н/п 1-кс/490/8055/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

про накладення арешту на майно

29 грудня 2023 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 розглянувши клопотання прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0001704 від 21.12.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: предмет зовні схожий на ніж з дерев`яною рукояткою, із слідами РБК; мобільний телефон марки «Samsung», зі слідами РБК; предмет зовні схожий на складний ніж зі слідами РБК; куртку синього кольору зі слідами РБК, з метою забезпечення збереження речового доказу.

Оскільки вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та є речовими доказами, то прокурор вважає, що виникла необхідність у його арешті.

Вказує, що вилучене майно саме по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки вказані речі, можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження внаслідок вчинення особою кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення збереження вказаних речових доказів. У зв`язку із цим є необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

А тому прокурор звернувся до суду з відповідним клопотанням, яке просить задовольнити. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Прокурор в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.

А тому суд, враховуючи закріплений ст.26 КПК України принцип диспозитивності, згідно якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні свої прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, вважає за можливе розглянути подане клопотання у її відсутність та на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали клопотання та докази, додані до такого, слідчий суддя встановив наступне.

Так, слідчим відділом Управління СБ України в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0001704 від 21.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні встановлено, що 21.12.2023 до ВП № 1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 стосовно того, що за адресою: АДРЕСА_1 між батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 вібувається бійка, під час якої син ОСОБА_6 отримав ножове поранення. Так, 21.12.2023 складом СОГ здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 , де встановлено, що гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебуває у приміщенні квартири, та пояснив, що дійсно відбулась бійка із сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в наслідок якої ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді різаної рани правого стегна. У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 та його син ОСОБА_6 спільно проживали за адресою: АДРЕСА_1 . Протягом останніх кількох років між ОСОБА_4 та його сином ОСОБА_6 почали виникати сімейні сварки, у зв`язку із чим між ними виникли особисті неприязні відносини. 21.12.2023 приблизно о 18:00 год., більш точного в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 знаходились за місцем їх проживання мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт, який перейшов у сварку, в ході якої ОСОБА_6 почав погрожувати своєму батьку ОСОБА_7 фізичною розправою, після чого у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ОСОБА_7 розуміючи, що йоги син ОСОБА_6 фізично сильніший від нього, тому ОСОБА_7 для заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 віднайшов у приміщенні квартири кухонний ніж з дерев`яною рукояткою коричневого кольору, який порахував зручним знаряддям для спричинення тілесних ушкоджень. Далі, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , утримуючи у руках кухонний ніж з дерев`яною рукояткою коричневого кольору підійшов до ОСОБА_6 та наніс останньому один удар вказаним ножем в область правого стегна, пошкодивши при цьому магістральні судини. Після завданого удару ножем, ОСОБА_6 пройшов до однієї з кімнат квартири, в якій помер від масивної кровотечі, внаслідок поранення правого стегна із пошкодженням магістральних судин. Внаслідок вказаних вище дій, ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді колото різаного поранення правого стегна з пошкодженням магістральних судин, що призвело до масивної зовнішньої кровотечі, затверджених Наказом МОЗ від 17 січня 1995 року № 6, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя в момент заподіяння, що в подальшому спричинило смерть ОСОБА_6 . Взявши до уваги вищевикладене, зважаючи на те, що місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з метою фіксації кримінального правопорушення, належного документування, відшукання та вилучення засобів злочинної діяльності, речей, предметів, грошей, цінностей та предметів вилучених з обігу та інших предметів, а також у зв`язку із необхідністю безпосереднього переслідування осіб, які можуть бути підозрювані у вчиненні вказаного злочину, та з метою врятування майна, 21.12.2023 у період часу з 19:24 по 20:26 проведено невідкладний обшук приміщення квартири АДРЕСА_2 , де фактично проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та яке фактично належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в ході якого виявлено та вилучено наступні речі, а саме: предмет зовні схожий на ніж з дерев`яною рукояткою, із слідами РБК, поміщено та опечатано до паперового конверту № 1; мобільний телефон марки «Samsung», зі слідами РБК, поміщено та опечатано до спец. пакету WAR 1155125; предмет зовні схожий на складний ніж зі слідами РБК, поміщено та опечатано до паперового конверту № 2; змив РБК з килима поміщено та опечатано до паперового конверту № 3; змив РБК з килима поміщено та опечатано до паперового конверту № 4; змив РБК з підлоги поміщено та опечатано до паперового конверту № 5; куртку синього кольору зі слідами РБК, поміщено та опечатано до спец. пакету PSP 4232828; змив РБК з підлоги кімнати № 2 поміщено та опечатано до паперового конверту № 6; змив РБК з підлоги кімнати № 2 поміщено та опечатано до паперового конверту № 7;

Постановою слідчого вказане майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Крім цього, п.1 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення).

Зважаючи на вищенаведене та з урахуванням того, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, саме по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, внаслідок вчинення особою кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення збереження вказаних речових доказів, а тому суд вважає обґрунтованим клопотання прокурора на виниклу необхідність у накладенні арешту на майно з метою збереження речових доказів, та вважає, що таке клопотання слід задовольнити.

Керуючись вимогами ст. ст.170-173,309,395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: предмет зовні схожий на ніж з дерев`яною рукояткою, із слідами РБК; мобільний телефон марки «Samsung», зі слідами РБК; предмет зовні схожий на складний ніж зі слідами РБК; куртку синього кольору зі слідами РБК, шляхом заборони розпорядження та користуванняз метою забезпечення збереження речового доказу.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом, відповідно до ст.174 КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1