Справа № 317/4975/23
Провадження № 1-в/317/167/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації установи ОСОБА_4 , (відеоконференцзв`язок)

засудженого ОСОБА_5 , (відеоконференцзв`язок

захисника засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за поданням в.о. начальника Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» про застосування умовно-дострокового звільнення відповідно до ст. 81 КК України у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, зареєстрований та до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, засуджений:

вироком Окружного суду у м. Вроцлав від 27.11.2020, з урахуванням змін внесених вироком Апеляційного суду у м. Вроцлав від 08.04.2021, приведеним у відповідність до законодавства України ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26.12.2022, до відбуття 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 до Запорізького районного суду Запорізької області надійшло подання в.о. начальника Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» про застосування умовно-дострокового звільнення відповідно до ст. 81 КК України у відношенні ОСОБА_5 .

Подання вмотивоване тим, що ОСОБА_5 засуджений 27.11.2020 Окружним Судом у Вроцлаві у III Кримінальному Відділенні за § 1 ст. 4, § 2 ст. 11, § 1 ст. 13, § 1 ст. 65, та § 1 ст. 4, § 1 ст. 12, § 1 ст. 270 Кримінального кодексу Республіки Польща до 5 років позбавлення волі у виправній колонії суворого режиму, без штрафу та без позбавлення права займатися певною діяльністю.

Ухвалою Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 26.12.2022 приведено вирок Окружного суду міста Вроцлав від 27.11.2020 з урахуванням змін, винесених вироком Апеляційного суду у місті Вроцлав від 08.04.2021 у відповідність із законодавством України, вважати засудженим за ч. 4 ст. 358, та ч. 3 ст. 309, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна. Зараховано у строк відбування покарання строк його утримання під вартою з 24.03.2020 по 08.04.2021. Початок строку рахувати з 24.03.2020.

У поданні зазначено, що засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 28.02.2023. Під час тримання у ДУ «Львівська установа виконання покарання (№19)» характеризувався посередньо, вимоги режиму тримання не порушував, стягнень не мав, до праці не залучався, заохочень не мав.

З 16.03.2023 тримався у ДУ «Запорізькій слідчий ізолятор» характеризувався посередньо, вимоги режиму тримання не порушував, стягнень не мав, до праці не залучався, заохочень не мав.

У державній установі «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» відбуває покарання з 14.04.2023, характеризується позитивно, порушень встановлених вимог не допускав, стягнень не має, один раз заохочувався адміністрацією установи за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки. Виконує обов`язки днювального відділення КДіР, без оплати праці.

У судовому засіданні представник адміністрації ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» підтримав подання та просив його задовольнити, звільнивши засудженого умовно-достроково.

Засуджений та його захисник підтримали подання та просили його задовольнити.

Прокурор не заперечував проти задоволення подання.

Суд, вислухавши доводи учасників судового провадження, дослідивши зміст подання, особову справу засудженого, встановив наступне.

Зі змісту частини другої статті 50 КК України слідує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Статтею 81 КК України встановлено сукупність умов, за яких особа, засуджена вироком суду, підлягає умовно-достроковому звільненню від відбування покарання:

- засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст. 81 КК України);

- засуджений відбув певну частину строку покарання, яка диференційована в залежності від тяжкості скоєного злочину (ч. 3 ст. 81 КК України).

Згідно із роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ст. 6 КВК України, під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 26.12.2022 приведено вирок Окружного суду міста Вроцлав від 27.11.2020 з урахуванням змін, винесених вироком Апеляційного суду у місті Вроцлав від 08.04.2021 у відповідність із законодавством України, визначено ОСОБА_5 вважати засудженим за ч. 4 ст. 358, та ч. 3 ст. 309, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна. Зараховано у строк відбування покарання строк його утримання під вартою з 24.03.2020 по 08.04.2021. Початок строку рахувати з 24.03.2020.

Отже, з урахуванням положень ст. 12, 24 КК України, станом на момент розгляду подання засуджений ОСОБА_5 відбув необхідний строк покарання, передбачений ч. 3 ст. 81 КК України, а саме не менше двох третин строку покарання, призначеного судом.

Суд враховує висновок щодо ступеня виправлення засудженого від 17.08.2023 відносно засудженого ОСОБА_5 з висновком про те, що засуджений став на шлях виправлення (довів своє виправлення).

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення станом на 17.08.2023 засуджений ОСОБА_5 має 1 заохочення правами начальника установи за виконання покладених обов`язків, стягнень не має.

Відповідно до положень ст. 123 КВК України, ОСОБА_5 бере активну участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка до звільнення».

Крім того, суд під час розгляду подання бере до уваги, що ОСОБА_5 бере участь у роботі самодіяльних організаціях «Санітарно-побутова секція», «Фізкультурно-оздоровча секція».

Згідно з довідкою, виданою головним бухгалтером та в.о. начальника установи ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» засуджений ОСОБА_5 не має цивільного позову, станом на 15.08.2023 в бухгалтерії установи виконавчі листи на стягнення боргу відсутні.

Також судом прийнято до уваги надані захисником засудженого характеризуючи матеріали, а саме: характеристика директора ДНЗ «ЗЦПТОВТ», характеристика капелана Православної парафії ОСОБА_7 , характеристика класного керівника Центру безперервної освіти, свідоцтво про закінчення кваліфікаційно-професійних курсів за професією кухар, а також письмові пояснення ФОП ОСОБА_8 ..

Відповідно до ч.1 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

При цьому, виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Враховуючи викладене, зважаючи на особу засудженого, зміст наданих відповідей на запитання суду, ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, яка здійснювалася ним на добровільній основі протягом відбуття покарання, додержання ним вимог режиму, наявність заохочень правами начальника установи, участь засудженого у програмі диференційованого виховного впливу, самодіяльних організаціях, відбуття засудженим на момент розгляду подання понад двох третин фактичного строку покарання, враховуючи положення ст. 81 КК України, суд дійшов висновку про можливість задоволення подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 на не відбуту частину строку.

На підставі ст. 12, 24, 81 КК України, керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Подання в.о. начальника Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» про застосування умовно-дострокового звільнення відповідно до ст. 81 КК України у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від подальшого відбування покарання умовно-достроково на весь залишений строк.

Зарахувати в строк відбутого покарання час знаходження в місцях позбавлення волі до моменту фактичного звільнення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

У разі подання апеляції прокурором, виконання ухвали зупиняється.

Повний текст ухвали проголошено 10.10.2023 о 12:45.

Суддя ОСОБА_1