УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва, клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000843 від 11.08.2023,

ВСТАНОВИЛА:

24 жовтня 2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000843 від 11.08.2023, про арешт майна, яке належить підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: транспортного засобу марки «FORD MUSTANG», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 .

Клопотання слідчий обгрунтовує тим, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві за процесуального керівництва прокурорів Київської міської прокуратури проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000843, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 263 КК України.

18.10.2023 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уповноваженими особами СУ ГУНП у м. Києві повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 263 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що у власності підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є транспортний засіб марки «FORD MUSTANG», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 .

Крім того, 17.10.2023 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26.09.2023 (справа № 761/35013/23) проведено обшук транспортного засобу марки «FORD MUSTANG», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який на праві власності належать ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено транспортний засіб марки «FORD MUSTANG», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 .

17.10.2023 вище вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні у зв`язку з його відповідністю критеріям, установленими ст. 98 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий вказує, що в даному провадженні виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, а саме: арешту майна підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, а тому останній звертається до слідчого судді з даним клопотанням та просить накласти арешт з метою забезпечення можливої конфіскації.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання з зазначених у клопотанні підстав та просив задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти накладення арешту на автомобіль підозрюваного, мотивуючи це тим, що раніше вже було накладено арешт на інший автомобіль підозрюваного, який коштує більш ніж у два рази дорожче ніж розмір завданої кримінальним правопорушенням шкоди. При цьому, за словами захисника, підозра у кримінальному провадженні необгрунтована.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя вважає, що таке клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зі змісту клопотання про арешт майна та доданих до нього матеріалів кримінального провадження №0000843 від 11.08.2023, вбачається, що ОСОБА_6 підозрюється, зокрема, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, санкція за який передбачає можливе покарання у вигляді конфіскації майна. Разом з тим, встановлено, що майно, на яке слідчий в клопотанні просить накласти арешт, належить підозрюваному ОСОБА_6 .

При цьому, доводи захисника про неспівмірність заходу забезпечення, негрунтуються на виомгах закону, оскільки, відповідно до ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

Тобто, вартість конфіскованого майна, у разі призначення відповідного покарання, за загальним правилом, не прив`язується до розміру завданої конкретним кримінальним правопорушенням шкоди і може перевищувати розмір такої шкоди, зокрема, у випадку якщо за наслідками судового розгляду призначається покарання у виді конфіскації усього майна, яке належить особі на праві приватної власності.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, за фактом вчинення яких розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, оскільки санкція статті Кримінального кодексу України, за якою підозрюється ОСОБА_6 передбачає покарання у виді конфіскації майна, яке суд може призначити підозрюваному.

Крім того, існують реальні ризики передачі та відчуження вказаного майна, передбачені абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

Разом з тим, слідчий суддя не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно порушень вимог КПК України та чогось очевидно необґрунтованого та безпідставного.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання слідчого, задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме:

- на транспортний засіб марки «FORD MUSTANG», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , що на праві власності належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді заборони використання, розпорядження та відчуження вказаного транспортного засобу.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Повний текст ухвали оголосити 30 жовтня 2023 року о 11 год 15 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1