Справа № 175/3588/22
Провадження № 1-кп/175/186/22
Ухвала

Іменем України

24 жовтня 2023 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретареві ОСОБА_4 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 (дистанційно),

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0000244 відносно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровськ, громадянина України, проживаючого без реєстрації по АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

встановив:

При оголошенні перерви у зв`язку з підготовкою до дослідження письмових доказів, прокурор підтримала подане 17.10.2023 до канцелярії суду письмове клопотання про продовження ОСОБА_8 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів. Клопотання, з посиланням на Європейську Конвенцію з прав людини та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), зокрема на рішення у справах «Летельє проти Франції, «Марченко проти України», «Лабіта проти Італії», «Волосюк проти України» та «Феррарі Браво проти Італії», обґрунтовує наявністю ризиків, передбачених п.п.1, 3-5 ч.1 ст.177 КПК України, які, на її переконання, продовжують існувати та перешкоджають застосуванню альтернативних видів запобіжних заходів. Просила не визначати розмір застави на підставі ч.4 ст.183 КПК України.

Захисник заперечував проти клопотання та зазначив, що прокурор не долучила до клопотання докази та не довела наявність ризиків, на які посилається. Вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зможе забезпечити виконання його підзахисним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Обвинувачений підтримав свого захисника.

Обсудивши клопотання у нарадчій кімнаті, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За приписом частини 3 цієї статті за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців….

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання… обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: 1) переховуватися від органів дізнання та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого… обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному проваджені; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому… обвинувачується.

Частина 2 статті 177 КПК України передбачає, що підставою запобіжного заходу є… наявність ризиків, які дають достатні підстави… суду вважати, що… обвинувачений… може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Водночас, діючий КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Отже, перш за все, суду слід перевірити чи підтверджується існування ризиків, на які посилається прокурор.

У ході судового провадження до обвинуваченого застосовано та неодноразово продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, останній раз строком до 11.09.2023 року.

У судовому засіданні 01.09.2023 року суд не зміг розглянути клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою від 01.09.2023 року, у зв`язку з чим на підставі ч.6 ст.615 КПК України строк тримання ОСОБА_9 під вартою вважається продовженим до вирішення судом питання про продовження строку його тримання під вартою, але не більше ніж на два місяці.

У своїх попередніх ухвалах суд посилався на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

На переконання колегії суддів, ці ризики, про які також зазначено у клопотанні прокурора, до цього часу продовжують існувати та є реальними.

Оцінюючи вказані ризики, судом ураховуються сукупність обставин, характеру і наслідків інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, віднесеного ч.6 ст.12 КК України до категорії особливо тяжких злочинів, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретних осіб, а й для суспільства в цілому, та є достатніми для продовження дії найсуворішого запобіжного заходу ще на 60 днів.

Тому, беручи до уваги відомості про особу ОСОБА_9 , наявність вказаних ризиків і продовження на території України строку дії правового режиму воєнного стану, клопотання прокурора є обґрунтованим.

Також суд зазначає, що практика ЄСПЛ розширила дію гарантій ч.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), яка зокрема, згідно з доктриною Суду, вимагає періодичного перегляду тривалого тримання.

Так, аби відповідати вимогам Конвенції, такий перегляд повинен дотримуватися як матеріальних, так і процесуальних норм національного законодавства, і більше того, здійснюватись згідно з метою ст.5 Конвенції, тобто для захисту особи від свавілля. Остання вимога означає не тільки, що компетентний суд повинен приймати рішення «швидко», але також, що такі рішення мають прийматися з розумними інтервалами (рішення ЄСПЛ у справі «Херцегфальві проти Австрії», 1992 рік).

Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на свободу (рішення ЄСПЛ у справах «Летельє проти Франції», «Єчюс проти Литви»).

На переконання суду, у справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи ОСОБА_9 , а тому судове рішення цілком відповідає практиці ЄСПЛ, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З викладених підстав, суд залишає поза увагою доводи захисника на обґрунтування зміни запобіжного заходу на альтернативний, оскільки ці доводи не свідчать про зменшення вказаних судом ризиків і не дозволяють застосувати до обвинуваченого інші, більш м`які види запобіжних заходів, які не зможуть забезпечити його належну процесуальну поведінку.

З урахуванням положень п.2 ч.4 ст.183 КПК України та обставин вчинення інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, наслідком вчинення якого стала смерть людини, суд не визначає заставу.

Керуючись ст.ст.331, 369 КПК України, колегія суддів

постановила:

У судовому провадженні оголосити перерву до 14.00 години 14.11.2023 року. Резервними днями судових засідань визначити 15.11.2023 року о 15.00 годині та 20.11.2023 року о 14.00 годині.

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою строком, продовжити на 60 днів, тобто до 22.12.2023 року.

Клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу на альтернативний залишити без задоволення.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, направити начальнику ДУ «Дніпровська УВП (№ 4)» і засобами електронного зв`язку захиснику.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3