Справа № 740/2942/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/668/23
Категорія - ч.2 ст. 121 КК України. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю сторін кримінального провадження

обвинуваченого ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000647 від 06 липня 2022 року, за апеляційною скаргою заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 червня 2023 року,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пришивальня Фастівського району Київської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , який 28 травня 2021 року був засуджений Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 357 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком на один рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднане не відбуте покарання за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28 травня 2021 року та остаточно за сукупністю вироків визначене остаточне покарання у виді 7 років 1 місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 суд ухвалив рішення обчислювати з часу його затримання, з 20 березня 2023 року.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 31 007 грн. 75 коп. процесуальних витрат на залучення експертів.

Питання про долю речових доказів вирішене у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судом ОСОБА_6 визнаний винуватим утому, що 05 липня 2022 року, близько 19 години 30 хвилин, у житловому будинку по АДРЕСА_2 , де також перебував ОСОБА_9 , на ґрунті неприязних відносин та раптового конфлікту, з метою заподіяння тілесних ушкоджень останньому, умисно, тримаючи в руках металеву палицю, завдав ОСОБА_9 множинні (не менше 11) ударів в область голови, тулубу та ніг, чим спричинив комплекс тілесних ушкоджень, що мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, у вигляді політравми, а саме: черепно-мозкової травми: рани на фоні садна в потиличній ділянці справа, рани в ділянці зовнішнього кута правої брови; крововиливу в склеру правого ока, крововиливів у м`які тканини в тім`яно-скроневій ділянці справа, в лобній справа, в лівій скроневій, крововиливи в обидва скроневі м`язи; перелом кісток склепіння та основи черепу, крововиливів під тверду мозкову оболонку в усіх черепних ямках, крововиливів під м`які мозкові оболонки, забійні рани 2,0 см та 4,0 см в скроневій та тім`яно-скроневої ділянки справа відповідно, три крововиливи на задній поверхні тулуба, перелом обох кісток правого передпліччя; синець на зовнішній поверхні правої п`яти.

Потерпілий ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в приміщенні КНП «Чернігівська обласна лікарня» від набряку головного мозку, який виник внаслідок черепно-мозкової травми, завданої обвинуваченим ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи кваліфікацію дій винного, доведеність його вини та призначену міру покарання, просить вирок суду щодо ОСОБА_6 скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 121 КК України 7 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 71, 72 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання, призначене вироком Ніжинського міськрайонного суду від 28.05.2021 та остаточно за сукупністю вироків призначити покарання у виді 7 років 1 місяця позбавлення волі. Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 21 червня 2023 року.

Аргументує тим, що оскільки при призначенні остаточного покарання за правилами ст. 71 КК України суд до призначеного покарання за новим вироком приєднує саме невідбуту частину за попереднім вироком, початок строку відбування покарання повинен обчислюватись з дня ухвалення нового вироку, або ж з дня приведення такого вироку до виконання, а не з початку строку відбування покарання за попереднім вироком. При цьому, відбута частина покарання за попереднім вироком в строку відбування покарання не зараховується.

ОСОБА_6 запобіжний захід в рамках даного кримінального провадження не обирався, він був затриманий 20 березня 2023 року на виконання ухвали Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 травня 2022 року, якою йому було скасовано звільнення від відбування покарання, а ОСОБА_6 направлено для відбування призначеного вироком Ніжинського міськрайонного суду від 28.05.2021 покарання у виді 1 року обмеження волі.

Оскаржуваним вироком ОСОБА_6 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, яке він вчинив 05 липня 2022 року, тобто після ухвалення попереднього вироку від 28 травня 2021 року.

Отже, суд першої інстанції правильно призначив ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю вироків, при цьому врахував невідбуту частину покарання, яка підлягла приєднанню з урахуванням того, що частково покарання за попереднім вироком засудженим вже відбуте в період з 20 березня 2023 року по 21 червня 2023 року.

Однак, судом невірно прийнято рішення про початок строку відбування покарання з 20 березня 2023 року, тобто фактично суд ухвалив рішення про початок строку відбування покарання з дня його затримання на виконання попереднього вироку, в той час, як положеннями ст.ст. 71, 72 КК України, не передбачене зарахування засудженому у строк покарання строку відбутого покарання в іншому кримінальному провадженні.

Таким чином, суд помилково зарахував в строк відбування покарання частину відбутого строку покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком, який зарахуванню на підставі ст. 71 КК України не підлягає.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого, який заперечував проти апеляційної скарги прокурора, вказуючи, що він перебував під вартою до ухвалення вироку суду три місяці, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , який через завдані травми під час побиття помер в лікарні, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, зібраним та перевіреним у судовому засіданні доказам, в апеляційній скарзі не оспорюються.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що в рамках цього провадження запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.

28 травня 2021 року ОСОБА_6 був засуджений Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 357 КК України на 1 рік обмеження волі та звільнений від покарання з випробуванням строком на 1 рік з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду від 24 травня 2022 року засудженому ОСОБА_6 було скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням і він направлений для відбування призначеного вироком Ніжинського міськрайонного суду від 28 травня 2021 року покарання у виді 1 року обмеження волі.

На виконання ухвали суду від 24 травня 2022 року ОСОБА_6 затримали тільки 20 березня 2023 року.

За правилами ст. 71 КК України, суд до покарання, призначеного за новим вироком, приєднує саме невідбуту частину покарання за попереднім вироком. У такому випадку початок строку відбування покарання повинен обчислюватися з дня ухвалення нового вироку, або ж з дня приведення такого вироку до виконання, але не з початку строку відбування покарання за попереднім вироком. Відбута частина покарання за попереднім вироком в строк відбування покарання не зараховується. Не відбутою частиною покарання за попереднім вироком, з поміж іншого, вважаться не відбута засудженим будь-яка частина основного покарання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили та згідно з ч. 5 ст. 72 КК України зараховується судом у строк покарання.

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку, з-поміж іншого, зазначається початок строку відбування покарання та рішення про залік досудового тримання під вартою.

Отже, суд першої інстанції помилився в початку відліку строку відбування покарання, що не може розцінюватися як неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, яке тягне скасування вироку та ухвалення нового вироку.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі: необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення; необхідності застосування більш суворого покарання; скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції; неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Помилка у визначенні дати відліку строку покарання, як у даному випадку, з часу затримання ОСОБА_6 на підставі ухвали суду про скасування випробування за попереднім вироком, не тягне застосування більш суворого покарання. Більш того, формулюючи прохальну частину апеляційної скарги, прокурор продублював резолютивну частину вироку, за виключенням однієї позиції, початок строку відбуття покарання обчислювати з 21 червня 2023 року, з дня постановлення вироку судом, а не з дати затримання обвинуваченого на виконання попереднього вироку.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 408, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 червня 2023 року щодо ОСОБА_6 в частині початку обчислення строку покарання, змінити.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_6 обчислювати з 21 червня 2023 року.

У решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а для засудженого, який тримається під вартою, в той же строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12