Справа № 157/1506/23 Провадження №11-кп/802/767/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження № 0000360 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Любешівського районного суду Волинської області від 25 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Любешівського районного суду Волинської області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000360, про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 звернулася до суду із клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000360.

Ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 25 жовтня 2023 року клопотання прокурора задоволено, застосований обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено строком на 60 днів, до 23 грудня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

В поданій апеляційній скарзі захисник вважає ухвалу суду необґрунтованою. Посилається на те, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, постійно проживає з мамою, яка за станом здоров`я потребує стороннього догляду, характеризується позитивно, раніше не судимий. Зазначає, що прокурором не надано доказів на підтвердження того, що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілу чи свідків. Вказує на те, що місцевий суд не мотивував, з яких підстав він не визначає розмір застави. Просить ухвалу суду змінити та визначити обвинуваченому розмір застави.

Відповідно до вимог ч.4 ст.422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Заслухавши доповідача, який виклав суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно із ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст.199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до положень ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Вимоги ст.177 КПК України регламентують, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції відповідно до положень кримінального процесуального законодавства, а також майнового і сімейного стану ОСОБА_7 , міцності його соціальних зв`язків, інших даних про його особу, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, практики Європейського суду з прав людини, згідно з якою рішення суду повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, підставно продовжив обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Матеріалами провадження стверджується, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен враховувати вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Місцевим судом у достатній мірі встановлені підстави для продовження виняткового запобіжного заходу, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, ОСОБА_7 обвинувачуються, у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно з ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, зазначені обставини, характер правопорушення вказує на продовження існування раніше визначених ризиків, на даний час в рамках кримінального провадження триває судовий розгляд.

Тому, на переконання апеляційного суду, заявлені прокурором ризики продовжують існувати.

Апеляційний суд вважає, що продовжуючи ОСОБА_7 винятковий запобіжний захід, суд першої інстанції врахував як обставини, передбачені ст.184 КПК України, так і обставини, визначені ст.199 КПК України.

Тому, з урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу, відсутності даних про неможливість перебування ОСОБА_7 в умовах СІЗО суду не надано (відповідна медична документація суду не надавалась), обставин вчинення злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, на переконання суду апеляційної інстанції, зможе дієво забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти доведеним стороною обвинувачення ризикам.

Є безпідставними доводи захисника про те, що місцевий суд не мотивував своє рішення з яких підстав він не визначає розмір застави, оскільки такі доводи є необґрунтованими.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, суд зазначив, що відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

А тому, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, вчиненого із застосуванням насильства, місцевий суд обґрунтовано не визначив обвинуваченому альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 405, 407, 422-1 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Любешівського районного суду Волинської області від 25 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: