У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого в ОВС 1 відділу Слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м.Києві та Київській області ОСОБА_5 , яка полягає у не розгляді клопотання від 27.09.2023 року у кримінальному провадженні №0000282 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.06.2023 року,

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана скарга датована 04.10.2023, в якій скаржник просить зобов`язати слідчого в ОВС 1 відділу Слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м.Києві та Київській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000282, вчинити дії, а саме відповідно до вимог ст. 221 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) розглянути клопотання подане 27.09.2023.

В скарзі, зокрема, зазначається, що 27.09.2023 заявником на офіційну електронну пошту направлено клопотання до Головного управління Служби безпеки України у м.Києві та Київській області клопотання від 27.09.2023 про проведення процесуальної дії - допиту підозрюваної в дистанційному режимі.

Вказується, що всупереч вимогам КПК України, вказане клопотання від 27.09.2023 слідчим в ОВС 1 відділу Слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м.Києві та Київській області ОСОБА_5 , який уповноважений здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000282 розглянуто не було, відповіді у визначений законом строк не надано, в строк не більше трьох днів з моменту подання не розглянуто та рішення у ньому не прийнято, чим вчинено бездіяльність.

Зауважується, що станом на дату подання цієї скарги у заявника відсутня інформація щодо результатів розгляду клопотання.

Протоколом автоматичного визначення слідчого судді для розгляду зазначеної скарги визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .

Адвокат ОСОБА_3 , подав до суду клопотання про проведення розгляду скарги за його відсутності. Заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

Слідчий в ОВС 1 відділу Слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м.Києві та Київській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст. 306 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи положення ст. 306 КПК України та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, з метою дотримання прав, свобод та інтересів учасників провадження та забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності особи, бездіяльність якої оскаржується, та скаржника.

Отже, відповідно до вимог ст. 306 КПК України слідчий суддя ухвалив проводити судовий розгляд скарги за відсутності учасників провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось у зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши обставини, викладені в скарзі та додані до неї матеріали, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, що полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кодексом строк.

Бездіяльність - це пасивна форма поведінки уповноваженого суб`єкта, яка полягає в утриманні від вчинення обов`язкової процесуальної дії чи постановлення обов`язкового процесуального рішення; тобто невиконання обов`язку, покладеного КПК України. Що стосується бездіяльності при розгляді клопотання в порядку ст. 220 КПК України, то вона може бути зумовлена не лише безпосередньо невчиненням процесуальної дії, а й неналежним розглядом клопотання суб`єкта звернення, зокрема, залишенням його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальним реагуванням. На відміну від процесуального рішення, правомірність/неправомірність якого вичерпується самим фактом його постановлення, бездіяльність має триваючий характер - вона розпочинається від дня, коли суб`єкт мав вчинити певну дію і не вчинив її та продовжується до моменту вчинення відповідної обов`язкової дії. Бездіяльність може бути усунута в будь-який момент суб`єктом, який її допустив.

Бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає чотири обов`язкові ознаки:

1) слідчий, дізнавач або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію;

2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк;

3) з клопотанням про вчинення процесуальної дії звернувся суб`єкт, що має відповідне право;

4) відповідна процесуальна дія слідчим, дізнавачем чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Отже, зазначена норма передбачає можливість оскарження не будь-якої бездіяльності, а лише щодо обов`язків, чітко визначених КПК України та строк виконання яких чітко регламентований кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

На підставі ч. 2 ст. 220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй. Згідно з приписами ст. 110 КПК України процесуальні рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови, яка за змістом та послідовністю викладу повинна відповідати вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України і письмово (друковано) викладатись на офіційному бланку. Підписується постанова тим слідчим або прокурором, який її виніс.

Отже, з урахуванням наведених нормативних приписів належними формами реагування на клопотання в порядку ст.220 КПК України є або його задоволення або винесення мотивованої постанови про відмову у задоволенні клопотання. При чому як при задоволенні клопотання так і при відмові в задоволенні має бути дотримана процесуальна форма (повідомлення або постанова).

Слідчий суддя враховує, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

При цьому, згідно ч. 1 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Слідчим суддею встановлено наступне.

27.09.2023 заявником подано до Головного управління Служби безпеки України у м.Києві та Київській області клопотання від 27.09.2023 про здійснення процесуальної дії.

Зі скарги, що є предметом розгляду, вбачається, що вказане клопотання у відповідності до приписів ч. 1 ст. 220 КПК України, не розглянуто та про результати його розгляду заявника - не повідомлено.

Оскільки ст. 220 КПК України покладає на слідчого, дізнавача, прокурора обов`язок розглянути подане учасником кримінального провадження клопотання, слідчий суддя уповноважений дослідити обставини щодо виконання цього обов`язку.

Станом на день розгляду скарги слідчому судді органом досудового розслідування не надана інформація, чи було розглянуто клопотання скаржника у належний процесуальний спосіб та, якщо так, - який результат такого розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів, що в установлений ст. 220 КПК України строк слідчий відреагував в належній процесуальній формі (повідомленням про задоволення клопотання або постановою про відмову у задоволенні) на заявлене скаржником клопотання, слідчий суддя приходить висновку, що скарга підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 28, 220, 221, 303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого в ОВС 1 відділу Слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м.Києві та Київській області ОСОБА_5 , яка полягає у не розгляді клопотання від 27.09.2023 року у кримінальному провадженні №0000282 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.06.2023 року, - задовольнити.

Зобов`язати слідчого в ОВС 1 відділу Слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м.Києві та Київській області ОСОБА_5 розглянути клопотання від 27.09.2023 у кримінальному провадженні №0000282 та повідомити заявника про результати розгляду такого клопотання в порядку, визначеному ст. 220 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту складання та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1