Справа № 209/4948/23
Провадження № 1-кп/209/279/23
05 жовтня 2023 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, не працює, має середню спеціальну освіту, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні немає, мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:
- 18.06.2019 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст.185 КК України, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі. Звільнився 06.07.2022 року по відбуттю строку покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,
Обвинувачений ОСОБА_4 , в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», в період часу з 09 квітня 2023 року до 18 липня 2023 року, перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де він спільно проживав однією сім`єю зі своєю матір`ю ОСОБА_6 , умисно та систематично вчиняв відносно ОСОБА_6 психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, приниженні, та призвело до психологічних страждань останньої, а також погіршило якість життя потерпілої. За вчинення домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_6 неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності.
Так, відносно ОСОБА_4 12.04.2023 працівником уповноваженого підрозділу Національної поліції України було складено протоколи про вчинення адміністративного правопорушення ВАВ №193925 та ВАВ №193881 за результатами розгляду яких, постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 02.05.2023 його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.
Крім цього, відносно ОСОБА_4 26.06.2023 працівником уповноваженого підрозділу Національної поліції України було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ВАВ №194669 та за результатами розгляду якого, постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 29.06.2023 його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.
Крім цього, відносно ОСОБА_4 27.06.2023 працівником уповноваженого підрозділу Національної поліції України було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ВАВ №194670 та за результатами розгляду якого, постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 19.07.2023 його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.
Однак, ОСОБА_4 будучи тричі, починаючи з 12.04.2023 року по 18.07.2023 року притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_6 за ч. ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП, належних висновків для себе не зробив та, виявляючи систематичність у своїх діях, продовжуючи проживати однією сім`єю з останньою за адресою: по АДРЕСА_2 , 18.07.2023, приблизно 16.00 год., ОСОБА_4 , знаходячись за вищевказаною адресою, в черговий раз без причини почав висловлюватись нецензурною лайкою на адресу своєї матері ОСОБА_6 , тобто вчинив відносно останньої домашнє насильство.
Таким чином, у період часу з 09.04.2023 до 18.07.2023 ОСОБА_7 , діючи систематично й наполегливо, з мотивів явної неповаги до інституту сім`ї, норм моралі та здоров`я близьких, вчинював домашнє насильство, а саме неодноразово та безпричинно провокував вдома конфлікти, в ході яких виказував словесні образи і погрози на адресу своєї матері ОСОБА_6 , тобто вчиняв щодо неї психологічне насильство, що призвело до психологічних страждань, та погіршення якості життя потерпілої особи.
Так, згідно висновку судово-психологічної експертизи у ОСОБА_6 існують підстави для констатації надлишкових перешкод, які створилися у її життєдіяльності внаслідок дій ОСОБА_4 , які зумовили порушення звичного стереотипу її життєдіяльності, завдали утиску фундаментальним особистим цінностями та потребам підекспертної в особистому благополуччі, продуктивній життєдіяльності. З урахуванням індивідуально-психологічних особливостей особистості ОСОБА_6 ситуація, що досліджується за справою, є для неї психотравмуючою (стресогенною), що безпосередньо викликає психологічний дискомфорт, зумовивши тривалі та інтенсивні психічні страждання, які існують до даного часу. Внаслідок дій ОСОБА_4 у ОСОБА_6 наявні тривалі, інтенсивні й негативні за своїми проявами психологічні (моральні) страждання, зміст яких локалізований у межах дослідженої ситуації.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме: домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства, щодо особи з якою перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.
До суду надана угода про визнання винуватості, укладена 31 серпня 2023 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , з іншого боку, за наявності письмової заяви потерпілої ОСОБА_6 , яка надала письмову згоду на укладення угоди, добровільно, за ініціативою сторони захисту, згідно якої ОСОБА_4 беззастережно та у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.
Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій за ст.126-1 КК України, обставинами, що пом`якшують його покарання, є щире каяття, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочинів та погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ст.126-1 КК України - позбавлення волі на строк 2 (два) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, на період якого покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та за невиконання згідно вимог ст. ст. 394, 424, 473, 474, 476 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що розуміє та обізнаний із наданими йому законом правами, наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. ст. 473, 474, 476 КПК України, пред`явлене йому обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальних правопорушеннях у повному обсязі за вказаних в обвинувальному акті обставинах. У вчиненому щиро кається. Угоду укладав добровільно, будь-якого насильства, примусу та погроз до нього не застосовувалося, укладення ним угоди не є наслідком будь-яких обіцянок чи інших обставин, ніж ті, що зазначені в угоді. Просить затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання.
Прокурор ОСОБА_3 зазначив, що надана суду угода відповідає вимогам закону, тому просить її затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.ст. 473, 474, 476 КПК України та просив затвердити зазначену угоду.
Потерпіла ОСОБА_6 надала до суду письмову заяву - згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим підтримує, не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості, цивільний позов не заявляла.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Так, згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів у випадку надання потерпілими письмової згоди прокурору на укладення угоди.
Суд пересвідчився, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди обвинуваченим ОСОБА_4 є добровільним, тобто не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Таким чином, виходячи з меж судового розгляду, які визначаються змістом угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що факт вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 знайшов своє підтвердження в суді, а його дії при укладенні угоди вірно кваліфіковано за ст.126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства, щодо особи з якою перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують його покарання, а також обставини, які обтяжують його покарання.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, не одружений, не працює, перебуває в реєстрі у лікаря-нарколога з 2022 р., в реєстрі у лікаря-психіатра не перебуває.
До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд, на підставі ч.1 ст.66 КК України, відносить його щире каяття.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає рецидив злочинів.
Таким чином, суд дійшов висновку, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, тому угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, із призначенням узгодженої сторонами виду та міри покарання.
У відповідності до п.7 ч.4 ст. 314-1 КПК України досудова доповідь відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не складалася.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 .
Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 376, 468, 469, 472- 475 КПК України, суд, -
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31 серпня 2023 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , з іншого боку, за наявності письмової заяви потерпілої ОСОБА_6 , яка надала письмову згоду на укладення угоди, добровільно, за ініціативою сторони захисту, згідно якої ОСОБА_4 беззастережно та у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.
Визнати винуватим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 , від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк 1 (один) рік.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати при проведенні судової експертизи в сумі 2389 (дві тисячі триста вісімдесят дев`ять) гривень 80 коп.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1