Справа №591/9040/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/125/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - домашній арешт
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 08 грудня 2023 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 08 грудня 2023 року, клопотання слідчого задоволено частково.

Застосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому без дозволу слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, залишати цілодобово житло за адресою АДРЕСА_1 з покладенням обов`язків: - носити електронний засіб контролю; - утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками у кримінальному провадженні з приводу обставин, зазначених у повідомленні про підозру; - здати на зберігання до відповідного органу паспорт для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, за наявності; - не відлучатися із м. Охтирка без дозволу слідчого.

Встановити строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу та покладення на підозрюваного обов`язків до 05 лютого 2024 року включно.

Не погодившись зі вказаною ухвалою слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 08.12.2023, скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу та змінити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, прокурор посилається на те, що слідчий суддя при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою допустив однобічність, істотні порушення вимог чинного законодавства та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, визнавши не доведення недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж взяття під варту. При цьому судом проігноровано, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, і вже тільки з цих підстав останній буде вживати заходів перешкоджання досудовому розслідуванню шляхом переховування від суду, знищення або спотворення доказів, впливу на свідків з метою уникнення відповідальності.

Врахування тяжкості кримінального правопорушення також має свій раціональний зміст, оскільки воно свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитися від суду та іншим чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину вчиненого групою осіб, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжується, перевіряється причетність останнього до вчинення аналогічних кримінальних правопорушень.

За вказаних обставин лише виключний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, унеможливить вчинення ним нових кримінальних правопорушень та забезпечить належне виконання завдань досудового розслідування, подальшого судового розгляду.

Апеляційний розгляд поданої апеляційної скарги прокурор просив проводити без його участі.

Враховуючи таку позицію прокурора, захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_9 звернулась до апеляційного суду зі заявою, в якій просила здійснити розгляд даного провадження за її відсутності та за відсутності ОСОБА_7 .

За наявність вказаних заяв, а також того, що про дату час і місце учасники кримінального провадження повідомлені належним чином, керуючись ч.4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе розгляд апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні провести без їх участі, а тому, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, відповідно до ст.ст.177,178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому, слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі "Манчіні проти Італії", за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

На думку колегії суддів при вирішенні питання щодо застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчим суддею вищезазначені вимоги Закону дотримані в повному обсязі.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що в провадженні СУ ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження № 0000208 від 17 липня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

07 грудня 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що протягом вересня-листопада 2023 року на території м. Охтирка Сумської області, ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 незаконно збував особливо небезпечну психотропну речовину PVP, в особливо великих розмірах.

У рамках вказаного кримінального провадження до слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми звернувся старший слідчий СВ розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів без права внесення застави.

Своє клопотання слідчий обґрунтовував наявністю ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та тим, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Розглядаючи вказане клопотання слідчого, слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_7 , з врахуванням доданих до клопотання доказів, обґрунтовано підозрюється у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Крім того, на спростування доводів апеляційної скарги прокурора, слідчий суддя вважав доведеним наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, досудове розслідування знаходиться на початковому етапі, не допитані всі свідки в у кримінальному провадженні та не встановлено місце знаходження всіх засобів, які використовувалися для скоєння кримінального правопорушення, а тому існують достатні підстави вважати, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Саме з врахуванням вищезазначеного, а також тих обставин, що прокурором не доведено недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з чим погоджується і колегія суддів та вважає, що такий запобіжних захід, з врахуванням покладених обов`язків, забезпечить дотримання ним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та у суді.

При цьому, доводи апеляційної скарги правильність таких висновків жодним чином не спростовують, і ні під час розгляду клопотання, ні під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали не доведено, що для забезпечення дієвості кримінального провадження виключно такий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який є найсуворішим, є необхідним.

Таким чином, колегією суддів не встановлено обставин, за яких би підлягало до задоволення клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи прокурора щодо тяжкості інкримінованого злочину, в якому підозрюється ОСОБА_7 не можуть, на думку колегії суддів, безумовно свідчити про наявність ризиків, про які вказує ст.177 КПК України. Крім того, прокурор не надав апеляційному суду будь-яких об`єктивних даних про те, що підозрюваний ОСОБА_7 після застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, порушував умови та не дотримувався покладених на нього обов`язків, або намагався переховуватися від слідства.

Отже, на думку колегії суддів, з урахуванням вагомості наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_7 у разі доведеності його винуватості у скоєному, та даних про особу підозрюваного, який раніше не судимий, його роль у скоєнні кримінальних правопорушень, відсутність конкретних фактів незаконного впливу на хід досудового розслідування та ухилення від органу досудового розслідування, наявність постійного місця проживання, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що саме такий вид запобіжного заходу, як цілодобовий домашній арешт, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 під час досудового розслідування, а покладені на нього згідно ч.5 ст.194 КПК обов`язки будуть достатнім стримуючим фактором для запобігання встановленим ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК.

У випадку недотримання підозрюваним ОСОБА_7 умов запобіжного заходу визначеного ухвалою слідчого судді, слідчий або прокурор не позбавлені права звернутись з відповідним клопотанням до слідчого судді про зміну запобіжного заходу в порядку визначеному статтею 200 КПК України.

Слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту і належним чином мотивував своє рішення. Саме застосований щодо останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, за переконанням колегії суддів, здатен запобігти тим ризикам, які існують у кримінальному провадженні.

Таким чином, доводи прокурора, які викладені в його апеляційній скарзі стосовно незаконності оскаржуваної ухвали, слід визнати непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує вирішення питань про застосування запобіжних заходів, в тому числі і цілодобового домашнього арешту, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею постановлено законне та обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404,405,407,422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 08 грудня 2023 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4