КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

29 листопада 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2023 року,

за участю сторін провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 , які брали участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням програми «EasyCon»,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою від 07 липня 2023 року Васильківський міськрайонний суд Київської області звільнив ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілою ОСОБА_8 , на підставі ст. 46 КК України, а кримінальне провадження № 0000148 від 10.03.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, закрив.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції, встановивши, що потерпіла ОСОБА_8 підтримала заяву про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , у зв`язку з примиренням, дійшов висновку про достатність підстав для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за дії, передбачені за ч. 1 ст. 125 КК України, та закриття відносно нього кримінального провадження, за правилами ст. 46 КК України.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, прокурор Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07.07.2023 року стосовно ОСОБА_7 , виключити посилання на відмову потерпілої ОСОБА_8 від обвинувачення у даному кримінальному провадженні та посилання на норми п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, прокурор, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, зазначає про те, що апеляційна скарга вноситься у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.

Зокрема, як вказує апелянт, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність полягає в застосуванні кримінального закону, який не підлягає застосуванню.

Як зазначає апелянт, в описовій частині оскаржуваного судового рішення, зазначено, про те, що потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердила, що примирилась з ОСОБА_7 і відмовляється від обвинувачення у даному кримінальному провадженні. Натомість, прокурор звертає увагу на те, що твердження про відмову потерпілої від обвинувачення, вбачається невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, оскільки потерпіла просила лише звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності виключно на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з їх примиренням та жодним чином питання про відмову від обвинувачення потерпілої не поставало.

Крім того, звертає увагу прокурор і на те, що при винесенні оскаржуваної ухвали, суд послався на положення п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, що виразилось у застосуванні закону, який не підлягає застосуванню.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити; пояснення захисника обвинуваченого, яка не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора; провівши судові дебати; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, у відповідності до вимог, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд першої інстанції у підготовчому судовому засіданні має право прийняти рішення про закриття кримінального провадження, у випадку встановлення підстав, передбачених ч. 2 ст. 284 цього Кодексу, зокрема підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з вимогами, передбаченими ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом.

Як прямо передбачено ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

З матеріалів судового провадження, які надійшли на адресу суду апеляційної інстанції, разом з апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні, вбачається, що, відповідно до оскаржуваного судового рішення, ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі ст. 46 цього Кодексу, у зв`язку із примиренням з потерпілою ОСОБА_8 , а кримінальне провадження № 0000148 від 10.03.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, закрито у зв`язку зі звільненням останнього від кримінальної відповідальності.

Вказане судове рішення, як вважає колегія суддів, у повній мірі відповідає наведеним вище нормам матеріального та процесуального права, а також обставинам, які були встановлені судом першої інстанції під час розгляду клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням обвинуваченого та потерпілої.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні про те, що в мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції зазначив про те, що потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердила, що примирилась з ОСОБА_7 і відмовляється від обвинувачення у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим прокурор вбачає невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, оскільки потерпіла просила лише звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності виключно на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з їх примиренням тане ставила питання про відмову від обвинувачення, а також про те, що при винесенні оскаржуваної ухвали, суд послався на положення п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, що виразилось у застосуванні закону, який не підлягає застосуванню, то вони не можуть бути визнані обґрунтованими та служити підставами для зміни оскаржуваної ухвали, оскільки, всупереч вказаним доводам, вони не спростовують законності прийнятого судом рішення, яке сформульовано в резолютивній частині ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2023 року.

Більш того, незважаючи на те, що в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали дійсно мається посилання на п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, яким передбачено, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, вказана обставина не може свідчити про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, оскільки, по-перше, ця норма передбачена процесуальним, а не матеріальним законом, а по-друге, фактично справу було закрито не у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, а у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених ст. 46 КК України, тобто у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, є законним та обґрунтованим, а тому підстави, передбачені законом для його зміни, як про це просить прокурор, відсутні.

За таких обставин, за наслідками розгляду поданої апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає необхідним прийняти рішення, яким ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2023 року про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України у зв'язку із примиренням з потерпілою та закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 цього Кодексу залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 ,- без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284, 376, 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 залишити без задоволення, аухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2023 року, відповідно до якої суд звільнив ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілою ОСОБА_8 , на підставі ст. 46 КК України, а кримінальне провадження № 0000148 від 10.03.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, закрив, - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: _____________ _____________ _____________

( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Номер справи : 362/2654/23

Номер провадження : 11-кп/824/4433/2023

Категорія: ч. 1 ст. 125 КК України

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_9

Доповідач - суддя ОСОБА_1