Провадження №1-кс/369/3213/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2023 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської областi ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000021 від 11 лютого 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000021 від 11 лютого 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000021 від 11.02.2021, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Києво-Святошинською окружною прокуратурою Київської області.

В ході досудового розслідування попередньо встановлено, що 10.02.2021 надійшла заява від ОСОБА_4 відносно якої вчинено шахрайські дії невстановленою особою.

Під час допиту, потерпіла ОСОБА_4 вказала, що відповідно до довідок №32 від 25.10.2020 і №43 від 21.02.2021 вона є членом Громадської організації «Садівницьке товариство «Ірпінь» з 2002 року. З цієї довідки слідує, що остання володіє та користується земельною ділянкою (внутрішній № НОМЕР_1 ) площею 0.10 га. Вказана земельна ділянка розташована на території Київської області, Києво-Святошинського (на даний час Бучанського району), в адміністративних межах Гореницької сільської ради.

Відповідно до рішення Гореницької сільської ради № 2/35 від 11.05.2002 року ОСОБА_4 надано земельну ділянку в користування для садівництва.

У подальшому, дізнавшись про можливі спроби рейдерського захоплення земельних ділянок членів ГО «СТ «Ірпінь», потерпіла звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Київській області із клопотанням від 19.11.2020, що зареєстроване під № 26680/0/94-20 від 20.11.2020, про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки їй у власність, орієнтовною площею 0,10 га в межах Гореницької сільської ради Бучанського району (раніше - Києво-Святошинського району) Київської області.

У визначений законом термін відповіді на своє клопотання ОСОБА_4 не отримала.

Згідно інформації з Публічної кадастрової карти України станом на 25.01.2021 року на вказану земельну ділянку, без відома ОСОБА_4 , присвоєно кадастровий номер: :10:001:0054.

17.02.2021 Головне управління Держгеокадастру у Київській області повідомили ОСОБА_4 , що її клопотання від 19.11.2020 про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,10 га на території Київської області Бучанського району (колишнього Києво-Святошинського району), в адміністративно-територіальних межах Гореницької сільської ради прийнято наказ за № 10-581/15-21-сг від 12.02.2021 року «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» та додатково повідомили, що стосовно земельної ділянки кадастровий номер: :10:001:0054, 25.01.2021 проведено державну реєстрацію на підставі заяви ОСОБА_5 від 22.01.2021 та проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Встановлено, що ОСОБА_5 подано клопотання до Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 23.12.2020 стосовно надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,12 га на території Київської області Бучанського району (раніше Києво-Святошинського району), в адміністративно-територіальних межах Гореницької сільської ради прийнято наказ за №10-19656/15-20-сг від 31.12.2020 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою».

Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області надано додаткове пояснення, яке оформлене додатком до наказу за № 10-581/15-21-сг від 12.02.2021 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою», де зазначено, що ОСОБА_4 відмовлено у зв`язку з невідповідністю ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, а саме через те, що подана земельна ділянка до відведення не перебуває у користуванні садового товариства.

Відповідно до довідки за № 32 від 25.10.2020 виданої головою правління ГО «СТ «Ірпінь», про те, що ОСОБА_4 , користується земельною ділянкою НОМЕР_1 площею 0,10 га з 2002 року. Розташована ділянка на території Гореницької сільської ради Бучанського (раніше Києво-Святошинського району) Київської області.

Також, відповідно до рішення Гореницької сільської ради Бучанського району (раніше Києво-Святошинського району) Київської області, ОСОБА_4 надано земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,1000 га в садовому товаристві «Ірпінь», для ведення садівництва.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 224 земельна ділянка площею 0,1 га, кадастровий номер №:10:001:0054, належить на праві приватної власності ОСОБА_6 .

Відомості про право власності на земельну ділянку зареєстровано 24.03.2021.

Окрім цього, відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області затверджено проект землеустрою, щодо відведення земельних ділянок на території Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, для індивідуального садівництва.

Земельні ділянки були виділені наступним особам:

1. ОСОБА_7 , кадастровий номер: :10:001:0011 площею 0,1200 Га.

2. ОСОБА_8 , кадастровий номер: :10:001:0012 площею, 0,1200 Га.

3. ОСОБА_9 , кадастровий номер: :12:001:0010 площею 0,1200 Га.

4. ОСОБА_10 , кадастровий номер: :10:001:0013 площею 0,1200 Га.

5. ОСОБА_11 , кадастровий номер: :10:001:0008 площею 0, 1200 Га.

6. ОСОБА_12 , кадастровий номер: :10:001:0009 площею 0,1200 Га.

Під час проведення досудового розслідування отримано висновок земельно-технічної експертизи №СЕ-19/111-23/19140-ЗТ від 22.06.2023, відповідно до якого встановлено, що розроблений проект землеустрою на земельні ділянки з кадастровими номерами: :10:001:0008, :10:001:0011; :10:001:0012; :12:001:0010; :10:001:0009 та :10:001:0013 не затверджений відповідним органом і не відповідає вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування.

Відведення земельних ділянок за кадастровими номерами: :10:001:0008, :10:001:0011; :10:001:0012; :12:001:0010; :10:001:0009 та :10:001:0013, здійснювалось без зміни цільового призначення, оскільки відводилися за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення індивідуального садівництва, що не потребує зміни цільового призначення.

15.09.2023 земельні ділянки з кадастровими номерами: :10:001:0008, :10:001:0011; :10:001:0012; :12:001:0010; :10:001:0009 та :10:001:0013 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, так як вказане нерухоме майно є об`єктом кримінально протиправних дій і може бути використане для встановлення обставин кримінального правопорушення.

На даний час є підстави вважати, що власниками земельних ділянок можуть вживатися заходи щодо їх подальшого незаконного використання, перетворення (зокрема, поділу), розпорядження та відчуження на користь третіх осіб, а тому виникла необхідність в накладенні арешту на вказане нерухоме майно з метою його збереження як речового доказу в даному кримінальному провадженні, а також забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

На підставі вищевикладеного, прокурор просила накласти арешт у кримінальному провадженні №0000021 від 11 лютого 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України, на земельні ділянки за кадастровими номерами: :10:001:0008, :10:001:0011; :10:001:0012; :12:001:0010; :10:001:0009 та :10:001:0013, з забороною державним органам та органам нотаріату здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі і реєстрацію (перереєстрацію), пов`язану з відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншим видом зміни власників земельних ділянок.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Також прокурор просив, розглянути дане клопотання без виклику власників майна відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, оскільки це є необхідним з метою арешту майна - у слідства на даний час є підстави вважати, що майно може бути відчужене, перетворене, змінене, можуть вчинятися інші незаконні дії із майном.

Відповідно до ч. 1. ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що заявлене клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. Згідно з вимогами ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Як встановлено положеннями ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе за таких умов: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації в юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Положеннями ч. 11 ст. 170 КПК України передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У відповідності до ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу.

Дослідженні слідчим суддею матеріали, додані до клопотання на обґрунтування позиції прокурора про необхідність накладення арешту на майно, кваліфікація кримінального провадження за якою здійснюється досудове розслідування, на думку слідчого судді не підтверджують, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а також те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора.

За таких обставин клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000021 від 11 лютого 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_13