ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
УХВАЛА

08 листопада 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000864 від 19.12.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 190, ч.2 ст.15, ч.4 ст. 190, ч.3 ст. 358 КК України, у скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч.2 ст. 28, ч.4 ст. 358 КК України, ОСОБА_8 , у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України, у скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч.2 ст.28, ч.4 ст. 358 КК України, -

встановив:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження № 0000864 від 19.12.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 190, ч.2 ст.15, ч.4 ст. 190, ч.3 ст. 358 КК України, у скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч.2 ст. 28, ч.4 ст. 358 КК України, ОСОБА_8 , у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України, у скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч.2 ст.28, ч.4 ст. 358 КК України.

Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. При цьому подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, з урахуванням думки учасників судового провадження, вважає за можливе провести судове засідання за відсутності потерпілих.

Прокурором подані клопотання про продовження запобіжного заходу до кожного з обвинувачених запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту. В обґрунтування заявлених клопотань прокурор зазначив, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу до кожного з обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під час досудового розслідування не зникли та існувати не перестали.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 та їх захисники ОСОБА_4 і ОСОБА_5 заперечили проти задоволення клопотань прокурора. При цьому, захисник ОСОБА_4 заперечували проти задоволення клопотання прокурора про застосування домашнього арешту до обвинувачених, зазначивши, що вони раніше до кримінальної відповідальності не притягувались, процесуальні обов`язки не порушували, одружені, мають соціальні зв`язки, працюють. Захисник ОСОБА_5 просив врахувати, що за практикою ЄСПЧ ризики поступово зменшуються, у зв`язку з чим просили обрати обвинуваченим запобіжний захід у виді особистого зобов`язання або змінити час перебування під домашнім арештом.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.

За змістом ст.181 КПК України, якими суд керується в силу положеньч.2 ст.331 КПК, суд може продовжити строк тримання особи під домашнім арештом, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під домашнім арештом, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під домашнім арештом.

Згідно ч.1 ст.177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від суду.

Згідно з вимогами ст.181 КПК домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у злочинах, у вчиненні яких він обвинувачується, за одне з яких (в редакції на момент вчинення інкримінованого злочину), передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, вік та стан здоров`я обвинуваченого.

Зазначені обставини свідчать про існування ризику можливого переховування обвинуваченого ОСОБА_6 від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Крім того, судом враховується, що судовий розгляд у даному кримінальному проваджені ще не розпочатий, у зв`язку з чим судом згідно із засадою безпосередності дослідження показань, встановленої ст.23 КПК України, не допитаний сам обвинувачений, потерпілі, свідки, не досліджені письмові докази, отже існує ризик перешкоджання кримінальному провадженню.

Одночасно, суд, повторно вважає недоведеним ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки прокурор мотивує вказаний ризик тим, що правоохоронними органами виявлено ознаки кримінального правопорушення в іншому провадженні, пов`язаного із заволодінням майна потерпілого ОСОБА_10 , однак прокурором не надано жодних підтверджуючих документів на підтвердження зазначеної інформації.

На підставі викладеного, суд погоджується з доводами прокурора щодо наявності ризиків передбачених п.п.1,3 ч. 1 ст.177 КПК, однак з врахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_6 у сукупності з іншими обставинами, суд вважає за суд вважає за необхідне продовжити строк застосованого до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту на два місяці, у зв`язку з чим приходить висновку про задоволення клопотання прокурора відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .

При вирішенні клопотання прокурора про продовження до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у злочинах, у вчиненні яких він обвинувачується, за одне з яких (в редакції на момент вчинення інкримінованого злочину, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, вік та стан здоров`я обвинуваченого.

Зазначені обставини свідчать про існування ризику можливого переховування обвинуваченого ОСОБА_8 від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Крім того, судом враховується, що судовий розгляд у даному кримінальному проваджені ще не розпочатий, у зв`язку з чим судом згідно із засадою безпосередності дослідження показань, встановленої ст.23 КПК України, не допитаний сам обвинувачений, потерпілі, свідки, не досліджені письмові докази, отже існує ризик перешкоджання кримінальному провадженню.

Одночасно, суд вважає недоведеним ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки прокурор мотивує вказаний ризик тим, що правоохоронними органами виявлено ознаки кримінального правопорушення, пов`язаного із заволодінням майна потерпілого ОСОБА_10 в іншому провадженні, однак прокурором не надано жодних підтверджуючих документів зазначеної інформації.

На підставі викладеного, суд погоджується з доводами прокурора щодо наявності ризиків передбачених п.п.1,3 ч. 1 ст.177 КПК, однак з врахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_8 у сукупності з іншими обставинами, вважає за необхідне продовжити строк застосованого до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту на два місяці, у зв`язку з чим приходить висновку про задоволення клопотання прокурора відносно обвинуваченого ОСОБА_8 .

При вирішенні клопотання прокурора про продовження до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у злочинах, у вчиненні яких він обвинувачується, за одне з яких (в редакції на момент вчинення інкримінованого злочину, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, вік та стан здоров`я обвинуваченого.

Зазначені обставини свідчать про існування ризику можливого переховування обвинуваченого ОСОБА_7 від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Крім того, судом враховується, що судовий розгляд у даному кримінальному проваджені ще не розпочатий, у зв`язку з чим судом згідно із засадою безпосередності дослідження показань, встановленої ст.23 КПК України, не допитаний сам обвинувачений, потерпілі, свідки, не досліджені письмові докази, отже існує ризик перешкоджання кримінальному провадженню.

Одночасно, суд вважає недоведеним ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки прокурор мотивує вказаний ризик тим, що правоохоронними ознаками виявлено ознаки кримінального правопорушення, пов`язаного із заволодінням майна потерпілого ОСОБА_10 в іншому провадженні, однак прокурором не надано жодних підтверджуючих документів зазначеної інформації.

На підставі викладеного, суд погоджується з доводами прокурора щодо наявності ризиків передбачених п.п.1,3 ч. 1 ст.177 КПК, однак з врахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_7 у сукупності з іншими обставинами, у зв`язку з чим вважає за необхідне продовжити строк застосованого до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту на два місяці, у зв`язку з чим приходить висновку про задоволення клопотання прокурора відносно обвинуваченого ОСОБА_7 .

Надаючи оцінку позиції сторони захисту щодо застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання до кожного з обвинувачених, судом повторно зазначається, що соціальні зв`язки кожного з обвинувачених та їх процесуальна поведінка беззаперечно мають істотне значення при вирішенні питання про вид запобіжного заходу, однак в даному випадку зазначені обставини не дають підстав для застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання кожному з обвинувачених, оскільки ризики негативної поведінки обвинувачених та небезпека наслідків такої поведінки, яка загрожує належній реалізації мети та досягнення завдань кримінального провадження, мають більш вагоме значення з точки зору публічного інтересу в контексті обставин, що обумовлюють необхідність застосування такого запобіжного заходу (перебуваючи на волі можуть переховатись від суду та здійснити вплив на потерпілих та свідків) та запобіжний захід у виді особистого зобов`язання або зміни часу перебування під домашнім арештом, визначеного в ухвалі Приморського суду м.Одеси від 13.09.2023 року, не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинувачених. Суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж домашній арешт не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому слід звернути увагу на те, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, у зв`язку з чим клопотання захисника щодо застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання до кожного обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Разом з тим, враховуючи, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», а також в зв`язку з проведенням активних воєнних дій на території Держави Україна збройними силами російської федерації, майже на всій території України лунають повітряні тривоги, що сповіщають цивільне населення про необхідність прослідувати до найближчого укриття, суд вважає за можливе продовжити обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відповідний дозвіл на перебування у бомбосховищі, чи іншому укритті на час оголошення повітряної тривоги у місцевості за місцем фактичного проживання, та у випадках необхідності отримання невідкладної медичної допомоги залишати житло, під час перебування під нічним домашнім арештом.

Керуючись ст. ст.331, 369-372, 376 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Застосований до обвинувачених ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту із забороною залишати житло де вони мешкають у період доби з 21:00 год. до 06:00 год., за виключенням випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та/або у разі оголошення повітряної тривоги з метою перебування в укритті та покладені на обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , на кожного з них окремо, обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 8, 9 ч.5 ст.194 КПК України продовжити строком на 2 (два) місяці.

Строк дії ухвали суду про продовження застосування до обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту та покладених обов`язків закінчується 08.01.2024 року включно.

Судовий розгляд відкласти на 06.12.2023 року на 14:00 год.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали буде проголошено 13 листопада 2023 року о 09:10 год. в залі судового засідання Приморського районного суду м. Одеси №106.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

Єдиний унікальний номер справи: №522/14887/23

Номер провадження № 1-кп/ 522/2624/23

Головуючий суддя ОСОБА_1