Кримінальне провадження №629/6530/23
Номер провадження 1-кп/629/38/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова Харківської області матеріали кримінального провадження №0000825 від 21.08.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олексіївка, Юр?ївського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, неодруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

20.08.2023, близько 14 годин 00 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування та судового розгляду, встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 знаходився по вул. Миколи Лисенка, смт. Орілька, Лозівського району, Харківської області, де біля домоволодіння №6 по вищевказаній вулиці побачив велосипед марки «Україна» зеленого кольору, після чого у нього виник умисел на його таємне викрадення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно - небезпечних наслідків у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілому та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливого мотиву, з метою наживи, достовірно знаючи про те, що згідно з Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 було введено воєнний стан на всій території України, ОСОБА_4 впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно, діючи повторно, викрав велосипед марки «Україна» зеленого кольору вартістю 2033 гривні.

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на вищевказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав та пояснив у судовому засіданні, що дійсно скоїв кримінальне правопорушення при зазначених обставинах. Щиросердно розкаюється у скоєному ним злочині.

Потерпіла у судове засідання не зявилася, просила розгляд здійснювати за її відсутності, вказала, що не має претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого, вирішення питання щодо призначення покарання залишає на розсуд суду, проти розгляду в порядку ч.3 ст.349 КПК України не заперечувала.

Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують його особу, матеріалів, що підтверджують судові витрати по справі та місцезнаходження речових доказів при цьому інші учасники процесу проти цього не заперечували.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Суд вважає обґрунтованою таку кваліфікацію дій обвинуваченого та такою, що знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. При таких обставинах, підстав для зміни правової кваліфікації дій обвинуваченого або його виправдання, суд не вбачає.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Окрім того, метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_4 скоїв тяжкий злочин.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, з середньою освітою, пенсіонер, неодружений, зареєстрований та мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Згідно досудової доповіді Павлоградського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровській області від 19.12.2023 року, ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення є високий, ризик небезпеки для суспільства середній.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупності усіх обставин, що його характеризують, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, даних про особу обвинуваченого, обставин вчинення злочину і ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України і приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладанням обов`язків, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 ст.ст. 69, 69-1 КК України у суду немає, так як суд застосовує до нього покарання не пов`язане з позбавленням волі.

07.11.2023 року на стадії досудового розслідування ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов?язання строком до 28.11.2023 року. В ході судового розгляду запобіжний захід продовжено не було.

Цивільний позов у справі не заявлений.

У справі наявні судові витрати, а саме: витрати на залучення експерта у зв?язку із проведенням судової товарознавчої експертизи №CE-19/121-23/18738-ТВ від 30.08.2023 у сумі 956 гривень, що підлягає стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

У справі наявний речовий доказ, а саме: велосипед марки Україна сірого кольору з блакитними крилами та диск від колеса велосипеду марки Україна, які були передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 .

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.08.2023 року ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області був накладений арешт на майно, а саме на велосипед

марки Україна сірого кольору з блакитними крилами та диск від колеса велосипеду марки Україна.

В зв`язку з тим, що провадження по даній кримінальній справі закінчується, суд вважає, що відпала потреба в подальшому застосуванні арешту на майно, оскільки зняття вказаного обтяження не перешкоджає виконанню судового рішення в майбутньому.

Керуючись ст.ст. 371, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_4 винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5(п?ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3(три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід не обирати.

Цивільний позов відсутній.

Стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави судові витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи №CE-19/121-23/18738-ТВ від 30.08.2023 у сумі 956 гривень, які необхідно перерахувати на рахунок UA0020649, отримувач ГУК Харків обл/МТГХарків/24060300, банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.), код отримувача 37874947, код доходів 24060300, інші надходження.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.08.2023 року, на майно, а саме велосипед марки Україна сірого кольору з блакитними крилами та диск від колеса велосипеду марки Україна.

Речові докази по справі:

-велосипед марки Україна сірого кольору з блакитними крилами та диск від колеса велосипеду марки Україна, які було передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 -залишити власниці ОСОБА_5 .

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1