Провадження 1-кп/557/137/2023
Справа 557/1704/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року смт Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000233, внесеного 04 вересня 2023 року до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дорогобуж Гощанського району Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, із загальною середньою освітою, українця, громадянина України, особи з інвалідністю ІІІ групи, розлученого, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 299 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Гоща зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

03 вересня 2023 року, приблизно о 18 годині, у ОСОБА_3 , який перебував у громадському місці на вулиці Незалежності, поблизу будинку №138, в с. Дорогобуж Рівненського району Рівненської області, виник злочинний умисел на жорстоке поводження з твариною, що відноситься до хребетних.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на жорстоке поводження з твариною, що відноситься до хребетних, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, діючи умисно, протиправно, грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи щодо поводження з тваринами, в порушення вимог ст. 18 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», ОСОБА_3 03 вересня 2023 року, приблизно о 18 годині, перебуваючи у громадському місці на вулиці Незалежності, поблизу належного ОСОБА_6 будинку АДРЕСА_2 , побачивши кота по кличці «Степан», чорно-білої масті, віком приблизно 5 місяців, який належить ОСОБА_6 , в присутності останньої схопив тварину за шкіру та почав бити його головою об асфальтобетонне покриття дороги, що завдало йому фізичного болю, спричинило гематому мозку, гематому в ділянці скроневої та лобної кісток та призвело до загибелі тварини.

Згідно протоколу розтину трупа тварини №003438 п.м/23 від 06 вересня 2003 року, смерть тварини наступила внаслідок травми голови, що спричинило шок травматичного походження і параліч нервової системи.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 299 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого органом досудового розслідування злочину, викладені в обвинувальному акті. Додатково зазначив, що вбив кота через те, що останній викрав у нього копчену рибину, яку він придбав разом зі спиртним та планув з`їсти. На даний час у вчиненому щиро розкаюється та критично ставиться до своїх дій, запевнив, що у подальшому такого не вчинятиме.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 299 КК України, доведена повністю.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 299 КК України, як жорстоке поводження з твариною, що належить до хребетних, яке призвело до загибелі тварини, вчинене з хуліганських мотивів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; обставин, що таке покарання обтяжують, судом не встановлено.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що таке покарання обтяжують.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_3 має постійне місце проживання та реєстрації, негативно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше несудимий, є особою з інвалідністю ІІІ групи та не працює, про що ствердив сам обвинувачений у судовому засіданні.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, що визначено ч. 2 ст. 65 КК України.

У досудовій доповіді органу пробації зазначено, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк становить високу небезпеку для суспільства. Водночас, орган пробації вважає, що, у разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, то доцільним є покладення на правопорушника відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України обов`язку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Приймаючи до уваги вищенаведене, зважаючи на позицію потерпілої, викладену нею в заяві адресованій суду, в якій остання при призначенні покарання покладається на розсуд суду, а також на позицію прокурора, яка просила призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням, суд приходить переконання, що ОСОБА_3 слід обрати покарання в межах санкції ч. 1 ст. 299 КК України, а саме у виді позбавлення волі із застосуванням вимог ст. 75 КК України із звільненням його від відбування покарання з випробування, як просила прокурор та не заперечував обвинувачений, що буде необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень з покладенням на нього певних обов`язків відповідно до вимог ст. 76 КК України, для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

На думку суду, саме таке покарання буде необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , запобігання вчиненню ним нових правопорушень, так як іспитовий строк дисциплінує засудженого, привчає його до додержання законів, нагадує йому, що він не виправданий, а проходить випробування, від результату якого залежить його подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

При призначенні покарання за ч. 1 ст. 299 КК України суд не застосовує додаткове покарання у виді конфіскації тварини, оскільки померла тварина не належала обвинуваченому ОСОБА_3 .

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, запобіжний захід щодо обвинуваченої не обирався, процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 299 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок іспитового строку ОСОБА_3 обраховувати з дня проголошення вироку - з 27 грудня 2023 року.

Речові докази по справі: оптичний носій інформації DVD-R диск з відеозаписом, наданим ОСОБА_7 , - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1