Номер провадження:1-кс/521/3662/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 з секретарем ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси прокурора Малиновської окружної прокуратури про арешт майна у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за № 0001485 від 13.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

З клопотання вбачається, що 12.10.2023 року приблизно о 17:40, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Jeep Cherokee», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Фонтанська дорога, з боку вул. Артилерійська в напрямку Адміральського проспекту, напроти буд. 10 по вул. Фонтанська дорога, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка перетинала проїжджу частину вул. Фонтанська дорога, зліва направо по ходу руху автомобіля по нерегульованому пішохідному переходу.

В результаті ДТП тілесні ушкодження отримала ОСОБА_4 у вигляді закритий перелом лобкової і сидалищної кісток, з якими доставлена до МКЛ№1.

Дані щодо вказаного кримінального правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.10.2023 під № 0001485 за ч. 1 ст. 286 КК України.

Для здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення в даному кримінальному провадженні призначено старшого слідчого СВ відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_5

12.10.2023 року слідчим з метою швидкого виявлення доказів у кримінальному провадженні було прийнято рішення про проведення огляду місця події, як самого місця ДТП так і транспортного засобу, а саме автомобіля «Jeep Cherokee», д.н.з. НОМЕР_1 .

Автомобіль «Jeep Cherokee», д.н.з. НОМЕР_1 згідно ч. 2 ст. 167 КПК України відноситься до речей, які зберегли на собі сліди скоєння кримінального правопорушення.

13.10.2023 автомобіль «Jeep Cherokee», д.н.з. НОМЕР_1 було визнано речовими доказом.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України: «Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку».

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України: «Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, відповідно до ч. З ч. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Для встановлення істини з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин по кримінальному провадженню в ході досудового розслідування виникла необхідність в проведені слідчих дій, в тому числі проведенні ряду експертиз без результатів яких неможливо встановити істину по справі.

У зв`язку з викладеним, виникла необхідність в арешті автомобіля «Jeep Cherokee», д.н.з. НОМЕР_1 , який має суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Автомобіль «Jeep Cherokee», д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначений транспортний засіб має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, його арешт потрібен для позбавлення власника можливості відчуження, користування та розпорядження вказаним майном, щоб в ході подальшого розслідування мати можливість його експертного дослідження, проведення слідчих дій та збереження речових доказів.?

Якщо транспортний засіб перебуватиме у володінні осіб, які зацікавлені в кінцевому рішенні по кримінальному провадженню або до нього буде доступ сторонніх осіб, існує реальна загроза відчуження, зміни або знищення вказаного майна, його втрата може слугувати втратою доказової бази у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасово вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Відповідно до положень ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення тих речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених із обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Враховуючи, що на теперішній час у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вилучені предмети мають значення речових доказів, з метою їх збереження та запобігання їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій підтримав клопотання, та вважає, що є всі законні підстави для задоволення клопотання, з підстав які викладені в ньому, просив проводити розгляд клопотання без її участі.

Вивчивши клопотання та матеріали приложені до нього, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, оскільки органом досудового розслідування доведена необхідність застосування арешту означеного майна, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 167 КПК України, встановлено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п.п., 3,4 ч.2 ст.167 КПК України - підставою тимчасово вилученого майна є: п.1. підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; п.3. є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; п.4. одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона розпоряджатися та використовувати майно, на яке накладено арешт може бути застосована лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати чи пошкодження відповідного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей якщо є достатні підстави вважити, що вони зберегли на собі сліди злочину чи є предметом кримінального правопорушення. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; санкцію статті та покарання яке передбачено цією статтею, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. 132, 167, 168, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання органу досудового розслідування про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «Jeep Cherokee», д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , для проведення авто-технічної та транспортно трасо логічної експертиз і подальше утримання в порядку передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104, до отримання висновків вказаних експертиз.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення, а власником майна на протязі п`яти днів, з дня отримання копії ухвали суду.

Суддя: ОСОБА_1