Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/3622/21
Провадження №1-кп/523/552/23
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

17.10.2023 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , представника потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого та його захисників - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0001323 від 28 листопада 2020 року із звинувачення

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, утримуючого малолітню дитину, працевлаштованого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в:

Близько 02 години 30 хвилин 28 листопада 2020 року ОСОБА_9 , керуючи в темний час доби, із швидкістю, що перевищувала 90 км/год, технічно справним автомобілем «BMW 320», н/з НОМЕР_1 , по асфальтованому, сухому покриттю, освітленої ліхтарним освітленням проїзної частини вул. Миколаївська дорога, в м. Одесі, з боку вул. Лузанівської, в напрямку провулку Академіка Векслера, на якій організовано двосторонній рух, що має по дві смуги для руху транспортних засобів зустрічних напрямків, а також одну смугу реверсивного руху, розташовану в центрі цієї проїзної частини та позначену з обох боків дорожньою розміткою 1.9 розділу 34 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР), наближаючись до буд. АДРЕСА_3 , де проїзна частина має заокруглення дороги ліворуч, а максимальна швидкість руху обмежена до 30 км/год, про що завчасно інформували відповідні знаки 1.2 «Небезпечний поворот ліворуч» і 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», впорушення пунктів 1.5., 2.3.«б», 12.1., 12.4., 12.9.«б», а також дорожніх знаків 1.2, 3.29 ПДР, діючи злочинно самовпевнено, тобто, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, легковажно розраховуючи на їх відвернення, своєчасно не зменшив швидкість руху керованого транспортного засобу для безпечного проїзду цієї ділянки, рухаючись з перевищенням допустимої швидкості руху, не переконався, що своїми діями він не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру, при виїзді з повороту не впорався з керуванням, допустив занос задньої частини автомобіля, що призвело до втрати його курсової стійкості, некерованого виїзду на зустрічну половину проїзної частини і наїзд правим бортом на перешкоду - залізобетонну опору лінії електромережі (далі - ЛЕМ).

В результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) пасажиру керованого обвинуваченим автомобіля ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заподіяно наступні тяжкі тілесні ушкодження: закрита травма тулуба у вигляді переломів грудини, правих ребер, з розривами плеври, крововиливи під плевру воріт легень з розривами правої легені, розрив селезінки, крововиливи під капсулу печінки з розривом, розрив тонкого кишківника, за очеревинна гематома, закриті переломи кісток тазу справа, закриті переломи нижніх кінцівок, садна верхніх та нижніх кінцівок, які перебували у причинному зв`язку із її смертю о 05 годині 50 хвилин 28 листопада 2020 року в КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради.

Обвинувачений вину у вчиненому діянні визнав повністю та показав, що у пізній вечірній час 27 листопада 2020 року він, будучи тверезим, виїхав із домівки на належному йому автомобілі «BMW 320» попрацювати в якості водія таксі. Третє замовлення він виконував від дівчини на ім`я ОСОБА_10 , яка виїхала з ним від буд. АДРЕСА_4 . Рухаючись через пр-кт Добровольського по вул. Миколаївська дорога, в р-ні Сортувального, із перевищенням встановленої швидкості, ймовірно близькою до 80 км/год (на спідометр він не дивився), він не врахував погодні умови (температура повітря близько 0°C, заморозь), а також відсутність зимового комплекту гумових шин, через що в місці заокруглення дороги ліворуч стався занос керованого ним автомобіля в напрямку смуг зустрічного руху та удар правим переднім колесом об бордюр. В наступний момент він втратив свідомість, а прийшовши до тями в лікарні, дізнався про загибель пасажира. Обвинувачений не пам`ятає, щоб під час поїздки ОСОБА_10 просила його зменшити швидкість руху.

Окрім визнавальних показань, вина ОСОБА_9 у вчиненому, підтверджується сукупністю наступних доказів.

Потерпіла ОСОБА_4 в суді показала, що вночі 28 листопада 2020 року її донька - ОСОБА_10 вирішила виїхати до співмешканця - ОСОБА_13 , з вул. Паустовського до вул. Каманіна. Оскільки останній повідомив доньці, що вже вжив пиво, а тому не має змоги забрати її на власному автомобілі, то донька викликала таксі, а після отримання телефонного повідомлення про прибуття машини - покинула житло. Мати заснула, а через деякий час її розбудив ОСОБА_13 , повідомив, що ОСОБА_10 в обласній клінічній лікарні. При прибутті до лікарні потерпіла дізналась про смерть доньки. Через три місяці після поховання родина обвинувачених передала потерпілій в якості компенсації витрат на поховання 3000 доларів США.

Як вбачається із змісту фіскального чека від 03 серпня 2023 року потерпілій ОСОБА_4 від обвинуваченого ОСОБА_9 також додатково було здійснено поштовий переказ в сумі 4000 грн (т.2 а.п.198).

Свідок ОСОБА_13 в суді показав, що ОСОБА_10 визначально планувала залишитися у матері, яка проживала по вул. Паустовського та погано себе почувала, у зв`язку із чим, він, проживаючи по вул. Каманіна, дозволив собі випити слабоалкогольний напій. Вночі ОСОБА_10 йому зателефонувала, висловила намір приїхати до нього, задля чого було викликано таксі. Під час здійснення поїздки вона телефоном йому повідомила, що їй страшно, оскільки водій керує з великою швидкістю. Через хвилин 10-20 свідок передзвонив ОСОБА_10 , але її телефон вже не відповідав. Він з товаришем сіли в автомобіль та поїхали зустрічним маршрутом, де в районі станції «Одеса - Сортувальна» побачили ДТП. Виявивши ОСОБА_10 в обласній клінічній лікарні, свідок на прохання лікаря придбав медикаменти, а після поїхав за матір`ю ОСОБА_10 . Коли вони вже разом прибули до лікарні, то дізналися про смерть ОСОБА_10 .

Свідком ОСОБА_13 надано роздруківку переписки з ОСОБА_10 , отриманої з його мобільного терміналу. О 02 годині 26 хвилин 28 листопада 2020 року від співмешканки надійшло текстове повідомлення російською мовою: «У нас гонки» (т.2 а.п.45).

Як вбачається із протоколу огляду місця події від 28 листопада 2020 року подія мала місце на горизонтальній ділянці проїзної частини, в районі буд. АДРЕСА_3 ; в місці події дорожнє покриття асфальтобетонне, сухе, чисте, без пошкоджень, де організований двосторонній рух, по дві смуги руху у протилежних напрямках та одна реверсивна смуга руху; наявне інтенсивне вуличне освітлення; подія мала місце в межах населеного пункту, поза зоною дії дорожніх знаків; довжина слідів гальмування: правого 47,3 м, лівого 38,7 м, ці сліди є дугоподібними та поширюються від правої смуги до зустрічного узбіччя в напрямку опори ЛЕМ; автомобіль «BMW 320», н/з НОМЕР_1 , має численні механічні пошкодження, з деформацією кузова та перебуває поза межами проїзної частини, ліворуч за напрямком руху, в зеленій зоні, на трамвайній колії (т.2 а.п.4-18).

Відповідно до доданої до листа КУ «Спеціалізований монтажно - експлуатаційний підрозділ» Одеської міської ради від 24 лютого 2021 року №01-07/31 схеми дорожнього руху в районі перехрестя вулиці Лузанівської та вул. Миколаївської дороги, в м. Одесі нанесена дорожня розмітка 1.9 розділу 34 ПДР, проїзна частина має заокруглення дороги ліворуч, а максимальна швидкість руху обмежена до 30 км/год, про що інформують відповідні знаки 1.2 «Небезпечний поворот ліворуч» і 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» (т.2 а.п.109-110).

Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи від 17 лютого 2021 року №20-7213 на момент настання розглядуваної події гальмівна система, рульове керування й ходова частина автомобіля «BMW 320», н/з НОМЕР_1 , дозволяли водію автомобіля здійснювати рух по наміченій траєкторії, ефективно знижувати швидкість транспортного засобу аж до зупинки й не мали несправностей, що призводять до раптової відмови систем, втрату керованості або відведення автомобіля від заданого водієм напрямку руху. Пошкодження лівого заднього колеса та його підвіски, обох правих коліс та елементів їх підвіски, гальмівної трубки правого заднього колеса мають аварійний характер і утворені в умовах події при виїзді автомобіля у бічному заносі за межі проїзної частини та контактування із стовпом ЛЕМ (т.2 а.п.71-81).

Як вбачається із висновку судової транспортно - трасологічної експертизи від 18 лютого 2021 року №20-7214 в середній - задній лівій частині правого борту кузову автомобіля «BMW 320», н/з НОМЕР_1 , наявні сліди і масивні ушкодження ударно - динамічного характеру основною спрямованістю справа наліво, які за своїми зовнішніми ознаками, з урахуванням обставин, викладених у фабулі події, та наявності у найбільш концентрованій зоні пошкоджень слідів у вигляді нашарування бетонної крихти та речовини білого кольору, характерні для утворення в результаті контактної взаємодії даного автомобіля з перешкодою обмеженої форми - залізобетонною опорою ЛЕМ. Сліди і ушкодження динамічного характеру, виявлені і локалізовані в інших зонах на автомобілі, виникли опосередковано і характерні для утворення в результаті значного пошкодження кузову при його контактній взаємодії із залізобетонною опорою ЛЕМ та при виїзді автомобіля, у стані бічного заносу, за межі проїзної частини. На фоні зафіксованих і описаних вище ушкоджень та слідів будь яких інших слідів, характерних для контактування з транспортними засобами (нашарування фарби, деформації, потертості тощо) або з тілом пішохода, на автомобілі не виявлено (т.2 а.п.86-92).

Відповідно до висновку автотехнічної експертизи обставин наїзду автомобіля на перешкоду від 18 лютого 2021 року №20-7513: слідам заносу автомобіля «BMW 320», н/з НОМЕР_1 ,в умовах події відповідає швидкість руху близько 79….89 км/год; фактична швидкість руху даного автомобіля, з урахуванням пошкоджень транспортного засобу, перевищувала вказану величину; дії водія регламентувалися вимогами пунктів 2.3.«б», 12.1., 12.4., 12.9.«б» ПДР, згідно з якими йому слід було бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, не відволікатися від керування автомобілем та обирати таку безпечну швидкість, при якій він, враховуючи дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, стан транспортного засобу, мав би змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, і яка б при цьому не повинна була перевищувати дозволену 50 км/год; виконанням вимог вищенаведених пунктів ПДР водій автомобіля мав технічну можливість запобігти ДТП; дії водія автомобіля «BMW 320», н/з НОМЕР_1 ,які не відповідають вимогам пунктів 2.3.«б» та 12.1. ПДР, з технічної точки зору, перебувають у причинному зв`язку із ДТП (т.2 а.п.103-105).

Як вбачається із висновку судово-медичної експертизи від 18 грудня 2020 року №381(709): на трупі ОСОБА_10 виявлені ушкодження - закрита травма тулуба у вигляді переломів грудини, правих ребер, з розривами плеври, крововиливи під плевру воріт легень з розривами правої легені, розриву селезінки, крововиливів під капсулу печінки з розривом, розрив тонкого кишківника, за очеревинна гематома, закриті переломи кісток тазу справа, закриті переломи нижніх кінцівок, садна верхніх та нижніх кінцівок; характер і морфологічні особливості ушкоджень свідчать про те, що вони заподіяні дією тупого предмета (предметів); локалізація та механізм ушкоджень свідчать про те, що вони могли утворитися в результаті транспортної травми, зокрема, в салоні автомобіля під час зіткнення легкового автомобіля з фіксованим об`єктом; зазначені ушкодження заподіяні у відносно короткий проміжок часу, у своїй сукупності були небезпечними для життя та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень; смерть ОСОБА_10 настала о 05 годині 50 хвилин 28 листопада 2020 року в КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради та перебуває у причинному зв`язку з поєднаною травмою, утвореною при дорожньо-транспортній пригоді, у вигляді закритих переломів грудини, ребер, тазу, нижніх кінцівок, розривів внутрішніх органів, безпосередньою причиною смерті з`явився шок (т.1 а.п.212-218).

Органом досудового розслідування ОСОБА_9 вмінено порушення вимог п.2.9.«а» ПДР - керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що визначено обставиною, яка обтяжує покарання. Дослідженням представлених сторонами доказів щодо такої обставини судом встановлено наступне.

ОСОБА_9 в суді категорично заперечив перебування в будь-якому стані сп`яніння в момент настання ДТП.

Свідок ОСОБА_13 в суді показав, що про стан водія йому особисто відомо нічого не було. Про запах алкоголю від водія він чув лише із слів співробітників поліції. Оскільки останні особи в суді допитані не були, то ця частина показань свідка є показаннями з чужих слів, умови визнання допустимими яких, в аспекті положень ст.97 КПК України, відсутні.

Відповідно до змісту листа КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради (далі - КНП «ООКЛ» ООР) від 12 січня 2021 року вих.№01-07/88 забір крові для токсикологічного дослідження на наявність етилового спирту ОСОБА_9 проводився в зазначеному підприємстві о 03 годині 30 хвилин 28 листопада 2020 року (т.1 а.п.157).

Під час досудового розслідування до матеріалів кримінального провадження долучено копію довідки КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради про результат токсикологічного дослідження №1718 від 30 листопада 2020 року, відповідно до якого при токсикологічному дослідженні крові ОСОБА_9 виявлено етанол в концентрації 0,95‰ (т.2 а.п.107).

Водночас, під час судового розгляду стороною захисту долучено висновок комісійної судово - медичної експертизи медичної документації на ім`я ОСОБА_9 від 09 жовтня 2023 року №47-к, з якого вбачається, що: 1) спеціалізований медичний наркологічний огляд ОСОБА_9 відразу після скоєння ДТП від 28 листопада 2020 року в КНП «ООКЛ» ООР з метою виявлення стану «алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» у встановленому законодавством порядку згідно послідовності, вказаної у Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за спільним наказом №1452/735 МОЗ та МВС України від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкції), - не проводився; 2) встановлений діагноз щодо сп`яніння водія ОСОБА_9 при госпіталізації у КНП «ООКЛ» ООР від 28 листопада 2020 року не відповідає вимогам вищезазначеної Інструкції; 3) ОСОБА_9 після скоєння ДТП, будучи компенсований та у свідомості, не піддавався обов`язковому спеціалізованому медичному наркологічному огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, в якому він був госпіталізований, хоча КНП «ООКЛ» OOP станом на листопад місяць 2020 року входило до переліку лікувально-профілактичних закладів Одеської області, що мало право на проведення медичних оглядів на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння, надалі, за інформацією з КНП «ООКЛ» ООР», у даному закладі в листопаді 2020 року не було визначено уповноважених спеціалістів за напрямком «Наркологія»; 4) водію, який скоїв ДТП з постраждалою особою, не надавалися направлення на огляд водія та йому не складалися - акт огляду, акт медичного огляду та висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння, а отже, в даному конкретному випадку слід вважати, що стосовно учасника - водія ОСОБА_9 , який скоїв ДТП з постраждалою особою, явно була порушена процедура проведення огляду на стан сп`яніння і, відповідно, була порушена Інструкція у зв`язку з не проходженням такого обов`язкового спеціалізованого медичного наркологічного огляду на стан сп`яніння в установленому законодавством порядку (т.2 а.п.203-219).

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи (ч.4 ст.17 КПК України). Сукупність вищевикладених доказів не дозволяє поза розумним сумнівом довести вмінену ОСОБА_9 частину обвинувачення - лише стосовно порушення ним вимог п.2.9.«а» ПДР - керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, проте це не спричинює його повного виправдання за іншим вміненим обсягом обвинувачення.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає доведеним, що ОСОБА_9 , керуючи близько 02 години 30 хвилин 28 листопада 2022 року в темний час доби, із швидкістю, що перевищувала 90 км/год, технічно справним автомобілем «BMW 320», н/з НОМЕР_1 , по асфальтованому, сухому покриттю, освітленої ліхтарним освітленням проїзної частини вул. Миколаївська дорога, в м. Одесі, з боку вул. Лузанівської, в напрямку провулку Академіка Векслера, на якій організовано двосторонній рух, що має по дві смуги для руху транспортних засобів зустрічних напрямків, а також одну смугу реверсивного руху, розташовану в центрі цієї проїзної частини та позначену з обох боків дорожньою розміткою 1.9 розділу 34 ПДР, наближаючись до буд.№275, по вул. Миколаївська дорога, де проїзна частина має заокруглення дороги ліворуч, а максимальна швидкість руху обмежена до 30 км/год, про що завчасно інформували відповідні знаки 1.2 «Небезпечний поворот ліворуч» і 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», в порушення пунктів 1.5., 2.3.«б», 12.1., 12.4., 12.9.«б», а також дорожніх знаків 1.2, 3.29 ПДР, діючи злочинно самовпевнено, тобто, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, легковажно розраховуючи на їх відвернення, своєчасно не зменшив швидкість руху керованого транспортного засобу для безпечного проїзду цієї ділянки, рухаючись з перевищенням допустимої швидкості руху, не переконався, що своїми діями він не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру, при виїзді з повороту не впорався з керуванням, допустив занос задньої частини автомобіля, що призвело до втрати його курсової стійкості, некерованого виїзду на зустрічну половину проїзної частини і наїзд правим бортом на перешкоду - залізобетонну опору лінії електромережі.

В результаті ДТП пасажиру керованого обвинуваченим автомобіля ОСОБА_10 заподіяно наступні тяжкі тілесні ушкодження: закрита травма тулуба у вигляді переломів грудини, правих ребер, з розривами плеври, крововиливи під плевру воріт легень з розривами правої легені, розрив селезінки, крововиливи під капсулу печінки з розривом, розрив тонкого кишківника, за очеревинна гематома, закриті переломи кісток тазу справа, закриті переломи нижніх кінцівок, садна верхніх та нижніх кінцівок, які перебували у причинному зв`язку із її смертю о 05 годині 50 хвилин 28 листопада 2020 року в КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради.

Вчинені ОСОБА_9 дії суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Процесуальні витрати, пов`язані із загальною вартістю проведених експертиз, в розмірі 6349,57 грн, відповідно до положення ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Судом розглянуто цивільний позов, заявлений в інтересах матері ОСОБА_10 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також сина ОСОБА_10 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до обвинуваченого ОСОБА_9 та Моторно (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) про стягнення спричиненої майнової та моральної шкоди (т.1 а.п.15-33, 93-100, 118-122, 222-234):

- солідарно з обох відповідачів на користь ОСОБА_4 невідшкодованої частини витрат на поховання та лікування останньої особи в розмірі 176150 грн;

- солідарно з обох відповідачів на користь ОСОБА_5 страхової суми за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, в розмірі 260 000 грн;

- з обвинуваченого на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожного окремо, моральної шкоди в розмірі 1000000 грн;

- з МТСБУ на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожного окремо, моральної шкоди в розмірі 30000 грн;

- з обвинуваченого на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожного окремо, витрати на правову допомогу, відповідно у розмірах 29300 грн та 14000 грн

Обвинувачений позовні вимоги визнав частково, представник МТСБУ - адвокат ОСОБА_16 у письмовому відзиві просив відмовити у його задоволенні.

Вирішуючи позовні вимоги, суд дійшов наступного. Відповідно до ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. У відповідності з ч.1 ст.1166 та ч.1 ст.1177 ЦК України, шкода, завдана потерпілому від злочину, відшкодовується в повному обсязі особою, яка вчинила злочин та завдала цю шкоду.

Позивачем ОСОБА_4 в якості обґрунтування витрат на поховання та поминальний обід надано копії відповідних договорів - замовлень від 01 грудня 2020 року, а також товарних та фіскальних чеків про придбання в період з 28 листопада 2020 року до 05 січня 2021 року послуг та продуктів харчування на загальну суму 78128 грн 68 коп.

Окрім того, як вбачається із листа КНП «Центр первинної медико - санітарної допомоги №5» Одеської міської ради від 22 лютого 2021 року №01-11/94 ОСОБА_17 до 28 листопада 2020 року за допомогою до лікарів закладу не зверталася, з 11 грудня 2020 року їй було встановлено діагноз кардіологічного характеру, із зазначенням погіршення стану здоров`я після отриманого стресу, в даний час вона знаходиться на амбулаторному лікуванні. Суд погоджується із тим, що надані позивачем та сплачені рахунки від 11 грудня 2020 року та 28 грудня 2020 року за придбання медичних послуг, препаратів, лікарських засобів при проходженні лікування, на загальну суму 2150 грн також безпосередньо пов`язані із фактом загибелі її доньки.

Таким чином, документально підтвердженим розміром спричиненої ОСОБА_4 майнової шкоди є сума 78128,68 грн та 2150 грн, що дорівнює 80278 грн 68 коп.

Оскільки позивачем підтверджено отримання від ОСОБА_9 в якості компенсації витрат на поховання 3000 доларів США (на думку позивача дорівнює 83850 грн), то необхідно визнати, що вищезазначена документально підтверджена майнова шкода на час розгляду позову в суді є фактично відшкодованою обвинуваченим, а відтак її повторне стягнення з ОСОБА_9 та МТСБУ є неможливим.

Довід позивача про необхідність стягнення на користь ОСОБА_5 страхової суми за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, в розмірі 260000 грн, як виду майнової шкоди, є помилковим, а відтак ця частина позовних вимог також не підлягає задоволенню.

В обґрунтування заявленої моральної шкоди потерпілі в позовній заяві зазначили, що загибель доньки та матері стала потрясінням та призвела до фізичного болю, душевних страждань, оскільки загиблу дуже любили, вона матеріально забезпечувала родину. З часом позивачі продовжують відчувати такі моральні страждання через неможливість повернутися до звичайного повноцінного образу життя, вимушені витрачати додатковий час на відвідування лікарів, подальше лікування, вони також не здатні в повній мірі зосередитись на основних питаннях свого життя.

В судовому засіданні встановлено, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «BMW 320», н/з НОМЕР_1 , не була застрахована.

Відповідно до положень пунктів 27.3, 27.4 ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Оскільки з 1 вересня 2020 року мінімальний розмір заробітної плати у місячному розмірі дорівнював 5000 грн (ст.2 розділу І Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 25 серпня 2020 року №822-ІХ), то таке страхове відшкодування станом на 28 листопада 2020 року становило 60000 грн.

Суд вважає, що встановлені в суді обставини загибелі ОСОБА_10 з вини обвинуваченого, безумовно, потягло для її матері та малолітнього сина позбавлення певних елементів благополуччя, а також до психологічних страждань і суттєвих негативних змін в їх подальшому житті. Беручи до уваги характер і тривалість моральних страждань потерпілих, обставини, при яких була спричинена їм моральна шкода, ступінь вини обвинуваченого, фактичне визнання останнім вини та добровільне часткове відшкодування спричиненої шкоди, а також враховуючи вимоги ст.ст.23,1167,1168 ЦК України і роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд вважає справедливим частково задовольнити заявлені вимоги про відшкодування спричиненої кожному із потерпілих моральної шкоди, в розмірі 200000 грн. На думку суду, саме ця сума є справедливою і співрозмірною з понесеними потерпілими моральними стражданнями. Обов`язок з відшкодування спричиненої моральної шкоди необхідно покласти на МТСБУ в розмірі 60000 грн, а в іншій частині - на обвинуваченого.

Заявлені до відшкодування витрати на правову допомогу є обґрунтованими та також підлягають стягненню з обвинуваченого.

При призначенні покарання обвинуваченому суд визнає його щире каяття, часткове добровільне відшкодування спричиненої шкоди, публічне вибачення в суді в якості обставин, які пом`якшують покарання, а також констатує про відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Суд також враховує дані про ОСОБА_9 як про особу, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем працевлаштування, має власну сім`ю, з обов`язком утримання малолітньої дитини, не перебуває на обліку в спеціалізованих медичних установах, добровільно здійснювала заходи із часткового відшкодування спричиненої шкоди.

На підставі викладеного, тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого, наявності вищезазначених обставин, які пом`якшують покарання, з урахуванням особи винуватого, його ставлення до вчиненого, висновку досудової доповіді про середні ризики повторного вчинення кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, незважаючи на позицію прокурора, потерпілої та її представника про призначення реального покарання, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_9 без реального відбуття основного покарання у виді позбавлення волі, із встановленням іспитового строку, у зв`язку із чим, до останнього необхідно застосувати положення ст.ст.75 і 76 КК України.

Окрім того, враховуючи характер допущених порушень ПДР та наслідки вчиненого діяння суд вважає необхідним позбавити ОСОБА_9 права керувати транспортними засобами.

Долю долученого до матеріалів кримінального провадження речового доказу необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст.100 КПК України, із скасуванням накладеного на нього арешту.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.5 ст.72 цього ж кодексу зарахувати ОСОБА_9 в строк відбутого покарання час його попереднього ув`язнення в даному кримінальному провадженні в період часу з 24 грудня 2020 року до 22 березня 2021 року, у співвідношенні відповідності одного дня попереднього ув`язнення одному дню позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_9 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 (три) роки.

Відповідно до пунктів 1-2 ч.1, п.4 ч.3 ст.76 цього ж кодексу зобов`язати ОСОБА_9 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання, пройти заходи, передбачені пробаційною програмою: «Зміна прокримінального мислення».

Стягнути із ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави процесуальні витрати на суму 6349 (шість тисяч дев`ятсот шістдесят п`ять) грн 57 коп.

Цивільний позов, заявлений в інтересах матері ОСОБА_10 - ОСОБА_4 , а також сина ОСОБА_10 - ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_9 та МТСБУ про стягнення спричиненої майнової та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_5 , спричинену моральну шкоду в розмірі 170000 (сто сімдесят тисяч) грн, а також витрати на правову допомогу в розмірі 29300 (двадцять дев`ять тисяч триста) грн.

Стягнути із Моторно (транспортного) страхового бюро України, , м. Київ, Русанівський бульвар,8, на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_5 , спричинену моральну шкоду в розмірі 30000 (тридцять тисяч) грн.

Стягнути із ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 , спричинену моральну шкоду в розмірі 170000 (сто сімдесят тисяч) грн, а також витрати на правову допомогу в розмірі 14000 (чотирнадцять тисяч) грн.

Стягнути із Моторно (транспортного) страхового бюро України, , м. Київ, Русанівський бульвар,8, на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 , спричинену моральну шкоду в розмірі 30000 (тридцять тисяч) грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_9 та МТСБУ - відмовити.

Після набрання вироком законної сили:

- застосований до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді застави - скасувати, предмет застави повернути заставодавцю;

- визнаний в якості речового доказу автомобіль «BMW 320», н/з НОМЕР_1 , - повернути (вважати повернутим) ОСОБА_9 .

Арешт, накладений на автомобіль «BMW 320», н/з НОМЕР_1 , - скасувати.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий ОСОБА_1