Справа №950/2076/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/441/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА

Іменем України

13 листопада 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 950/2076/20 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Лебединського районного суду Сумської області від 29.04.2022, за яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , раніше судимий

визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 і ч. 2 ст. 185 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_9 ,

потерпілої - ОСОБА_10 ,

обвинуваченого - ОСОБА_11 ,

установила:

У поданих апеляційних скаргах:

- захисник обвинуваченого ОСОБА_11 - адвокат ОСОБА_12 просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_11 виправдати за ч. 2 ст. 185 і ч. 3 ст. 185 КК, а за ч. 1 ст. 309 КК визнати винним і призначити покарання в межах санкції цієї статті. Вимоги обгрунтовані тим, що вина ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 185 і ч. 3 ст. 185 КК не доведена;

- обвинувачений ОСОБА_13 просить скасувати вирок суду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, оскільки докази є недопустимими.

Вироком Лебединського районного суду Сумської області від 29.04.2022 ОСОБА_11 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 і ч. 2 ст. 185 КК, і йому призначене покарання: за ч. 3 ст. 185 КК у виді позбавлення волі строком 5 років; за ч. 1 ст. 309 КК у виді обмеження волі строком 1 рік. На підставі ч. 1 ст. 70 КК, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначене покарання у виді позбавлення волі строком 5 років. На підставі ч. 4 ст. 70 КК, за сукупністю кримінальних правопорушень, призначене остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 5 років. ОСОБА_11 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК, і йому призначене покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК, за сукупністю вироків, до призначеного ОСОБА_11 покарання за ч. 2 ст. 185 КК частково приєднано невідбуте ним покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки 1 місяць та визначене остаточно покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 1 місяць. Стягнуто з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_10 кошти на відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000 грн, а також кошти на відшкодування витрат за проведення експертиз на загальну суму 2942,10 грн.

Згідно вироку, ОСОБА_11 04.08.2020 о 21:30 проник до господарства по АДРЕСА_2 , де, діючи повторно, таємно викрав належне ОСОБА_10 майно на загальну суму 1150 грн.

18.08.2020 о 22:00 ОСОБА_11 проник до сараю господарства по АДРЕСА_2 , де, діючи повторно, таємно викрав належне ОСОБА_10 майно на загальну суму 343 грн.

15.09.2020 в обідню пору доби ОСОБА_11 поблизу ферми, розташованої поблизу вул. Братська в с. Ворожба Сумського району Сумської області вирвав одну дикоростучу рослину коноплі, яку почав зберігати за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 . Потім ОСОБА_11 незаконно виготовив наркотичний засіб, який продовжив зберігати без мети збуту. 18.03.2021 близько 11:00 ОСОБА_11 на вул. Перемоги в с. Ворожба зупинений працівниками поліції, яким добровільно видав поліетиленовий пакет з подрібненою речовиною рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонений - канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 6,21 г.

25.01.2021 о 13 год. ОСОБА_11 , перебуваючи по АДРЕСА_3 , діючи повторно, таємно викрав належний ОСОБА_14 мобільний телефон вартістю 1917 грн.

29.03.2021 о 08:00 ОСОБА_11 , перебуваючи по АДРЕСА_4 , діючи повторно, таємно викрав належне ОСОБА_15 майно на загальну суму 624,57 грн.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи обвинуваченого ОСОБА_11 , який підтримав апеляційні скарги, доводи прокурора ОСОБА_9 і потерпілої ОСОБА_10 , які заперечили проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 і ч. 2 ст. 185 КК, за обставин, викладених у вироку, відповідають матеріалам кримінального провадження, ґрунтуються на досліджених у суді першої інстанції доказах і є вмотивованими.

Що стосується доводів апеляційних скарг про недоведеність вини ОСОБА_11 , то вони є безпідставними і задоволенню не підлягають, оскільки на підтвердження визнаного доведеним обвинувачення суд першої інстанції у вироку послався на належні, допустимі та достовірні докази, які у своїй сукупності та взаємозв`язку є достатніми для доведення винуватості ОСОБА_11 поза розумним сумнівом.

Розглянувши кримінальне провадження відносно ОСОБА_11 за пред`явленим йому обвинуваченням, суд першої інстанції визнав доведеним, що останній вчинив таємне викрадення чужого майна, повторно та поєднане з проникнення у житло (інше приміщення), а також незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Потерпіла ОСОБА_10 надала показання, що серед літа 2020 р. вона приїхала до належного їх домогосподарства в АДРЕСА_2 та побачила, що вікно в будинку було розбите, при цьому викрадена частина майна.

Потерпілий ОСОБА_15 пояснив, що весною 2021 р. до його господарства по АДРЕСА_4 зайшли ОСОБА_11 і ОСОБА_16 . Між ним та останнім виникла бійка. Він пішов на вулицю, так як боявся ОСОБА_11 , і всю ніч провів у саду. Коли ОСОБА_11 і ОСОБА_16 наступного дня пішли з господарства, то він зайшов у будинок і виявив зникнення деяких речей. Ніяких речей він ОСОБА_11 не давав і не продавав.

Свідок ОСОБА_16 пояснила, що вона проживала з обвинуваченим по АДРЕСА_1 . Вона бачила як ОСОБА_11 перелазив через хвіртку до господарства ОСОБА_10 , а ввечері він приніс килим. Також повідомила як вони разом з ОСОБА_11 прийшли до господарства ОСОБА_15 . Наступного дня вони пішли додому і вона бачила в його руках рибацьку вудку.

Свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 пояснили, що брали участь в слідчій дії за фактом того, що у ОСОБА_11 було знайдено майно, яке йому не належить. З господарства обвинуваченого винесли пластмасову люстру, доріжку, килим, а також ще якісь речі.

Свідок ОСОБА_19 і ОСОБА_20 пояснили, що вони були присутні у якості понятих у господарстві по АДРЕСА_1 . У їх присутності ОСОБА_11 розповідав як він заходив у господарство та звідки викрав речі. Крадіжки ОСОБА_11 вчиняв з сараю, прибудови.

Свідок ОСОБА_21 пояснив, що він, як фізична особа-підприємець працює у с. Ворожба. До нього влітку заходив ОСОБА_11 , взяв товар у борг та залишив вудочку.

Свідок ОСОБА_22 пояснила, що була понятою під час того, як ОСОБА_21 видав працівникам поліції рибацьку вудку.

Свідок ОСОБА_23 пояснив, що він був понятим під час проведення слідчої дії, проведеній на місці, де був викрадений мобільний телефон. ОСОБА_11 добровільно показував та розповідав про обставини вчинення крадіжки. Тілесних ушкоджень на ньому не було.

Свідки ОСОБА_24 і ОСОБА_25 пояснили, що вони були понятими під час проведення слідчого експерименту, в ході якого ОСОБА_11 вказав на місце, де він зірвав коноплю.

Свідок ОСОБА_26 пояснив, що за його участю проводився слідчий експеримент в с. Ворожба біля господарства, що належить ОСОБА_10 . ОСОБА_11 добровільно повідомив і продемонстрував обставини вчинення ним крадіжки.

Крім того, суд першої інстанції поклав в основу вироку й інші докази:

- протокол проведення слідчого експерименту від 07.10.2020, згідно якого ОСОБА_11 на місці продемонстрував обставини вчинення крадіжки з господарства, розташованого по АДРЕСА_2 ;

- протокол огляду місця події від 04.09.2020, згідно якого обвинувачений добровільно видав покривало, килим, розукомплектовану люстру та дріт до неї, які були викрадені з господарства по АДРЕСА_1 ;

- протокол огляду місця події від 04.09.2020, а саме господарства, розташоване по АДРЕСА_2 , з території якого було вчинено крадіжку;

- висновками експертів № 19/119/11/1-2301е від 28.09.2020, № СЕ-19/119-21/4310-ТВ від 16.04.2021, № СЕ-19/119-21/1383-ТВ від 04.02.2021 щодо вартості викраденого майна;

- протокол проведення слідчого експерименту від 14.04.2021, згідно якого ОСОБА_11 на місці продемонстрував як він 15.09.2020, проходячи поблизу непрацюючої ферми, розташованої поблизу вул. Братська в с. Ворожба Сумського району Сумської області, виявив рослину коноплі, яку зірвав, переніс до будинку за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , та в подальшому висушив і зберігав без мети збуту;

- протокол огляду місця події від 18.03.2021, а саме, території напроти господарства, розташованого по АДРЕСА_5 , де ОСОБА_11 добровільно видав працівникам поліції поліетиленовий пакет з подрібненою речовиною зеленого кольору;

- протокол огляду речей та предметів від 02.04.2021, згідно якого місцем проведення огляду є територія поблизу магазину по АДРЕСА_6 , де ОСОБА_21 добровільно видав рибацьку вудку;

- висновок експерта № СЕ-19/119-21/3426- НЗПРАП від 30.03.2021, згідно якого надана на дослідження речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом масою 6,21 г.

Оцінивши всі зібрані докази відповідно ст. 94 КПК з точки зору їх належності, достовірності й допустимості, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд першої інстанції, здійснивши судовий розгляд у межах пред`явленого обвинувачення, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень. При цьому, наводячи докази на підтвердження встановлених обставин, суд першої інстанції, як того і передбачають положення ст. 374 КПК, надав належну правову оцінку запереченням сторони захисту на пред`явлене обвинувачення. Зокрема, судом наведені достатні мотиви того, що показання потерпілих і свідків, а також протоколи слідчих експериментів та огляду місця події повністю спростовують доводи ОСОБА_11 про те, що він не причетний до вчинення кримінальних правопорушень.

Доводи апеляційних скарг щодо недопустимості доказів, як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, є необгрунтованими.

Так, твердження обвинуваченого про те, що під час досудового розслідування до нього застосовувалися недозволені методи ведення слідства, зокрема психологічний тиск з боку працівників поліції, перевірялися і не знайшли підтвердження.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження з приводу вказаного факту СВ ТУ ДБР проводилась перевірка, за наслідками якої слідчим було прийняте процесуальне рішення про закриття кримінального провадження № 0000075 за ч. 1 ст. 365 КК на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК. Дана постанова є чинною, своїм правом на її оскарження ні обвинувачений, ні його захисник не скористалися. При цьому, перевіряти законність прийнятої постанови про закриття кримінального провадження в даному кримінальному провадженні колегія суддів не уповноважена відповідно до вимог діючого кримінального процесуального закону.

Перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, обставин і фактів, які могли б вплинути на законність, вмотивованість та/чи обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення щодо доведення винуватості ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, і які б не були досліджені чи належним чином не оцінені цим судом, під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного, оскаржене судове рішення є законним, обґрунтованим і належним чином умотивованим, тому вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_11 підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України, -

постановила:

Вирок Лебединського районного суду Сумської області від 29.04.2022 відносно ОСОБА_27 залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 на цей вирок - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4