Справа № 303/4775/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.10.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 та її захисника-адвоката ОСОБА_7 , перекладача ОСОБА_8 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/467/23, за апеляційною скаргою прокурора Мукачівської окружної прокуратури на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.08.2023.

Цією ухвалою судді відмовлено у задоволенні клопотання начальника СВ ВП № 1 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області про продовження строку тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, без застосування електронних засобів контролю, на строк до 24.10.2023, щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, непрацюючої, одруженої, що має двох неповнолітніх дітей, несудимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, відомості про яке 25.05.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000346.

Цією ж ухвалою на ОСОБА_6 покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; цілодобово не залишати місце реєстрації та постійного проживання будинок АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Органом досудового розслідування встановлено, що 25.05.2023 близько 19 год 40 хв ОСОБА_6 , знаходячись у житловому будинку за місцем свого проживання, розташованому за адресою АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклої сварки зі своїм знайомим ОСОБА_10 , під час розпивання алкогольних напоїв, діючи з прямим умислом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою заподіяння смерті, взяла в праву руку кухонний ніж та нанесла ним один удар в область грудної клітки ОСОБА_10 , в результаті чого останній помер на місці. Відповідно до листа Мукачівського районного відділення судовомедичної експертизи, смерть ОСОБА_10 настала внаслідок проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки справа.

25.05.2023 ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

-2-

26.05.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

26.05.2023 ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 23.07.2023, який продовжено ухвалою слідчого судді до 25.08.2023.

14.07.2023 постановою керівника Мукачівської окружної прокуратури, строк досудового слідства у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, а саме до 25.08.2023.

Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.08.2023 строк досудового розслідування продовжено до п`яти місяців, тобто до 25.10.2023.

Клопотання слідчого мотивовано тим, що на даний час завершити проведення всіх слідчих дій спрямованих на закінчення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, результати яких мають суттєве значення для доказування вини підозрюваної ОСОБА_6 через об`єктивні причини неможливо здійснити в межах строку досудового розслідування, оскільки ще не отримано висновок судової криміналістичної (медико-криміналістичної) експертизи, крім того необхідно провести процесуальні дії спрямовані на належне документування злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, зокрема: допитати підозрювану, відкрити матеріали кримінального провадження, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів кримінального провадження. За таких обставин, слідчий вважає, що є потреба в продовженні строку дії застосованого щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування - до 25.10.2023, оскільки ризики, які існували при застосуванні щодо неї запобіжного заходу не відпали, не зменшились та виправдовують подальше застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчий суддя в ухвалі вказала, що погоджується з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, а також наявністю обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Разом з тим, слідчим суддею констатовано, що стороною обвинувачення не доведено обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, - тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, а тому слідчий суддя прийшла до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а саме у виді цілодобового домашнього арешту, який буде доцільною та достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, передбачених КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді від 24.08.2023 та постановити нову, якою продовжити ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення застави. Вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою, а викладені у ній висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам. Вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися, перебування підозрюваної ОСОБА_6 на волі може негативно вплинути на хід досудового розслідування, оскільки перебуваючи на волі вона може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду в тому числі й за кордоном, ймовірність реалізації вказаного ризику посилюється з огляду на тяжкість інкримінованого їй злочину.

-3-

Заслухавши доповідь судді, промову прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення підозрюваної ОСОБА_6 та її захисника-адвоката ОСОБА_7 про законність й обгрунтованість прийнятого судом рішення, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Ухвала слідчого судді про продовження строку тримання особи під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 177, 178,181, 183,199 КПК України.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання особи під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ ВП № 1 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, відомості про яке 25.05.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000346 за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

25.05.2023 ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 208 КПК України, а 26.05.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

26.05.2023 ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 23.07.2023, який продовжено ухвалою слідчого судді до 25.08.2023.

14.07.2023 постановою керівника Мукачівської окружної прокуратури, строк досудового слідства у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, а саме до 25.08.2023.

Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.08.2023 строк досудового розслідування продовжено до п`яти місяців, тобто до 25.10.2023.

Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

-4-

За змістом ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим видом запобіжних заходів і повинен застосовуватись лише тоді, коли прокурор доведе, що інший запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1, 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором у клопотанні обґрунтування.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчий суддя розглянула клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_6 відповідно до вимог ст. 199 КПК України, а ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст. 194 цього Кодексу.

Частиною 5 статті 199 КПК України регламентовано, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що слідчий суддя, при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_6 дотрималася вказаних вимог закону та обґрунтовано зазначила про те, що в судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які з часу обрання запобіжного заходу підозрюваній не зменшилися та продовжують існувати, однак не доведено обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: недостатність застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу.

На переконання колегії суддів, зазначені висновки слідчого судді не суперечать положенням Європейської Конвенції з прав людини. Зокрема, у справі «Бойченко проти Молдови» (Boicenco v Moldova), справа № 41088/05 від 11. 07. 2006 щодо обов`язковості наведення конкретних мотивів Європейський суд з прав людини констатував порушення п. 3 ст. 5 Конвенції вказавши, що суди, ухвалюючи рішення про тримання заявника під вартою, посилалися на відповідну норму закону, не вказуючи підстав, з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, ніби заявник може перешкоджати провадженню у справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини.

В судовому засіданні апеляційного суду, не встановлено обставин, які б обґрунтовували необхідність продовження строку тримання під вартою та унеможливлювали застосування до підозрюваної ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.

Також колегія суддів приймає до уваги відсутність в матеріалах судового провадження даних про те, що обраний слідчим суддею запобіжний захід щодо ОСОБА_6 у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю на даний час не забезпечує належної процесуальної поведінки підозрюваної. Також колегією суддів враховуються надані стороною захисту відомості про склад сім`ї ОСОБА_6 , яка складається з чотирьох осіб,

-5-

позитивну характеристику з місця проживання, наявність на утриманні двох дітей неповнолітнього віку, за якими підозрювана здійснює догляд на постійному й належному рівні, а також те, що батьки загиблого ОСОБА_10 не мають претензій до ОСОБА_6 . Окрім того, колегія суддів констатує, що з часу обрання щодо підозрюваної запобіжного заходу у виді домашнього арешту, остання не порушувала умови його застосування.

Доводи апеляційної скарги прокурора стосовно того, що слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання про продовження строку щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не прийняла до уваги тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 та покарання, яке вона має понести у разі визнання її винною, висновків суду не спростовують.

Будь-яких інших обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваної на свободу та свідчили про недостатність застосування відносно неї обраного слідчим суддею запобіжного заходу в апеляційній скарзі не наведено.

У п. 52 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ливада проти України» від 26.06.2014 суд вказує, що аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (inabstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою. Така позиція є усталеною практикою ЄСПЛ ( рішення у справі «Доронін проти України», «Осипенко проти України», «Харченко проти України»).

Інші доводи, на які послався в апеляційній скарзі прокурор, не можуть бути підставами для скасування судового рішення та прийняття нової ухвали про продовження строку щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки були враховані слідчим суддею при прийнятті рішення, у зв`язку з чим до підозрюваної застосовано наступний за суворістю запобіжний захід, який, на думку колегії суддів, співмірний з існуючими ризиками, особою підозрюваної, тяжкістю кримінального правопорушення та його наслідками.

Колегія суддів погоджуються з таким рішенням слідчого судді та вважає, що орган досудового розслідування не зміг довести суду виняткових обставин, які б виправдовували подальше обмеження права підозрюваної на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Разом з тим, для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_6 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя обґрунтовано поклала на неї передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язки, зокрема: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; цілодобово не залишати місце реєстрації та постійного проживання будинок АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а дані

-6-

про особу підозрюваної і сама підозра у вчиненні нею кримінального правопорушення, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують тримання підозрюваної під домашнім арештом.

Будь-яких порушень норм КПК України під час розгляду клопотання слідчим суддею, які могли б стати підставою для скасування оскаржуваної ухвали, не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону, та винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення не заявлялось клопотань про приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора Мукачівської окружної прокуратури залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.08.2023 щодо ОСОБА_9 , - без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді