САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 206/215/24
1-кп/206/106/24
УХВАЛА

Іменем України

23 січня 2024 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро матеріали кримінального провадження №0000666 по обвинуваченню ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.121 КК України, -

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська з Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.121 КК України.

Прокурором ОСОБА_4 було подано клопотання про арешт майна, в якому вона просила накласти арешт у вигляді заборони на розпорядження та відчуження земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 4), яка на праві приватної власності належить обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 .

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 просили задовольнити клопотання про арешт майна.

Захисник-адвокат ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна. Крім цього, обвинувачений пояснив, що він не є власником вищевказаної земельної ділянки.

Вислухавши думку прокурора, вивчивши матеріали клопотання про арешт майна, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого корисливого злочину проти життя та здоров`я особи, зокрема за ч.4 ст. 187 КК України, санкцією якої передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, серед іншого , для конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Прокурором було долучено до клопотання про арешт майна Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, з якої вбачається, що ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) був іпотекодержателем нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 4). В той же час, в цій же довідці зазначено, що обтяження припинено на підставі ухвали суду, серія та номер: 910/991/22 (910/6841/22), виданий 30.11.2022 року, Господарським судом м. Києва. Крім цього, в даній довідці зазначено, що власником даного об`єкта нерухомості є ТОВ «Шнеєрсон» ().

Враховуючи викладене, оскільки обвинувачений не є власником земельної ділянки, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:4), суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 131-133, 170-172, 369-372, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора про арешт майна відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1