Дата документу 10.01.2024
Справа № 334/7584/23
Провадження № 1-кп/334/333/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючогосудді ОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участю прокурораОСОБА_3
обвинуваченогоОСОБА_4
захисникаадвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001535 від 29.07.2023 року, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, неодружений, на утриманні малолітніх/неповнолітніх дітей не має, не працює, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-11 жовтня 2005 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ст.ст. 70, 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

-16 січня 2006 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі;

-24 березня 2010 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ст.ст. 70, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

-06 серпня 2013 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185, ст. 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;

-27 листопада 2014 року Михайлівським районним судом Запорізької області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 309, ст.ст. 70, 71 КК України до 6 років позбавлення волі. Звільнений 18 травня 2018 року умовно-достроково на 1 рік 10 місяців 30 днів;

-29 жовтня 2018 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

-18 вересня 2019 року Хортицьким районним судом міста Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 08.07.2022 по відбуттю строку покарання.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на всій території України введено воєнний стан.

28 липня 2023 року приблизно о 19 годині 20 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достовірно знаючи, що на території України діє воєнний стан, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи напроти будинку АДРЕСА_2 , переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу через відкрите вікно, викрав з автобусу РУТА державний номерний знак НОМЕР_1 , грошові кошти: купюри номіналом 500 гривень в кількості 5 штук, 100 гривень в кількості 2 штуки, 200 гривень в кількості 12 штук, 50 гривень в кількості 2 штуки, в загальному розмірі 4 200,00 гривень, що на праві власності належать потерпілому ОСОБА_6 .. Далі ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, покинув місце вчинення кримінального правопорушення разом з викраденими грошовими коштами, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю і безумовно, надав показання, якими підтвердив фактичні обставини його вчинення, викладені в обвинувальному акті, а саме підтвердив, що 28 липня 2023 року приблизно о 19 годині 20 хвилин він перебував в місті Запоріжжі на проспекті Металургів, біля будинку 2-б. Стоячи біля маршрутного таксі (автобус РУТА), він побачив, що водій автобуса покинув своє місце та пройшов до дверей в салоні, тобто не може бачити ОСОБА_4 . В цей час він підійшов до вікна автобуса з боку водійського сидіння та переконавшись, що водій його не бачить, з приборної панелі біля руля викрав грошові кошти, як потім з`ясувалось на суму 4 200,00 грн, які взяв собі та втік з місця злочину. Потім розпорядився викраденим на власний розсуд. Через деякий час до нього прийшли співробітники поліції, оскільки він вже був підозрюваним в іншому кримінальному провадженні, і він у всьому зізнався. У вчиненому щиро розкаюється.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, за клопотанням прокурора та за згодою обвинуваченого і його захисника, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким оспорювались, і постановив розглянути кримінальне провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу. На виконання вимог ч.3 ст.349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про неможливість оскарження ними визнаних обставин в апеляційному порядку.

Від потерпілого ОСОБА_6 до суду надійшла заява згідно якої потерпілий просив у зв`язку з його зайнятістю на роботі розглядати справу без його участі (а.с. 22).

За результатами дослідження обвинувального акту, на підставі показань обвинуваченого, які є чіткими, послідовними, і такими, що не суперечать обставинам кримінального правопорушення, викладеним в обвинувальному акті, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Санкція ч.4 ст.185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до ст.65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

ОСОБА_4 вчинено умисне корисливе кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.

ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, судимість за які у встановленому законом порядку не знята і не погашена, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, офіційно не працює, інших легальних джерел доходу не має, має захворювання легень.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання суд зважає на те, що ОСОБА_4 визнав свою вину, щиро розкаявся, надав повні, логічні показання, які сумніву не викликають, також враховує позицію потерпілого, який у заяві про розгляд кримінального провадження без його участі просив про суворе покарання відносно обвинуваченого.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років. Підстав для застосування положень ст. 69 КК України за вказаних вище обставин суд не вбачає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Витрати кримінального провадження до стягнення не заявлені.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.370, 371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази:

-чоловічі джинси синього кольору з ременем чорного кольору, чоловічу кепку синього кольору з візерунком темного кольору з переду по середині у вигляді ієрогліфу, чоловічу куртку бежевого кольору з блискавкою по середині, які зберігаються у камері схову Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області повернути ОСОБА_4 за належністю;

-дві купюри номіналом 20 гривень, вилучені в ході огляду місця події автобуса РУТА 23Д державний номерний знак НОМЕР_1 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження повернути власнику;

-грошові кошти в розмірі 220 гривень в кількості 6 купюр: купюри номіналом 100 гривень серія СЖ №8580705, 50 гривень серія СТ №3088539, 3 купюри номіналом 20 гривень серії ЮЄ №6011200, серії ЕБ №6006037, серії АЛ №0346389, 10 гривень серії ЦГ №7940419, передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 на підставі розписки залишити потерпілому за належністю.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_7