УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2023 Справа №607/22015/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 в режимі відеоконференції, захисника ОСОБА_5 , заставодавця ОСОБА_6 , у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні, на підставі обвинувальних актів стосовно ОСОБА_4 про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України, в кримінальних провадженнях №0001554, №0000734, №0000529, №0000773, -

встановив:

Захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про перерахування суми внесеної заставодавцем ОСОБА_6 застави за обвинуваченого ОСОБА_4 в сумі 53680 грн. на рахунок Збройних сил України.

Обвинувачений ОСОБА_4 , прокурор ОСОБА_3 та заставодавець ОСОБА_6 щодо задоволення клопотання не заперечили.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 березня 2023 року до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначено розмір застави у сумі 53680 грн.

Згідно з частинами першою - другою статті 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті183 цього Кодексу. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

На виконання ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 березня 2023 року, заставодавцем ОСОБА_6 внесено на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Тернопільській області (код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26198838, Банк отримувача ДКСУ м.Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0003454, призначення платежу застава за ОСОБА_4 у справі №607/5558/23, згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 березня 2023 року) грошові кошти у якості застави у розмірі 53680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Після внесення застави ОСОБА_4 не з`являвся за викликами слідчого та порушував покладені на нього ухвалою слідчого судді обов`язки.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 червня 2023 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч.8 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. Неприбуття в судове засідання зазначених осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду питання, не перешкоджає проведенню судового засідання.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Верховною Радою України (Закон України № 2102-IX від 24.02.2022), в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 26.07.2023 р. № 451/2023, затвердженого Законом України № 3275-IX від 27.07.2023 р., в Україні продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

24 лютого 2022 року Національний банк України ухвалив рішення відкрити спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України. Таке рішення ухвалене у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні, збройною агресією Російської Федерації та небезпекою для державної незалежності України, її територіальної цілісності. Реквізити офіційного спеціального рахунку, зазначені на офіційному веб-сайті Національного банку України.

Отже, на території України відбуваються воєнні дії, тому є необхідність підтримувати обороноздатність української армії з метою протистояння ворогу, сприяння обороні України шляхом максимально широкого залучення громадян України до дій спрямованих на забезпечення воєнної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності держави, стримування і відсічі агресії.

Відповідно до п.7 "Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу", який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2011 року №15 кошти, внесені як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених кримінально-процесуальним кодексом України.

Згідно з ч.11 ст.182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

З урахуванням нормативних приписів, перерахування застави на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримання Збройних Сил України, в період воєнного стану в Україні, не суперечить загальним засадам кримінального провадження та є виправданим не лише для виконання завдань кримінального провадження, але й для забезпечення обороноздатності країни в умовах збройної агресії проти України.

За таких обставин, оскільки кошти, внесені заставодавцем як застава в дохід держави не звернуті та враховуючи волевиявлення заставодавця ОСОБА_6 на розпорядження коштами на потреби Збройних Сил України та введення в Україні воєнного стану, суд дійшов висновку, що заставу в сумі 53680 гривень, внесену 21 квітня 2023 року ОСОБА_6 , на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Тернопільській області, слід перерахувати на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України, перерахувавши її на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України UA0992708.

Крім того, прокурор ОСОБА_3 звернулась до суду із клопотанням, в якому просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 на строк два місяці.

Обгрунтовуючи подане клопотання посилається на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, зокрема ч.4 ст.186 КК України. Крім того, на даний час продовжують існувати та не зменшились ризики, передбачені п.1 та п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, які враховувались при обранні та продовженні даного запобіжного заходу. Зокрема, обвинувачений ОСОБА_4 у зв`язку із усвідомленням тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та усвідомлюючи міру покарання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки до Тячівського районного та Тернопільського міськрайонного судів скеровано обвинувальні акти стосовно ОСОБА_4 , які на даний час не розглянуті, тому він може вчинити нові корисливі злочини з метою отримання фінансових джерел для забезпечення своїх особистих потреб. Зазначає, що ОСОБА_4 офіційно не працює, доходів не отримує, шкода не відшкодована. Інший запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

В суді прокурор ОСОБА_3 пояснив, що подане клопотання підтримує в повному обсязі, посилаючись на вказані у ньому мотиви.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 щодо задоволення клопотання прокурора не заперечили.

Заслухавши доводи учасників, дослідивши клопотання та наявні матеріали судового провадження, суд дійшов наступного висновку.

На підставі статей 8, 129 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права; Суддя, здійснюючи правосуддя є незалежним та керується верховенством права; Основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 червня 2023 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Ухвалою суду від 06 жовтня 2023 року строк дії даного запобіжного заходу продовжено на два місяці.

Згідно з частиною першою статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кодексу. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого, як переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, переховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.

Стороною обвинувачення доведено наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, зокрема ч.4 ст.186 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, та вбачається із реєстру матеріалів долучених до обвинувальних актів. При цьому слід зазначити, що відповідно до ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Також прокурором доведено, що продовжують існувати та не зменшились ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Зокрема, ОСОБА_4 може переховуватись від суду. Існування вказаного ризику підтверджується тим, що ОСОБА_4 усвідомлюючи міру покарання за вчинені ним кримінальні правопорушення, у вигляді позбавлення волі до десяти років, може навмисно переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності.

Також суд враховує, що 25 березня 2023 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду в межах даного кримінального провадження до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, визначено розмір застави у сумі 53680 гривень та покладено обов`язки: з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи. 24 квітня 2023 року заставодавцем було внесено заставу за ОСОБА_4 . Надалі, обвинуваченим не виконувались обов`язки, покладені на нього ухвалою слідчого судді від 25 березня 2023 року. Зокрема, після внесення застави ОСОБА_4 не з`являвся за викликами слідчого. Після звільнення з «Чортківської установи виконання покарань № 26» ОСОБА_4 24 квітня 2023 року вибув за своїм місцем проживання. Однак, відповідно до рапорту працівника ВКП Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 за місцем проживання був відсутній, що свідчить про порушення ОСОБА_4 покладених на нього ухвалою слідчого судді обов`язків.

Також доведеним є ризик передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, обвинувачений ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки у провадженні суду перебувають інші обвинувальні акти стосовно ОСОБА_4 , які на даний час не розглянуті, тому він може вчинити нові корисливі злочини з метою отримання фінансових джерел для забезпечення своїх особистих потреб. Зазначене свідчить про стійкість протиправної поведінки та характеризує його як особу, яка може вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, ОСОБА_4 офіційно не працює, доходів не отримує.

Під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом встановлено, що вищезазначені обставини є також обставинами, які передбачені п.3 ч.1 ст.194 КПК України, та які достатньо переконливо свідчать про неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зокрема, в ході розгляду даного клопотання, судом не здобуто доказів, які би свідчили про те, що інший, більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, зможе забезпечити виконання обвинуваченим належним чином покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які зазначені прокурором у клопотанні.

Вирішуючи подане прокурором клопотання, суд також враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину та можливість ухилення від явки до суду.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Будь-яких передбачених законом обставин, які би свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує саме такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено та сторонами не доведено.

Наявність декількох ризиків у сукупності, існування яких доведене прокурором унеможливлює застосування до обвинуваченого менш суворого запобіжного заходу, оскільки жоден з них не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання ним своїх обов`язків.

Враховуючи наведене, ОСОБА_4 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на два місяці, враховуючи хід судового розгляду у даній справі.

На підставі наведеного, керуючись статтями 8, 129 Конституції України, Главою 18, ст.ст.183, 184, 193, 194, 196, 197, 331, 376 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_5 задовільнити. Заставу в сумі 53680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень, внесену 21 квітня 2023 року ОСОБА_6 , на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Тернопільській області (код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26198838, Банк отримувача ДКСУ м.Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0003454, призначення платежу застава за ОСОБА_4 у справі №607/5558/23, згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 березня 2023 року), перерахувати її на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України (для зарахування коштів у національній валюті) за наступними реквізитами: Банк: Національний банк України; МФО 300001; Рахунок № UA0992708; ; Отримувач: Національний банк України.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовільнити, ОСОБА_4 продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на два місяці, до 30 січня 2024 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу закінчується 30 січня 2024 року в 23 год. 59 хв.

Копію ухвали вручити сторонам і надіслати до Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)» Міністерства юстиції України.

Апеляційна скарга на ухвалу в частині продовження строку тримання під вартою може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії ухвали.

Головуючий суддяОСОБА_1