Провадження № 1-кп/643/97/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2023 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ОСОБА_8 , захисника обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_10 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_11 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002349 від 26.07.2022, за обвинуваченням

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Волоська Балаклія Шевченківського району Харківської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Чкаловське Чугуївського району Харківської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Сподобівка Шевченківського району Харківської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_5

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України

ВСТАНОВИВ

В провадженні Московського районного суду м. Харкова перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_12 та ОСОБА_8 обвинувачуються у нападі з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаному із насильством, що є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану, ОСОБА_7 у нападі з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаному із насильством, що є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій, в умовах воєнного стану,

У вказаному кримінальному провадженні відносно обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_7 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурором подані письмові клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , на строк 60 діб.

В обґрунтування клопотання щодо продовження ОСОБА_12 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначено, що ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України. На стадії досудового розслідування до ОСОБА_12 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У сторони обвинувачення є підстави вважати, що у обвинуваченого можуть виникнути передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України спроби, з урахуванням суворості покарання, що передбачається за інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення, переховуватись від суду. Також існує ризик вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, оскільки обвинувачений не має законних джерел прибутку. Крім того, існує ризик незаконного впливу на свідків. Слід враховувати, що обвинувачений не має осіб на утриманні та міцних соціальних зв`язків. На даний час продовжують існувати ризики, які мали місце на час обрання запобіжного заходу. Ураховуючи наведене, жодний інший більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не здатний запобігти наведеним ризикам, які на даний час не зменшились.

В обґрунтування клопотання щодо продовження ОСОБА_7 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України. На стадії досудового розслідування до ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У сторони обвинувачення є підстави вважати, що у обвинуваченого можуть виникнути передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України спроби, з урахуванням суворості покарання, що передбачається за інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення, переховуватись від суду. Також існує ризик вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, оскільки обвинувачений не має законних джерел прибутку. Крім того, існує ризик незаконного впливу на свідків. Слід враховувати, що обвинувачений не має осіб на утриманні та міцних соціальних зв`язків. На даний час продовжують існувати ризики, які мали місце на час обрання запобіжного заходу. Ураховуючи наведене, жодний інший більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не здатний запобігти наведеним ризикам, які на даний час не зменшились.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав заявлені клопотання.

Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , їх захисник адвокат ОСОБА_9 , кожний окремо, просили вирішити клопотання прокурора на розсуд суду.

Крім того, прокурором у судовому засіданні 07.11.2023 подано письмове клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 на строк 60 діб.

В обґрунтування клопотання щодо застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України. У сторони обвинувачення є підстави вважати, що у обвинуваченого можуть виникнути передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України спроби, з урахуванням суворості покарання, що передбачається за інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення, переховуватись від суду. Крім того, обвинувачений в ході судового розгляду неодноразово не з`являвся в судові засідання без поважних причин. Також існує ризик вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, оскільки обвинувачений не має законних джерел прибутку. Крім того, існує ризик незаконного впливу на свідків. Слід враховувати, що обвинувачений не має осіб на утриманні та міцних соціальних зв`язків. Ураховуючи наведене, жодний інший більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не здатний запобігти наведеним ризикам.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_11 у судовому засіданні 07.11.2023 заперечував проти обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що перелічені прокурором ризики є неактуальними, оскільки справа розглядається впродовж кількох років і ОСОБА_8 жоден з цих ризиків не реалізував. Просив залишити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зазначивши на можливості цілодобового домашнього арешту.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_8 - ОСОБА_10 заперечувала проти обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав позицію захисника.

Потерпілі у судовому засіданні 07.11.2023 підтримали позицію прокурора.

Вирішуючи клопотання прокурора щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , суд керується таким.

Виходячи з положень розділу ІІ КПК України, зокрема ст. 131, 176 вказаного Кодексу, запобіжні заходи, в тому числі тримання під вартою, є одними з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 333 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України, розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою здійснюється згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Частиною п`ятою ст. 199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Таким чином, підставою для продовження тримання особи під вартою є, зокрема, встановлення, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Згідно ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а також до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_12 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого корисливого насильницького злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років з конфіскацією майна, не одружені, офіційно не працевлаштовані.

Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З постанов Верховного Суду від 20.06.2019 по справі № 166/313/17, від 13.08.2020 по справі № 674/1202/19, від 27.02.2019 по справі № 0503/10653/2012 убачається, що усвідомлення імовірності визнання вини особи за висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчить про наявність ризику переховування від суду та можуть бути підставами для тримання особи під вартою.

Враховуючи дані про особи обвинувачених, тяжкість покарання, що їм загрожує в разі визнання їх винними, інші обставини кримінального провадження, суд вважає доведеним наявність ризиків, зазначених прокурором, в тому числі ризику переховування обвинувачених від суду через усвідомлення імовірності визнання вини обвинувачених за висунутим їм обвинуваченням та тиску тягаря можливого відбування покарання, та відхиляє доводи захисника щодо відсутності ризиків.

У рішенні від 26.01.1993 року у справі «W. проти Швейцарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що тривале тримання під вартою може виявитись виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Враховуючи, що ОСОБА_12 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого корисливого насильницького злочину, а також дані про їх особи, суд приходить до висновку, що інтереси суспільства у забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинувачених переважають інтереси забезпечення поваги до їх особистої свободи.

За таких обставин, враховуючи дані про особу обвинувачених, тяжкість покарання, що їм загрожує в разі визнання їх винними, інші обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку, що на даній стадії кримінального провадження ризики здійснення обвинуваченими дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання відносно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та на які посилався прокурор в клопотаннях про продовження застосування запобіжного заходу, не зменшились настільки, що вже не могли би виправдовувати подальше тримання обвинувачених під вартою, та жодний з інших, більш м`яких запобіжних заходів, не здатний запобігти вказаним ризикам.

Ураховуючи наведене, з метою забезпечення виконання покладених на обвинувачених процесуальних обов`язків, попередження переховуванню від суду, незаконного впливу на свідків та потерпілих, вчинення інших кримінальних правопорушень, суд на даній стадії судового провадження вважає за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , на строк до 24:00 годин 05 січня 2024 року.

Одночасно суд роз`яснює обвинуваченим ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , що вони мають право оскаржити дану ухвалу в апеляційному порядку.

Оцінюючи наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , суд керується таким.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 177 ЦПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Як встановлено судом, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, офіційно не працює, не має стійких соціальних зв`язків. В даному кримінальному провадженні щодо обвинуваченого обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Доводи клопотання прокурора щодо наявності ризиків незаконного впливу ОСОБА_8 на свідків та потерпілих, а також вчинення ним інших кримінальних правопорушень, суд на даній стадії судового провадження не може визнати обґрунтованими з огляду на таке.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, який згідно обвинувального акту мав місце 25.07.2022.

Таким чином, з моменту вчиненні інкримінованого ОСОБА_8 злочину по даний час минуло понад 1 рік 3 місяці.

ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні не утримувався під вартою та увесь час досудового розслідування та судового провадження перебував на волі.

Будь-яких даних відносно того, ОСОБА_8 протягом вказаного часу, перебуваючи на волі, вчиняв спроби незаконного впливу на потерпілих та свідків, суду не надано. Потерпілі та свідки у судовому засіданні не повідомляли про спроби ОСОБА_8 вплинути на них.

Будь-яких даних відносно того, що ОСОБА_8 пред`явлено підозру або обвинувачення у вчиненні іншого кримінального правопорушення, суду не надано.

Ураховуючи наведене, суд вважає недоведеними ризики незаконного впливу ОСОБА_8 на свідків та потерпілих, а також вчинення ним інших кримінальних правопорушень

Оцінюючи доводи прокурора щодо наявності ризику переховування від суду, суд керується таким.

Дійсно, у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 неодноразово не з`являвся в судові засідання.

Згідно пояснень ОСОБА_8 , він не прибув у попереднє судове засідання, яке відбулось 26.10.2023, у зв`язку з тим, що проживає в Харківській області та помилково сів у іншу електричку, а не ту, яка направлялась у м. Харків.

Суд враховує, що в дане судове засідання 07.11.2023 ОСОБА_8 прибув самостійно. Будь-яких даних відносно того, що ОСОБА_8 було доставлено в судове засідання працівниками поліції в межах процедури приводу, судом не отримано.

Ураховуючи наведене, у суду на даній стадії судового провадження відсутні підстави вважати доведеним поза розумним сумнівом, що ОСОБА_8 вчиняє послідовні та цілеспрямовані дії, спрямовані на переховування від суду.

Також суд ураховує, що ОСОБА_8 станом на час вчинення інкримінованого йому злочину був неповнолітньою особою. Станом на даний час йому виповнилось 18 років.

Ураховуючи наведені вище обставини в їх сукупності та вік ОСОБА_8 , який лише нещодавно досяг повноліття, суд на даній стадії розгляду справи вважає передчасним застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи наведене вище, з метою забезпечення виконання покладених на ОСОБА_8 процесуальних обов`язків, попередження переховуванню від суду, суд на даній стадії судового провадження вважає за необхідне обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Одночасно суд роз`яснює ОСОБА_8 , що згідно п. 1, 2 ч. 7 ст. 42 КПК України обвинувачений зобов`язаний: 1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; 2) виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 10.10.2023 на ОСОБА_8 покладений обов`язок прибувати за кожною вимогою до Московського районного суду м. Харкова.

Аналогічний обов`язок на ОСОБА_8 покладений згідно даної ухвали.

Таким чином, обов`язок ОСОБА_8 прибувати в судові засідання в даній справі передбачений як імперативними положеннями законодавства України, так і ухвалами суду, які є обов`язковими для виконання.

Ураховуючи наведене, суд звертає увагу ОСОБА_8 на необхідність дотримання вказаних вище вимог законодавства України та ухвал суду і необхідність неухильного виконання ним обов`язку явки до суду в судові засідання. Також суд звертає увагу ОСОБА_8 , що а в разі неможливості прибути за викликом у судове засідання, він зобов`язаний заздалегідь повідомити про це суд.

Також суд роз`яснює ОСОБА_8 , що в разі подальшого невиконання ним обов`язку прибувати в судові засідання та ненадання суду доказів наявності поважних причин такого неприбуття, до нього за наявності відповідного клопотання прокурора може бути застосований більш суворий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. 34, 183, 314, 331, 369-372 КПК України

УХВАЛИВ

Клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_12 задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_12 , на строк до 24:00 годин 05 січня 2024 року включно.

Клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_7 , на строк до 24:00 годин 05 січня 2024 року включно.

У задоволенні клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 - відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на ОСОБА_8 наступних обов`язків:

1) заборонити цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_6 , а саме в період часу з 00:00 год. до 24:00 год. кожного дня, без дозволу суду;

2) прибувати за кожною вимогою до Московського районного суду м. Харкова;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Встановити строк дії ухвали в частині домашнього арешту до 24:00 годин 05 січня 2024 року включно.

Ухвала в частині продовження тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для ОСОБА_12 , ОСОБА_7 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їм копії даної ухвали. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали в цій частині можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала в частині продовження тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено в приміщенні Московського районного суду м. Харкова 10.11.2023 року о 13-00 год.

Суддя ОСОБА_1