиненого правопорушення. Окремо суд враховує особу обвинуваченої, її спосіб життя та соціальне положення до вчинення правопорушення.

4.2.Так, обвинувачена знаходиться у віці 39 років. Народилась і виросла в с. Федорівка Білозерського району Херсонської області. Є громадянкою України. Має середньо-спеціальну освіту. За спеціальністю молодша медсестра. До окупації займала посаду молодшого інспектора 1 категорії відділу охорони державної установи «Дар?ївська виправна колонія (№ 10)» ДКВС України. Під час окупації перейшла на бік ворога і займала посаду (мовою оригіналу) «младшего инспектора 1 категории отдела охраны в ИК «Дарьевская исправительная колония (№10)» Управления службы исполнения наказаний по Херсонской области Федеральной службы исполнения наказаний», тобто посаду у незаконно створеному окупаційною владою на тимчасово окупаційній території міста Херсон правоохоронному органі.Заміжня. Неповнолітніх дітей не має. Зареєстрована і проживає в АДРЕСА_1 . Раніше не судима. Відомостей про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності прокурором не надано.

4.3.Судом раніше у аналогічних справах вже зазначалось, що вказане провадження пов`язано із суспільно небезпечними діями особи на фоні загально національної трагедії війни рф проти України1. ОСОБА_5 , будучи громадянкою України і співробітником правоохоронного органу, в умовах збройного конфлікту, при існуючій активній фазі бойових дій, зрадила інтереси держави Україна і перейшла на бік ворога.

4.4.Зміст дій обвинуваченої направлений на підрив національних інтересів України, створення і утвердження на території України незаконних правоохоронних органів ворога. Це фактично і стало метою дій ОСОБА_5 сприяння російській федерації у завданні якомога більшої шкоди державній безпеці України, суверенітетові, територіальної цілісності та недоторканості України. Мотивом злочину є безпринципність, конформізм, бажання задоволення власних егоцентричних потреб.

4.5.Пристосування, як і конформізм є очевидно більш легким засобом до дій, в умовах коли не тільки суспільство, але й держава вимагає рішучих заходів на свій захист. Людські здібності до сприйняття, судження, вміння проводити відмінності, розумова діяльність і навіть моральні переваги здійснюються лише у вигляді вибору. Кожний має право на вибір. Натомість слід зазначити, що для державного службовця, в умовах військової загрози та навіть будь-якої загрози від внутрішнього або зовнішнього ворога, не існує права вибору. Державна служба це такий правовий і політичний інститут влади, який забезпечує виконання завдань та функцій держави, задля досягнення відповідних цілей економічного, соціального, оборонного, інформаційного та інш. устрою держави. Державний службовець всім образом своїх дій зобов`язаний охороняти інтереси держави, піклуватись про державну політику за напрямками своєї діяльності та всіляко намагатись захищати інтереси батьківщини.

4.6.Нами вже проводилась думка, що існування будь-якої держави можливо тільки завдяки відданості, любові і словами ОСОБА_8 «аристократизму духу». В інтерв`ю режисеру фільму про Василя Стуса «Просвітлої дороги свічка чорна» у березні 1991 року ОСОБА_9 , справді патріотичну думку висловив ОСОБА_10 : «…. ОСОБА_11 дуже цінив своє поетичне обдарування, а з іншого боку, він готовии? був покласти життя, аби відстояти певні принципи. Це був аристократ духу. Отои? аристократизм духу характернии? і для ОСОБА_12 , і для ОСОБА_13 , і для ОСОБА_14 , і для ОСОБА_15 , і для Михаи?ла Сороки. Тобто це були люди, які вміли жертвувати. І мені здається, що проблема жертовності не є поняття моральне, тільки релігіі?. Без жертовності ми не зможемо осягнути того, до чого прагнемо. Не можна буде побудувати Украі?нськоі? держави, якщо не буде тих, які готові жертвувати всім»2.

4.7.Очевидно у даному випадку про будь-яку самопожертву з боку ОСОБА_5 казати не можна. Більше того, остання відмовилась виконувати свій прямий обов`язок із захисту батьківщини, зрадивши державні інтереси на користь ворога. Що для звичайного українського громадянина є жертвою, для державного службовця, працівника правоохоронного органу є боргом (обов`язком). «….Ніяка ідея так не підносить людський дух і не надихає його, як ідея чисто морального способу думок, який найвище цінує борг (обов`язок), протистоїть незліченним проявам зла в житті і навіть найбільш оманливим її спокусам і врешті-решт перемагає їх»3.

4.8. ОСОБА_5 як і багато інших працівників державних установ не вірно оцінила ситуацію, що склалась, вважаючи, що російська федерація незаконно окупувавши територію Херсонської області, прийшла на вказані території щонайменше надовго. Відповідно ОСОБА_5 не зрозуміла зміст суспільних відносин пов`язаних із процесом державотворення та власної відповідальності як перед державою, як соціально-політичною структурою так і перед українським народом. Культурні, політичні, релігійні та історико-національні фактори не мають для її розуміння жодного значення. Однак, наявні середня освіта та рівень фахових знань, професійна діяльність вимагають від неї саме такого образу мислення при якому борг захищати інтереси держави Україна не є правом вибору. У цьому контексті не можна навіть припустити, що ОСОБА_5 не розуміла всіх негативних наслідків своїх дій. Очевидно вона обмірковувала пропозицію перейти працювати до органів влади у незаконно створеній окупаційною владою установі. Її долали сумніви, як і інших громадян (службовців), вона вагалась, однак все одно прийняла зрадницьке рішення.

4.9. Тому і висновки суду пов`язані з психічним ставленням особи до вчинюваних дій та їх наслідків виключно у формі прямого умислу, що передбачає усвідомлення ОСОБА_5 суспільно небезпечного характеру свого діяння у вигляді переходу на бік ворога, утвердження незаконної окупаційної влади та прийняття участі таким шляхом у створені незаконного правоохоронного органу; передбачення їх суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності України та державній безпеці. Відповідно ОСОБА_5 бажала настання таких дій, оскільки ніяке діяння немислимо, доки у ньому немає наступних елементів: волі, що спричиняє фізичні рухи і наміри, що пов`язують їх воєдино. Добро, як і зло має своїм джерелом саме волю. Воля природна та підпорядкована бажанням, потягам розуму. Перейшовши на бік ворога, розпочала роботу в незаконно створеному правоохоронному органі окупаційної влади російської федерації, ОСОБА_5 реалізувала свої наміри у вольових діях саме у такій формі.

4.10.Ми вважаємо, що обставини вказаного злочину мають значний вплив на українське суспільство і українську державу, тому оцінюючи суспільну небезпеку від наслідків дій ОСОБА_5 необхідно призначити покарання обвинуваченій достатнє, з урахування її особистості.

4.11.Суд враховує, що ОСОБА_5 активно сприяла у викритті кримінальних правопорушень, вчинених іншими особами причетними до вчинення державної зради та колабораційної діяльності. Окрім того, умови угоди зв`язують волю ОСОБА_5 на майбутнє і вона за такими умовами зобов`язана в подальшому також співпрацювати з правоохоронними органами на викриття кримінальних правопорушень.

4.12.Як відомо, злочин передбачений ч. 2 ст. 111 КК має сувору санкцію, яка є наслідком захисту від порушення суспільних відносин у сфері основ національної безпеки. Відповідно, призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує всі викладені вище фактори, які очевидно впливають в тому числі на пом`якшення покарання. Суд вважає, що є всі підстави для призначення покарання узгодженого сторонами в угоді із застосуванням ст. 69 КК, тобто більш м`якого ніж передбачено у санкції статті.

4.13.Підстав для втручання в умови угоди та ставити під сумнів визначене сторонами покарання, на думку суду не має.

4.14.Таким чином, суд вважає, що до обвинуваченої необхідно застосувати покарання у вигляді позбавлення волі на строк 9 (дев?ять) років, з конфіскацією всього належного їй майна.

4.15.Незважаючи на встановлені обставини, що пом`якшують покарання, підстав для звільнення з під варти обвинуваченої та призначення покарання не пов`язаного з позбавленням волі не має. Вказане покарання суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

5.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

5.1.Процесуальні витрати по кримінальному провадженню, які пов`язанні з залученням експертів, відповідно до ст. ст. 118, 122, 126 КПК, належить покласти на обвинувачену.

5.2.Суд відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК не скасовує арешт з майна яке вилучено за місцем проживання обвинуваченої ОСОБА_5 , а саме: 1)з документу «Служебное удостоверение ХО № 0237» від 26.08.2022 на ім`я ОСОБА_16 , за підписом «начальника Управления службы исполнения наказаний по Херсонской области ОСОБА_17 » з гербовою печаткою; 2)документу «Служебное удостоверение ХО № 0236» від 26.08.2022 року на ім?я ОСОБА_5 , за підписом «начальника Управления службы исполнения наказаний по Херсонской области ОСОБА_17 » з гербовою печаткою; 3)листа-оголошення, з друкованим текстом «Объявляется набор Управление службы исполнения наказаний по Херсонской области приглашает на службу (работу)»; 4)копій документів із зазначенням анкетних даних ОСОБА_16 , ОСОБА_5 , ОСОБА_18 (копії документів російського зразка) у кількості 5 штук; 5)бланків анкет для внесення особистих анкетних даних (бланки документів російського зразка) у кількості 8 штук, оскільки вказані документи є частиною доказової інформації по вказаному провадженню.

5.3.Речові докази: 1)мобільний термінал «OPPO CPH1931» білого кольору, s/n НОМЕР_1 , з SIM-картою з номером мобільного терміналу НОМЕР_2 1 од.; 2)мобільний термінал «HONOR 8x» синього кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , з SIM-картою з номером мобільного терміналу НОМЕР_5 1 од.; 3)мобільний термінал «Redmi M2006C3MNG» s/n НОМЕР_6 та з SIM-картою з номером мобільного терміналу НОМЕР_7 1 од. на виконання вироку суду в частині призначеного додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, підлягають конфіскації як власність обвинуваченої.

5.4.Речові докази: 1)Документ «Служебное удостоверение ХО № 0237» від 26.08.2022 на ім`я ОСОБА_16 , за підписом «начальника Управления службы исполнения наказаний по Херсонской области ОСОБА_17 » з гербовою печаткою; 2)Документ «Служебное удостоверение ХО № 0236» від 26.08.2022 року на ім?я ОСОБА_5 , за підписом «начальника Управления службы исполнения наказаний по Херсонской области ОСОБА_17 » з гербовою печаткою; 3)Лист-оголошення, з друкованим текстом «Объявляется набор Управление службы исполнения наказаний по Херсонской области приглашает на службу (работу)»; 4)Копії документів із зазначенням анкетних даних ОСОБА_16 , ОСОБА_5 , ОСОБА_18 (копії документів російського зразка) у кількості 5 штук; 5)Бланки анкет для внесення особистих анкетних даних (бланки документів російського зразка) у кількості 8 штук, відповідно до ч. ч. 3, 5 ст. 100 КПК - залишити в матеріалах кримінального провадження.

5.5.Запобіжний захід обвинуваченій до набрання вироком законної сили, враховуючи вид покарання залишити без змін у вигляді тримання під вартою, як гарантію виконання вироку суду.

5.6.Жодних цивільно-правових вимог у вказаному кримінальному провадженні не має.

5.7.Ухвалюючи вирок, суд керується ст. ст. 370, 373, 374 КПК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.1.Затвердити угоду від 01.12.2023 року про визнання винуватості укладену між прокурором відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_5 за участю захисника адвоката ОСОБА_7 .

1.2.Визнати ОСОБА_5 , винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК та призначити їй узгоджене сторонами покарання, із застосуванням ст. 69 КК у вигляді позбавлення волі строком на 9 (дев?ять) років, з конфіскацією всього належного їй майна.

1.3. Початок строку відбуття покарання у вигляді позбавлення волі обвинуваченій ОСОБА_5 обчислювати з моменту набрання законної сили вироком суду.

1.4.Зарахувати обвинуваченій ОСОБА_5 до строку покарання, строк попереднього ув`язнення, а саме знаходження під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду за цим кримінальним провадженням за період з дня затримання, тобто з 17.03.2023 року по день набрання законної сили вироком суду.

1.5.Арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.03.2023 року на майно вилучене під обшуку за місцем проживання обвинуваченої ОСОБА_5 залишити без змін.

1.6.Речові докази: 1)мобільний термінал «OPPO CPH1931» білого кольору, s/n НОМЕР_1 , з SIM-картою з номером мобільного терміналу НОМЕР_2 1 од.; 2)мобільний термінал «HONOR 8x» синього кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , з SIM-картою з номером мобільного терміналу НОМЕР_5 1 од.; 3)мобільний термінал «Redmi M2006C3MNG» s/n НОМЕР_6 та з SIM-картою з номером мобільного терміналу НОМЕР_7 1 од. конфіскувати як власність обвинуваченої.

1.7.Речові докази: 1)Документ «Служебное удостоверение ХО № 0237» від 26.08.2022 на ім`я ОСОБА_16 , за підписом «начальника Управления службы исполнения наказаний по Херсонской области ОСОБА_17 » з гербовою печаткою; 2)Документ «Служебное удостоверение ХО № 0236» від 26.08.2022 року на ім?я ОСОБА_5 , за підписом «начальника Управления службы исполнения наказаний по Херсонской области ОСОБА_17 » з гербовою печаткою; 3)Лист-оголошення, з друкованим текстом «Объявляется набор Управление службы исполнения наказаний по Херсонской области приглашает на службу (работу)»; 4)Копії документів із зазначенням анкетних даних ОСОБА_16 , ОСОБА_5 , ОСОБА_18 (копії документів російського зразка) у кількості 5 штук; 5)Бланки анкет для внесення особистих анкетних даних (бланки документів російського зразка) у кількості 8 штук залишити в матеріалах кримінального провадження.

1.8.Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у загальній сумі 2390 (дві тисячі триста дев`яносто) гривень.

1.9.До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_5 вважати продовженим.

1.10.Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК, якщо таку скаргу не було подано.

1.11.Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1)обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2)прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК угода не може бути укладена.

1.12.Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана, через суд який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

1.13.Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

1.14.Судом також роз`яснено обвинуваченій наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК.

Головуючий суддя Суддя Суддя

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

[1] Вирок від 29.09.2023 року у Справі № 521/5223/23, Провадження № 1кп/521/1244/23.

[2] Олекса Тихий, «Словник мовних покручів» Донецьк - 2009 р. С. 101-102.

[3] Іммануїл Кант, «Про ставлення теорії до практики в моралі взагалі» (Відповідь на деякі заперечення пана проф. Гарве) 1793 р., Видавництво «Думка», Твори у шести томах, Т. 4(2) С. 76.

1 Вирок від 29.09.2023 року у Справі № 521/5223/23, Провадження № 1кп/521/1244/23.

2 Олекса Тихий, «Словник мовних покручів» Донецьк - 2009 р. С. 101-102.

3 Іммануїл Кант, «Про ставлення теорії до практики в моралі взагалі» (Відповідь на деякі заперечення пана проф. Гарве) 1793 р., Видавництво «Думка», Твори у шести томах, Т. 4(2) С. 76.