Справа № 466/1550/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1152/23 Доповідач: ОСОБА_2
14 грудня 2023 року м. Львів
Судді Львівського апеляційного суду ОСОБА_2 , у провадженні за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 13 листопада 2023 року про продовження строку тримання під вартою.
14 грудня 2023 року колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , за наслідками розгляду вказаних апеляційних скарг, ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 13 листопада 2023 року щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишено без змін, апеляційні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - без задоволення.
Не погоджуючись із цим рішенням колегії суддів, висловлюю окрему думку з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Вважаю, що стороною обвинувачення доведено необхідність продовження обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з обґрунтуванням заявлених ризиків та доведенням неможливості застосування щодо них більш м`яких запобіжних заходів.
Водночас, частиною 1 ст. 197 КПК України установлено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Згідно з ч. 7 Узагальнення Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 грудня 2014 року № 14 судам під час визначення строку закінчення дії ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати, що в разі продовження тримання під вартою попередня ухвала втрачає свою силу. Такий підхід відповідає загальній засаді законності кримінального провадження і унеможливлює випадки визначення в ухвалі строку тримання під вартою понад 60 днів.
З огляду на те, що клопотання про продовження строку тримання обвинувачених під вартою вирішувалось судом першої інстанції 13 листопада 2023 року, початок шістдесятиденного строку цього запобіжного заходу має обчислюватись саме з дня винесення оскаржуваної ухвали, а не з 26 листопада 2023 року, як це зроблено судом першої інстанції.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
З огляду на викладене, а також враховуючи, що недотримання вимог кримінального процесуального закону в частині обчислення строку дії ухвали про продовження тримання під вартою є істотним та тягне за собою наслідки, передбачені п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, вважаю, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 11 січня 2024 року включно.
Суддя ОСОБА_2