Єдиний унікальний номер 397/769/20
провадження №1-кп/389/209/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2024 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду міста Знам`янка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000250 від 06 червня 2020 року, щодо

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, освіта середня, не одружений, утриманці відсутні, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , раніше судимого:

21 липня 2008 року Олександрівським районним судом Кіровоградської області, за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, зі звільненням, на підставі ст.75 КК України, від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

22 грудня 2010 року Олександрівським районним судом Кіровоградської області, за ч.3 ст.185, ч.3 ст.187 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за наступних обставин.

05 червня 2020 року близько 13.00 години на АДРЕСА_1 , під час розмови з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які знаходились в автомобілі марки "ГАЗ 33021212 СПГ", з приводу прийому великої рогатої худоби на забій, у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел на вчинення крадіжки великої рогатої худоби, а саме корови породи "Степова" червоно - білої масті по кличці " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", яка випасалася у яру на відстані 600 метрів від вул.Івана Франка за с.Підлісне Олександрівського району Кіровоградської області, належної ОСОБА_9 . У подальшому, 05 червня 2020 року близько 13.30 години, ОСОБА_5 , з метою реалізації свого злочинного наміру, приїхав на автомобілі марки "ГАЗ 33021212 СПГ" номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням, необізнаного в злочинних діяннях ОСОБА_5 , ОСОБА_10 до яру за с.Підлісне Олександрівського району Кіровоградської області, де випасалася велика рогата худоба, а саме корова породи "Степова" червоно-білої масті по кличці " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", де, скориставшись відсутністю власниці корови ОСОБА_11 та необізнаністю в його злочинних діяннях ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , доводячи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, до кінця, діючи умисно та цілеспрямованого, з корисливих мотивів та ціллю особистого самозбагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, повторно, таємно, із яру, викрав одну велику рогату худобу, а саме корову породи "Степова" червоно-білої масті по кличці "Тополя", вартістю 21000,00 грн.

На місці злочину викрадену вказану велику рогату худобу продав ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , отриманими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальної шкоди на суму 21000,00 грн.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю та надав суду показання, відповідно до яких дійсно, дізнавшись умови прийому великої рогатої худоби, вирішив викрасти корову. В червні 2020 року, з дома чоловіками, які скуповували велику рогату худобу і не знали, що корови у нього немає, приїхали до яру за с.Підлісне Олександрівського району, де паслись корови. Він сказав, що корова червоно-білої масті належить йому і продав її, гроші витратив на свої потреби. В скоєному щиро кається, просить суворо не карати. Цивільний позов визнав у повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_4 , вказуючи, що внаслідок неправомірних дій обвинуваченого втратила свою корову, яка була засобом її існування, просила цивільний позов задовольнити у повному обсязі. Зауважила, що обвинувачений з 2020 року взагалі не намагався відшкодувати заподіяну майнову шкоду.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, суд вважає можливим, відповідно до положення ч.3 ст.349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого не заперечують прокурор, обвинувачений, правильно розуміючи зміст даних обставин і в них немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 доведеною, а його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує тяжкість скоєного кримінального правопорушення, яке закон класифікує як нетяжкий злочин, особу ОСОБА_5 , що він раніше судимий, не працює, утриманців не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується негативно, досудову доповідь, відповідно до якої виконання покарання у громаді можливо лише у винятковому порядку та за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, визнання вини.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_5 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, суд вважає, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у вигляді арешту, оскільки саметаке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження, до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Частиною другою ст.1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з вимогами ст.1167 ЦК України, моральна шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка його заподіяла, при наявності вини вказаної особи.

Згідно з ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності й справедливості.

За викладеного, цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування, завданої кримінальним правопорушенням, майнової шкоди в сумі 21000,00 грн. та моральної шкоди в сумі 10000,00 грн., з урахуванням встановлення вини обвинуваченого, встановленої суми заподіяної майнової шкоди, а саме 21000,00 грн., обґрунтування заподіяних моральних збитків, характер вчиненого злочину, глибину фізичних та душевних страждань потерпілої, вимоги розумності, справедливості та співмірності, вбачається необхідним задовольнити в повному обсязі.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню, за проведення судово-товарознавчої експертизи в загальній сумі 326,00 грн. необхідно стягнути з ОСОБА_5 на користь держави. Речові докази відсутні. Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 відраховувати з дня наступного, після набрання даним вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення один день арешту, до строку арешту ОСОБА_5 зарахувати строк попереднього ув`язнення, за період з 25.12.2023 до дня набрання даним вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_4 в рахунок відшкодування, заподіяної кримінальним правопорушенням, майнової шкоди 21000 (двадцять одну тисячу) грн. 00 коп..

Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_4 в рахунок відшкодування, заподіяної кримінальним правопорушенням, моральної шкоди 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп..

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави понесені процесуальні витрати в сумі 326 (триста двадцять шість) грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений, з урахуванням ч.3 ст.349 КПК України, до Кропивницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги, через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області, протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1