№ 1-кп/202/723/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт та угоду про примирення у кримінальному провадженні № 0001774 від 05.12.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Владивосток, Російської федерації, громадянин України, який має повну середню освіту, офіційно не працюючий, не одружений, інвалідності не має, без місця реєстрації, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08.11.2022 року за ч. 2 ст. 114-2 КК України, до 5 років 3 місяців позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження, які приймали участь у судовому засіданні

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

28.08.2023 року приблизно о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , завідомо знаючи що в будинку АДРЕСА_2 , ніхто не мешкає та в ньому знаходиться майно, яке у подальшому буде мати грошову цінність, у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел на таємне викрадення такого майна.

26.11.2021, у денний час, ОСОБА_3 перебував в квартирі за адресою АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_6 , де за усною домовленістю з останнім проводив ремонтні роботи, використовуючи при цьому будівельні інструменти, які так само належать ОСОБА_6 .

Під час проведення вказаних ремонтних робіт, у ОСОБА_3 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_6 .

В цей же день, 26.11.2021, реалізуючи свій умисел, ОСОБА_3 шляхом вільного доступу, таємно, з корисливих мотивів, перебуваючи в квартирі за адресою АДРЕСА_3 , викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_6 а саме: паяльник для пластикових труб моделі Forte WP 6308, вартістю 349 гривень 92 копійки; дриль ударний, без марки, зелено-чорного кольору, вартістю 779 гривень 17 копійок;перфоратор DWT BH 13-30 VB, вартістю 2059 гривень 20 копійок.

Після цього, ОСОБА_3 з місця скоєння проступку зник, в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3188 гривень 29 копійок.

ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

06.01.2022 року між потерпілим та обвинуваченим укладена угода про примирення, відповідно до якої ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчинені злочину та зобов`язався беззастережно визнавати обвинувачення у повному обсязі.

Сторони погодили покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 100 годин громадських робіт.

Також в угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди сторонами кримінального провадження, а саме для потерпілого і обвинуваченого обмеження права на оскарження вироку, для обвинуваченого відмова від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а для потерпілого позбавлення права вимагати в подальшому притягнення обвинувачених до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди, з яким сторони погодилися, а також наслідки її невиконання, для прокурора - обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, просив затвердити угоду про примирення.

Прокурор наполягав на затвердженні угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Від потерпілого надій шла заява про розгляд справи у його відсутність, підтримав затвердження угоди.

Перевіривши угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, заяву потерпілого, суд робить висновок про те, що у даному провадженні можливо затвердити угоду про примирення з огляду на таке.

Судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє свої права, визначені в п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винним, та вид покарання.

Також судом встановлено, що потерпілий повністю розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.

На підставі пояснень обвинуваченого та викладеної позиції у заяві потерпілого суд переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим. Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

З наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 , який вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, і вказане кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, обставин, що таке покарання обтяжують, не встановлено.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З урахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення та призначення ОСОБА_3 , узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у сумі 1372,96 грн.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 06.01.2022 року, укладену між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001774 від 05.12.2021 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому узгоджене в угоді покарання у виді 100 годин громадських робіт.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначене покарання поглинути покаранням, яке призначено вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2022 року за ч. 2 ст. 114-2 КК України, остаточно визначити покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Речові докази: перфоратор DWT BH 13-30 VB, який належать потерпілому, передати потерпілому.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави, судові витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи у сумі 1372,96 грн.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_7