Справа № 748/2342/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/755/23
Категорія - кримінальні Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

предствавника органу пробації ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Чернігові в залі суду справу за апеляційною скаргою прокурора Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 серпня 2023 року,

У С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання провідного інспектора Чернігівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_7 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_8 для відбування покарання, призначеного вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14 листопада 2022 року.

Рішення суду мотивоване тим, на момент звернення органу пробації з клопотанням до суду ОСОБА_8 усвідомив наслідки порушення порядку та умов відбуття іспитового строку і виправився. Вказав, що згідно листка реєстрації ОСОБА_8 у встановлені йому в постанові дні у 2023 році два рази не з`явився на відмітку до Чернігівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області, до адміністративної відповідальності не притягався, за місцем реєстрації характеризується задовільно, доказів про те, що засуджений за місцем свого проживання систематично вчиняє правопорушення чи створює суспільну небезпеку суду не надано, тому суд дійшов висновку, що направлення засудженого для відбування призначеного покарання за конкретних обставин буде передчасним та не відповідатиме меті призначеного покарання.

Не погодившись з ухвалою суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та постановити нову, якою задовольнити клопотання Чернігівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Чернігівській області про направлення звільненого від покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_8 для відбування покарання, призначеного вироком. Вважає, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

На думку прокурора, у ході судового розгляду знайшли своє підтвердження обставини, викладені у клопотанні органу пробації про направлення звільненого від покарання з випробуванням ОСОБА_8 для відбування покарання, призначеного вироком суду. Вказує, що порушення порядку та умов виконання покарання, вчинені засудженим, є систематичними та свідчать про повне ігнорування засудженим вимог закону та його свідоме небажання стати на шлях виправлення.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги, позицію засудженого ОСОБА_8 , який заперечував проти вимог апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим та вмотивованим.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання, окрім іншого, про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.

Згідно ч. ч. 3, 6 ст. 539 КПК України таке клопотання розглядається протягом 10 днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно із правилами судового розгляду, передбаченими ст. ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.

За наслідками розгляду клопотання суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Системний аналіз положень ст. 539 КПК України дає можливість прийти до висновку, що, з урахуванням вимог кримінального процесуального кодексу України, за результатами розгляду клопотання судом першої інстанції повинно бути прийнято рішення про задоволення або відмову у його задоволенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Із положень ч. 3 ст. 166 КВК України вбачається, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При розгляді питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у клопотанні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Як вбачається із матеріалів справи, вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14 листопада 2022 року ОСОБА_8 засуджений за 1 ст. 309 КК України до двох років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на один рік, з покладенням обов`язків відповідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

02 лютого 2023 року із засуджним було проведено ознайомчу бесіду, роз`яснено права та обов`язки засуджених осіб, порядок виконання обов`язків, покладених на нього судом, відповідальність за невиконання цих обов`язків, порядок здійснення нагляду під час іспитового строку, наслідки скоєння кримінальних та адміністративних правопорушень. За результатами бесіди відібрано пояснення, винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію, відповідно до якої встановлено періодичність явки на реєстрацію - 4-й вівторок кожного місяця.

Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_8 не з`явився до уповноваженого органу з питань пробації на реєстрацію 28 лютого 2023 року, в день встановлений йому для явки, про причини неявки не повідомляв. На адресу місця проживання останньому був направлений виклик до уповноваженого органу з питань пробації на 14 березня 2023 року, за яким засуджений також не з`явився, про причини неявки не повідомив. Тому виклик йому було надіслано повторно на 28 березня 2023 року.

28 березня 2023 року засуджений ОСОБА_8 з`явився до уповноваженого органу з питань пробації та повідомив, що 28 лютого 2023 року не з`явився для реєстрації, оскільки був на роботі у м. Києві, де працює не офіційно, тому підтверджуючих документів не надав. За викликом на 14 березня 2023 року не з`явився, тому що його не отримував. За неявку на реєстрацію 28 лютого 2023 року до уповноваженого органу з питань пробації без поважних на те причин, останньому 28 березня 2023 року було винесено письмове попередження. Поряд з цим, було проведено бесіду профілактичного характеру, в ході якої наголошено на необхідності дотримання законослухняної поведінки та недопущення вчинення правопорушень в подальшому.

25 квітня 2023 року засуджений ОСОБА_8 не прибув для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, про причини неявки не повідомляв.

03 травня 2023 року інспектором Чернігівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області разом з дільничним офіцером поліції здійснено виїзд за адресою місця проживання засудженого. Цього ж дня підобліковому було повідомлено, що за неявку на реєстрацію 25 квітня 2023 року до уповноваженого органу з питань пробації без поважних на те причин, вчинене після застосування письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, матеріали відносно нього будуть направлені до суду для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного вироком покарання.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання, місцевий суд, користуючись наданими йому дискреційними повноваженнями, надретельно проаналізував докази та вказав, що в діях засудженого немає систематичного вчинення правопорушень та невиконання покладених судом на нього обов`язків, а також з урахуванням того, що на момент розгляду справи засуджений усвідомив наслідки допущених ним порушень та обіцяв у подальшому не допускати.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції виважено дійшов висновку про те, що обґрунтованих підстав для задоволення клопотання органу пробації стосовно засудженого ОСОБА_8 немає.

Погоджуючись з указаним висновком суду першої інстанції, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги факт відсутності переконливих доказів того, що ОСОБА_8 не бажає стати на шлях виправлення, умисно ухиляється від покладених на нього обов`язків, адже він усвідомив наслідки порушення порядку та умов відбуття іспитового строку та виправився, до адміністративної відповідальності не притягався, за місцем реєстрації характеризується задовільно, будь-яких інших відомостей, які б свідчили про невиконання покладених на нього вироком суду обов`язків, матеріали справи не містять.

Із цих підстав, апеляційний суд вважає, що матеріалами справи не доведено, що засуджений ОСОБА_8 не бажає ставати на шлях виправлення і не бажає виконувати покладені на нього судом обов`язки.

Разом із тим, апеляційний суд вважає, що викладені у клопотанні доводи самі по собі не можуть розцінюватися як свідчення небажання ОСОБА_8 стати на шлях виправлення.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення, колегія суддів також враховує і те, що під час розгляду апеляційної скарги прокурор не посилався на конкретні обставини, які б спростовували висновки суду першої інстанції, не клопотав про дослідження апеляційним судом доказів (документів), що підтверджують обґрунтованість доводів клопотання та апеляційної скарги.

Тому апеляційний суд дійшов висновку про те, що судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено у задоволенні клопотання органу пробації, у зв`язку з чим ухвала як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга, доводи якої є безпідставними, задоволенню не підлягає.

Приймаючи рішення, колегія суддів бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що саме за клопотанням учасників процесу сторони обвинувачення чи захисту апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи; що прокурором апелянтом, не надано будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду й будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу не заявлялось.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Залишити без задоволення апеляційну скаргу прокурора Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_9 ..

Ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 серпня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання Чернігівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Чернігівській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_8 для відбування покарання, призначеного вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14 листопада 2022 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4