Справа №766/7575/23
н/п 1-кс/766/4031/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2023 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0001332 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в:

13.12.2023 року слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з клопотанням, в якому просив: застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимий, із вищою освітою, військовослужбовець за призовом під час мобілізації, технік із системного адміністрування інформаційно-телекомунікаційного вузла військової частини НОМЕР_1 , сержанта, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Клопотання мотивовано тим, що Слідчим відділенням Відділення поліції №1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001332, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.05.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Херсонською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 19.08.2022 №88 сержанта ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини та поставлено на всі види забезпечення, і призначено на посаду техніка системного адміністрування інформаційно-телекомунікаційного вузла військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до вимог ст. ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню. Кожна людина має право на особисту недоторканість та кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей.

Проходячи військову службу у вищевказаній посаді, сержант ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Проте, в порушення вищезазначених вимог законодавства, сержант ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив злочин за наступних обставин.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.02.2023 №32 сержант ОСОБА_5 відряджений до військової частини НОМЕР_2 , на підставі бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 від 01.02.2023 №129дск, для виконання завдань за призначенням на території Херсонської області у складі сил та засобів оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Так, близько 05 години 00 хвилин 19 травня 2023 року, військовослужбовець за призовом під час мобілізації, технік із системного адміністрування інформаційно-телекомунікаційного вузла військової частини НОМЕР_1 сержант ОСОБА_5 , будучи включеним в сили та засоби оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на фоні раптово виниклого злочинного наміру на вчинення грубого порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, знаходячись в районі виконання завдань за адресою АДРЕСА_2 , реалізуючи задумане та перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із хуліганських спонукань, підійшов до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_8 , поряд з яким проживали інші громадяни, прагнучі показати своє явне нехтування до існуючих у суспільстві правил поведінки та норм моралі, проявляючи особливу зухвалість, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, виражаючи явну неповагу до оточуючого суспільства та зверхність, демонструючи свою явну перевагу над громадянами які мешкають у с. Чорнобаївка Херсонського району Херсонської області, із застосуванням ввіреної йому для службового користування нарізної автоматичної зброї - 5,45 мм автомата АК-74, серійний № НОМЕР_3 , 1988 року випуску, безпідставно привів вказаний автомат у бойове положення, і продовжуючи свої злочинні дії здійснив не менше 22 пострілів із зазначеного 5,45 мм автомата АК-74 по житловому будинку вищевказаного домоволодіння, таким чином пошкодивши його, завдавши матеріальних збитків власнику та створивши реальну загрозу для життя та здоров`я громадян.

За викладених обставин, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме у хуліганстві, тобто у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, із застосуванням вогнепальної зброї.

19.05.2023 об 11 годин 15 хвилин ОСОБА_5 затримано на місці вчинення злочину на підставі ст. 208 КПК України.

19.05.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні вказаного злочину підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності: повідомленням зі служби 102; протоколом огляду місця події від 19.05.2023, який проводився на території та домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_3 ; протоколом огляду місця події проведеного 19.05.2023 за адресою АДРЕСА_2 ; показаннями свідка ОСОБА_9 ; показаннями свідка ОСОБА_10 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання підозрюваного ОСОБА_5 свідку ОСОБА_9 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання підозрюваного ОСОБА_5 свідку ОСОБА_10 ; висновком експерта сектору досліджень зброї відділу криміналістичних видів досліджень №СЕ-19/122-23/1514-БЛ від 06.09.2023.

При розгляді даного клопотання необхідно прийняти до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років.

Крім того, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам:

-Переховуватись від органу досудового розслідування та суду, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинений ним тяжкий злочин, за який Законом передбачені покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років, що може бути визнане ОСОБА_5 більш небезпечним ніж втеча.

Разом з цим, ОСОБА_5 є військовослужбовцем та несе службу в районі де тривають бойові дії, не має постійного проживання на території Херсонської області та місце дислокації військової частини в якій він несе військову службу постійно змінюється, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та може спробувати переховуватися у Київській області або у іншому населеному пункті, як на території України, так і за її межами від суду.

Тобто, останній з метою перешкод досудовому слідству, який зареєстрований та проживав на території Київської області, може виїхати на місцевість, у зв`язку з цим, у правоохоронних органів України фактично не буде можливості затримати підозрюваного та як наслідок, притягнути останнього до кримінальної відповідальності.

Може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні шляхом їх вмовлянь або залякування з метою давати покази на свою користь, так ОСОБА_5 будучи повідомленим про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, під загрозою можливого покарання, може почати впливати на свідків, які ще не допитані, або на свідків, які допитані під час проведення досудового розслідування, з метою примусу останніх змінити покази на свою користь шляхом вмовлянь або погроз з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Крім того, деякі свідки є військовослужбовцями та разом з підозрюваним ОСОБА_5 проходять військову службу в одній і тій же військовій частині. Слід також врахувати вільний доступ до зброї під час проходження військової служби на час воєнного стану та ведення бойових дій на території Херсонської області, за допомогою якої ОСОБА_5 може впливати на свідків шляхом погроз з метою дати покази на свою користь.

Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, як військовослужбовець може умисно може вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування та судового слідства.

Вчинити інший злочин, зокрема щодо свідків або потерпілого, і інших учасників кримінального провадження з метою уникнення від кримінальної відповідальності, або шляхом переховування від правоохоронних органів, у тому числі на території іншої області, що буде також ухилення від військової служби, що є військовим злочином.

У зв`язку з вищенаведеними обставинами, враховуючи всі ризики в їх сукупності та взаємозв`язку, запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у подальшому може вплинути на проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження та не забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного, при вирішенні питання про наявність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно враховувати у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, яке загрожує обвинувачується за інкримінований злочин, а також наявність ризиків визначених ст. 177 КПК України

У зв`язку з вищенаведеними обставинами, враховуючи всі ризики в їх сукупності та взаємозв`язку, запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у подальшому може вплинути на проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження та не забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 , у вигляді особистого зобов`язання пов`язана з тим, що він зареєстрований та до вчинення кримінального правопорушення мешкав за межами с. Чорнобаївка, Херсонського району, Херсонської області, а саме зареєстрований в м. Київ Київської області. Таким чином, він може спробувати переховуватися у Київській області та інших областях України, або взагалі за межами території України переховуючись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, ОСОБА_5 є військовослужбовцем та несе військову службу в районі де тривають бойові дії та місце дислокації військової частини в якій він несе службу постійно змінюється. Згідно п. 2 ст. 179 КПК України однією з ознак виконання особистого зобов`язання є те, що обвинувачений зобов`язується не відлучатись з населеного пункту, в якому він зареєстрований чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду. У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем це не уможливлює виконання ним особистого зобов`язання.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до органу досудового розслідування не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 , у вигляді застави, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, пов`язана з тим, що вказаний злочин вчинений із застосуванням насильства, тому на думку сторони обвинувачення підстав для визначення розміру застави не має.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 , у вигляді домашнього арешту пов`язана з тим, що він зареєстрований та мешкав до вчинення кримінального правопорушення за межами с. Чорнобаївка Херсонського району Херсонської області, а саме зареєстрований в м. Київ, Київської області, що може призвести до невиправданого затягування досудового розслідування у зв`язку з неможливістю своєчасної явки підозрюваного до органів досудового розслідування та суду. Крім того, обрання домашнього арешту до військовослужбовця протирічить порядку проходження військової служби, і командування військової частини наразі виконує бойове завдання з захисту суверенітету та територіальної цілісності України, і немає змоги і повноважень здійснення нагляду за дотриманням вимог запобіжного заходу вигляді домашнього арешту. Відомостей, які б вказували про неможливість перебування підозрюваного в місцях затримання, зокрема, за станом здоров`я не здобуто, а тому вважаємо, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

- щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» - на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил України, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Водночас, в умовах високого рівня грошового забезпечення військовослужбовців, які приймають участь в бойових діях, наявність негативного прикладу іншим військовослужбовцям вчиняти тяжкі злочини, з огляду на можливість та фінансову спроможність сплати застави та можливість у зв`язку з цим, з одного боку, перебувати на волі, з іншого боку, не приймати участь в захисті Вітчизни від збройної агресії на час досудового розслідування та судового розгляду, вчинивши особливо тяжкий злочин, створює у суспільстві хибне уявлення щодо можливої подальшої відворотності покарання.

У судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрюваний пояснив, що проживає за адресою реєстрації. Перебуває у шлюбі, має сина 8 років від першого шлюбу, який проживає разом з матір`ю. З 25.02.2022 року перебував у складі ЗСУ, звільнений за станом здоров`я 16.11.2023 року. Раніше не судимий. Не визнає своєї причетності до злочину, в якому підозрюється. Виклав свою версію подій, що сталися 19.05.2023 року. Йому вручили підозру та застосували до нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Але через 4 дні він був госпіталізований до Херсонської психіатричної лікарні. Через 16 днів переведений на стаціонарне лікування у м. Одесу. Йому встановлено діагноз шизофренія. Після виписки з лікарні виїхав за місцем мешкання. Слідчий не викликав його до себе, знав його телефон та телефон його дружини, з якою переважно і спілкувався саме за телефоном. На 12.12.2023 року він був запрошений для проведення психіатричної експертизи у Степанівку, куди приїхав з дружино. Там він пройшов експертизу, після чого був затриманий. Не переховувався. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Захисник в судовому засіданні вважав, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки прокурором не надані докази наявності ризиків. Його підзахисний не переховувався від органів досудового розслідування. Він мав постійний зв`язок із ним, а також зі слідчим. Слідчий його не розшукував.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується,слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

У відповідності із ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Частиною 1 ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

У відповідності із ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором...

Відповідно до ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що 19.05.2023 року о 11 год. 15 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

19.05.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується: повідомленням зі служби 102; протоколом огляду місця події від 19.05.2023, який проводився на території та домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_3 ; протоколом огляду місця події проведеного 19.05.2023 за адресою АДРЕСА_2 ; показаннями свідка ОСОБА_9 ; показаннями свідка ОСОБА_10 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання підозрюваного ОСОБА_5 свідку ОСОБА_9 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання підозрюваного ОСОБА_5 свідку ОСОБА_10 ; висновком експерта сектору досліджень зброї відділу криміналістичних видів досліджень №СЕ-19/122-23/1514-БЛ від 06.09.2023.

Свідчень про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу до матеріалів клопотання не долучено.

26.10.2023 року ОСОБА_5 оголошено в розшук. Підставою для розшуку підозрюваного стали його неявки за повістками слідчого на 25.10.2023 року та 26.10.2023 року. Разом з тим, підтвердження отримання Керусенком повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом, як це передбачено ст. 136 КПК України, клопотання не містить і в судовому засіданні прокурором не надано.

16.11.2023 року слідчим суддею Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_11 було надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

12.12.2023 року о 12.20 год. ОСОБА_5 був затриманий на підставі вищевказаної ухвали.

З наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, проживає за межами Херсонської області, а з огляду на тяжкість покарання, що загрожуватиме підозрюваному у разі визнання його винним, слідчий суддя приходить до висновку про існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що можливість переховування підозрюваного на даний час є лише ризиком, оскільки під час розгляду клопотання та дослідження доказів, що до нього долучені, слідчим суддею не було встановлено, що ОСОБА_5 допустив неявку на виклик слідчого. Більш того, останній був затриманий при добровільній явці для проведення експертизи.

Доказів існування інших ризиків прокурором не надано. Так, підозрюваний проживає за місцем реєстрації, яке значно віддалене від місця проживання свідків, спроб вливати на них з травня 2023 року не вчиняв, має сім`ю, неповнолітню дитину, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків. Також слідчий суддя враховує стан здоров`я підозрюваного та встановлений йому діагноз.

З огляду на викладене, прокурором не доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику, який був встановлений. На думку слідчого судді, до підозрюваного можливо застосувати такий запобіжний захід, як особисте зобов`язання зпокладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Вказаний запобіжний захід здатен запобігти існуючому ризику та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», статтями 176, 177, 178, 181, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0001332 та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання; не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Встановити строк дії обов`язків до 22.12.2023 року.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особою, що перебуває під вартою в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 18.12.2023 року о 12.10 год.

Слідчий суддяОСОБА_1