Справа №: 398/1814/22
провадження №: 1-кп/398/123/23
УХВАЛА

Іменем України

"07" вересня 2023 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні залу судових засідань в м.Олександрія кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000593 від 16.05.2022 року, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Пантаївка, Олександрійського району Кіровоградська область, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, маючого на своєму утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 02.03.2021 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік; 05.07.2021 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст.186, ч.1, ч. 4 ст.70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75,76 КК України з іспитовим строком на 2 роки, судимості у встановленому законом порядку не знято та не погашено,

у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває обвинувальний акт у вищевказаному кримінальному провадженні.

У підготовчому судовому засіданні 05.07.2022 року у рамках вказаного кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалами Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області неодноразово продовжувався обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Кропивницький слідчий ізолятор» на час судового розгляду, який спливає 01.10.2023 року.

29 серпня 2023 року від прокурора до суду надійшло клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що ризики передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України продовжують існувати і на час розгляду справи у суді. При цьому жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані його вчиненням. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідінстю доставити його до суду. Застосування застави також вважає недоцільним враховуючи те, що злочин вчинено із застосуванням насильства. Крім того застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту неможливо, оскільки, це не може в повній мірі запобігти ризику чинити психологічний чи фізичний тиск на свідків, а також вчинити нові аналогічні кримінальні правопорушення.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Під час судового розгляду суд, за наявності клопотань сторони обвинувачення або захисту зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Як слідує з матеріалів провадження, строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою закінчується 01.10.2023 року, до спливу якого судове провадження завершеним бути не може.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та пояснив, що зазначені ризики продовжують існувати, а тому строк запобіжного заходу на час розгляду кримінального провадження у суді необхідно продовжити.

Потерпілий ОСОБА_8 підтримав клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що підстави для обрання будь-якого запобіжного заходу відсутні, оскільки докази сторони обвинувачення не є достатньо переконливими, та здебільше були отримані незаконним шляхом внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, а саме обвинуваченого, а тому не можуть свідчити, що саме ОСОБА_6 вчинив злочин. Ризики наведені прокурором у його клопотанні є недоведеними і не підтвердженні відповідними доказами, тому у його задоволені слід відмовити. Також у сторони захисту є сумніви щодо кваліфікації дій обвинуваченого в частині повторності як кваліфікуючої ознаки розбою. У разі продовження сторку тримання під вартою просять визначити розмір застави.

Вислухавши позиції учасників процесу, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого з метою уникнення покарання, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується особа.

Згідно зі ст. ст. 7,8,9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, суворість передбаченого покарання, врахування тяжкості злочину, ступеню суспільної небезпечності особи та інтересів суспільства є суттєвими елементами при прогнозуванні та оцінці ймовірної майбутньої поведінки особи.

Як встановлено судом, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти власності поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, та знову через нетривалий час у період випробовувального терміну імовірно вчинив корисливий злочин пов`язаний із застосуванням насильства до потерпілого, що вказує на низьку правосвідомість обвинуваченого та схильність до отримання доходу злочинним шляхом. На момент затримання ОСОБА_6 не працював, власного постійного джерела доходу не мав, перебував на обліку в КНП «Олександрійський наркологічний диспансер» з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності з 2021 року. На даний час в кримінальному провадженні судовий розгляд триває. Вищезазначені факти переконують колегію суддів у наявності ризику, що обвинувачений може продовжити злочинну діяльність. Крім того, вказане дає підстави та ймовірність вважати, що, перебуваючи на свободі та під загрозою можливого застосування тяжкого покарання, у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, ОСОБА_6 може переховуватися від суду, та чинити у цьому кримінальному провадженні незаконний вплив на свідків, які проживають з обвинуваченим в одній місцевості, і місцезнаходження яких йому відоме. Крім того, суд переконаний, що в разі обрання щодо обвинуваченого менш суворого запобіжного заходу в умовах діючого на теперішній час в Україні воєнного стану, стане неможливо здійснювати належний контроль за поведінкою обвинуваченого, який характеризується схильністю до вчинення злочинів.

Суд зазначає, що застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід, відповідає чинним підставам, меті його застосування та кореспондується із суспільним інтересом, отже, альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати його належну поведінку.

Беручи до уваги доведеність обґрунтованості підозри, недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також серйозність обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні злочину, колегія суддів не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу стосовно обвинуваченого.

За викладених обставин, суд доходить висновку, що згідно ст. 197 КПК України, дію обраного запобіжного заходу слід продовжити на 60 днів.

Також вирішуючи клопотання захисника про визначення розміру застави, слід зазначити що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, пов`язаного із застосуванням насильства до потерпілого, тому на підставі вимог п.1 ч. 4 ст.183 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою колегія суддів не вбачає підстав для визначення розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-179, 183, 193, 194, 197, 314-317, 331, 369- 372, 376, 392 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Кропивницький слідчий ізолятор» на час судового розгляду строком на 60 діб, тобто з 07.09.2023 року до 05.11.2023 року включно.

Копію ухвали направити до Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3