Житомирський апеляційний суд
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 з доповненнями в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 16 серпня 2023 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_9 та застосовано відносно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Миропіль, Романівського району Житомирської області, громадянина України, українця, судді Чуднівського районного суду Житомирської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 671 000, 00 гривень, -

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого, або зменшити розмір застави з підстав застосування нового закону, який пом`якшує відповідальність за ч.4 ст.190 КК України. Вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального права. Зазначає, що застосований до підозрюваного розмір застави є необґрунтовано завищеним, оскільки на момент розгляду клопотання, кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.190 КК України, передбачало покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, тобто відносилося до тяжких злочинів, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України, ОСОБА_8 слід було визначити заставу у розмірі від двадцяти до вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Вказує, що пред`явлена ОСОБА_8 підозра за ч. 5 ст.27, ч. 4 ст.190, ч. 1 ст.366 КК України є необґрунтованою. Вважає, що суддя ОСОБА_8 діяв виключно у межах своїх повноважень. Зазначає, що слідчий в клопотанні та прокурор в судовому засіданні не довели наявності жодного з ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

В доповненнях до апеляційної скарги захисник ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Зазначає, що прийняті судові рішення по цивільним справам ґрунтувалися на чинних нормах права і не нанесли шкоди державі та на даний час оскаржуються в апеляційному порядку. Звертає увагу на значний проміжок часу між ухваленими рішеннями та повідомленням особі про підозру.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що старший слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 671 000 грн.

В обґрунтування клопотання вказав, що в провадженні слідчих другого СВ (з дислокацією у м. Житомирі) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, перебувають матеріали кримінального провадження №0000487 від 25.11.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.190, ч. 1 ст.263, ч. 1 ст.366 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що Указом Президента України від 23.08.2012 року №484/12 ОСОБА_8 призначений суддею Романівського районного суду Житомирської області строком на п`ять років. Указом Президента України від 26.09.2015 року №564/2015 останній переведений на посаду судді Чуднівського районного суду Житомирської області. Указом Президента України від 14.01.2020 року №7/2020 ОСОБА_8 призначено на посаду судді Чуднівського районного суду безстроково.

Рішенням зборів суддів Чуднівського районного суду від 17.02.2020 року ОСОБА_8 обраний головою Чуднівського районного суду.

Так, ОСОБА_8 , перебуваючи на посаді судді Чуднівського районного суду Житомирської області, будучи представником влади, відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України зобов`язаний діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у період з кінця 2022 року до початку 2023 року вчинив умисні злочини за таких обставин.

З огляду на встановлений мораторій на безоплатну приватизацію земельних ділянок, введеного на час воєнного стану в Україні, ОСОБА_10 , яка працює в TOB «Іващенко», за вказівкою директора TOB «Іващенко» ОСОБА_11 , звернулась до ОСОБА_12 з питанням вирішення проблеми приватизації земельних ділянок (невитребуваних паїв) на території Чуднівської міської територіальної громади Житомирської області в обхід мораторію та подальшого їх передання у власність або оренду TOB «Іващенко».

В свою чергу в ОСОБА_13 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці виник умисел на вчинення ряду тяжких та особливо тяжких злочинів, які полягають у шахрайському заволодінні земельними ділянками.

При цьому, ОСОБА_13 , керуючись корисливим мотивом, повідомив раніше знайомим йому ОСОБА_14 та ОСОБА_11 , а також судді Чуднівського районного суду ОСОБА_8 про свої злочинні наміри, довівши до них деталі злочинного плану.

Злочинний умисел ОСОБА_12 полягав у заволодінні шляхом обману земельними ділянками за наступною схемою, яка полягає у тому, що він, члени злочинної групи та особи, з числа їх знайомих та родичів, звертаються до суду з позовними заявами про визнання за ними права власності на невитребувані земельні ділянки, які перебувають у віданні територіальних громад Житомирської області, та за допомогою рішення Чуднівського районного суду Житомирської області, що подається до уповноважених органів, реєструється право власності на земельні ділянки на підконтрольних членам організованої групи осіб, таким чином здійснюється шахрайське заволодіння ними.

При цьому, відповідно до розробленого ОСОБА_12 злочинного плану, організована група готувала та подавала до Чуднівського районного суду позовні заяви про визнання права власності на земельні ділянки за довіреними особами, які, будучи введеними в оману учасниками групи, надавали їм відповідні документи. Позовні заяви подавались по двом попередньо розробленим схемам. У першому випадку у позовні заяви вносилась завідомо недостовірна інформація щодо того, що позивачі успадкували вищевказані земельні ділянки від померлих осіб за заповітами і просять визнати за ними право власності. У другому - позивачі у позовних заявах вказували, що вони, їх померлі батьки, працювали у соціальній сфері в селі, а тому мають право на земельну частку (пай) і просили визнати за ними право власності на конкретну земельну ділянку, яка перебувала у віданні територіальної громади. Підписані позовні заяви скеровувались до Чуднівського районного суду для прийняття рішень про визнання права власності на земельні ділянки. На виконання спільного злочинного плану суддею Чуднівського районного суду ОСОБА_8 ухвалювалось рішення про задоволення позовів. На підставі вказаних рішень, які набули законної сили, реєструвалось право власності на земельні ділянки за підконтрольними злочинній групі підставними особами. Кінцевим результатом вчинених злочинів, є незаконне отримання права власності на земельні ділянки, які у подальшому передавались за винагороду у власність ОСОБА_15 та його близьким родичам, або залишались у власності підставних осіб, які отримували прибуток за рахунок передачі земельних ділянок TOB « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в оренду для вирощування сільськогосподарської продукції.

ОСОБА_14 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , бажаючи отримувати власну матеріальну вигоду, керуючись корисливим мотивом, прийняли пропозицію від ОСОБА_12 та надали добровільну згоду на участь у організованій групі.

Всі зазначені особи добровільно та свідомо зорганізувались у стійке об`єднання для вчинення особливо тяжких злочинів, пов`язаних із шахрайським заволодінням земельними ділянками, з метою досягнення єдиної мети незаконного отримання прибутку, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи.

ОСОБА_8 , як учасник вказаної організованої групи, виконував наступні функції: за наслідком розгляду позовних заяв приймав рішення суду про визнання права власності на земельні ділянки за підставними особами, підписував їх, вносив в систему Єдиного державного реєстру судових рішень; реєстрував зазначені рішення та забезпечував їх скерування учасникам злочинної групи для подальшої реєстрації права власності на земельні ділянки на підставних осіб.

Окрім іншого, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_11 підібрали довірених осіб з числа своїх близьких родичів та знайомих, які погодились надати свої особисті дані та вчинити відповідні дії для подання позовної заяви, отримання рішення суду та подальшої реєстрації і продажу земельних ділянок.

В подальшому, в період з 2022 року по березень 2023 року злочинна група під керівництвом ОСОБА_13 за участі ОСОБА_14 , ОСОБА_11 та за пособництва ОСОБА_8 який шляхом ухвалення рішень Чуднівського районного суду сприяв вчиненню кримінальних правопорушень іншими співучасниками, шахрайським шляхом заволоділа 32 земельними ділянками площею 93,87 га, якими розпорядилась на власний розсуд, завдавши територіальним громадам збитків на загальну суму близько 2,018 млн грн, що є особливо великим розміром.

Крім того, будучи обізнаним з вимогами чинного законодавства, діючи умисно, з метою надання можливості злочинній групі шахрайським шляхом заволодіти земельними ділянками, ОСОБА_8 , у період з 28.11.2022 року але не пізніше 05.12.2022 року, перебуваючи в приміщенні Чуднівського районного суду за адресою: м. Чуднів, вул. Соборна, 3, усвідомлюючи, що:

- ОСОБА_16 не міг у 2017 році успадкувати земельну ділянку від ОСОБА_17 , оскільки останній у 2000 році помер, вніс у рішення Чуднівського районного суду від 05.12.2022 року у справі №294/1671/22 завідомо недостовірні відомості, що після смерті спадкодавця ОСОБА_17 , його майно успадкував ОСОБА_16 , та визнав за ОСОБА_11 право власності на земельну ділянку за кадастровим номером :05:000:0210 площею 3,5348 га в порядку спадкування після смерті його батька ОСОБА_16 ;

- ОСОБА_18 не могла у 2018 році успадкувати земельну ділянку від ОСОБА_19 , оскільки у 2008 році померла, вніс у рішення Чуднівського районного суду від 05.12.2022 року у справі №294/1727/22 завідомо недостовірні відомості, що після смерті спадкодавця ОСОБА_19 , його майно успадкувала ОСОБА_18 , та визнав за ОСОБА_20 право власності на земельну ділянку за кадастровим номером :06:000:0864 площею 6,5 га в порядку спадкування після смерті його баби ОСОБА_18 ;

- ОСОБА_21 не міг у 2012 році успадкувати земельну ділянку від ОСОБА_22 , оскільки у 2009 році помер, вніс у рішення Чуднівського районного суду від 05.12.2022 року у справі №294/1674/22 завідомо недостовірні відомості, що після смерті спадкодавця ОСОБА_22 , його майно успадкував ОСОБА_21 , та визнав за ОСОБА_23 право власності на земельну ділянку за кадастровим номером :06:000:0858 площею 6,5162 га в порядку спадкування після смерті її діда ОСОБА_21 ..

Після цього, зазначені судові рішення ОСОБА_8 роздрукував, підписав та відправив в систему Єдиного державного реєстру судових рішень, чим надав вказаним документам статусу офіційного. У подальшому, на підставі вказаних рішень Чуднівського районного суду у Державному реєстрі прав : 28.01.2023 року за ОСОБА_11 зареєстровано право власності на земельну ділянку за кадастровим номером :05:000:0210 площею 3,5348 га; 16.01.2023 року за ОСОБА_20 зареєстровано право власності на земельну ділянку за кадастровим номером :06:000:0864 площею 6,5 га; 22.01.2023 року за ОСОБА_23 зареєстровано право власності на земельну ділянку за кадастровим номером :06:000:0858 площею 6,5162 га.

11.08.2023 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.27, ч. 4 ст.190, ч. 1 ст.366 КК України.

Враховуючи обґрунтованість підозри, тяжкість інкримінованих підозрюваному ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого та застосував відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави в межах, передбачених п.3 ч.5 ст.182 КПК України, оскільки вважав, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам протиправної поведінки підозрюваного.

Заслухавши доповідача, доводи підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги з доповненнями, пояснення прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги з доповненнями та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга з доповненнями не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у вигляді застави щодо підозрюваного ОСОБА_8 слідчим суддею в повній мірі враховані вимоги ст.ст. 177, 178, 182, 194, 196 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Житомирі) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000487 від 25.11.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.190, ч. 1 ст.263, ч. 1 ст.366 КК України.

11.08.2023 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.27, ч. 4 ст.190, ч. 1 ст.366 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.27, ч. 4 ст.190, ч. 1 ст.366 КК України.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.27, ч. 4 ст.190, ч. 1 ст.366 КК України, підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах клопотання, зокрема: протоколами про результати проведення НСРД (а.п.16-34); протоколами допиту свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 (а.п.84-95) та іншими матеріалами провадження.

Колегія суддів звертає увагу, що у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини підкреслив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Також, слідчим суддею враховано доведеність прокурором наявності ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Наявність ризику щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду обґрунтована тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких (ч.4 ст.190 КК України в редакції № 2617-VIII від 22.11.2018, що діяла на момент вчинення злочину) відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна. Крім того, підозрюваний ОСОБА_8 як кваліфікований юрист, усвідомлює передбачену міру покарання у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та настання можливих негативних наслідків.

Ризик знищення, приховання або спотворення будь-якої із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що на даний час всі докази у даному кримінальному провадженні, в тому числі речові, ще не встановлені (відшукані) і відповідно не досліджені, а тому враховуючи, що ОСОБА_8 є суддею Чуднівського районного суду Житомирської області та має доступ до матеріалів цивільних справ, інших судових документів, наявних у розпорядженні суду, обізнаний про обставини кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються, може вчиняти дії спрямовані на знищення, приховання або спотворення доказів.

Можливість впливати на свідків обґрунтована тим, що не всі свідки встановлені та допитані. Крім того, частина свідків є колегами ОСОБА_8 , на яких він може незаконно впливати, надаючи вказівки або поради задля побудови узгодженої поведінки та уникнення відповідальності.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що при наявності обґрунтованої підозри та з огляду на тяжкість покарання, передбаченого за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , даних про особу останнього, прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України. Зокрема, можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Тому доводи захисника щодо необґрунтованості підозри та недоведеності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, апеляційний суд вважає безпідставними.

Враховуючи доведеність прокурором неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж застава, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави в межах, передбачених ч.5 ст.182 КПК України.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про те, що розмір застави ОСОБА_8 має бути зменшений з підстав застосування нового закону, який пом`якшує відповідальність за ч.4 ст.190 КК України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за період з кінця 2022 року початку 2023 року, а у вказаний час положення ч.4 ст.190 КК України діяли у редакції № 2617-VIII від 22.11.2018 та передбачали відповідальність за шахрайство, вчинене в особливо великих розмірах або організованою групою, за що відповідальність передбачена у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, що відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином.

Відповідно до п.3 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності (частини 2, 3 ст. 4 КК).

Згідно зі ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 19 квітня 2000 року № 6-рп/2000 (справа про зворотну дію кримінального закону в часі), виходячи з того, що кримінально-правова норма складається з трьох елементів: гіпотези, що визначає умови, за яких застосовується правова норма щодо забороненої поведінки особи; диспозиції, що закріплює таку правову норму; санкції, що встановлює покарання для осіб, які порушили цю правову норму, при дослідженні питання щодо зворотної дії нової норми (закону) треба аналізувати поелементно стару і нову кримінально-правові норми.

З урахуванням наведеного, доводи захисника ОСОБА_7 про те, що положення ч.4 ст.190 КК України в редакції Закону № 3233-IX від 13.07.2023, які 11.08.2023 набрали чинності, пом`якшують відповідальність є необґрунтованими та не підлягають застосуванню, оскільки кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Законом № 3233-IX від 13.07.2023 було внесено зміни до ст.190 КК України та доповнено її зміст частиною 5, яка охоплює склад інкримінованого підозрюваному ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України (на момент його вчинення, в редакції № 2617-VIII від 22.11.2018). Разом з тим, відповідальність за вчинення вказаного правопорушення не змінилась та не пом`якшилась, тому слідчим суддею вірно визначено розмір застави підозрюваному ОСОБА_8 з урахуванням його майнового стану у межах, визначених п.3 ч.5 ст.182 КПК України. Доводи захисника про те, що розмір застави є необґрунтовано завищеним є безпідставними.

Твердження апелянта про те, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або зменшення розміру застави зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки в ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий суддя дійшов висновку, що визначений розмір застави відповідатиме принципу істотності процесуального заходу, який за своїм змістом повинен достатньо гарантувати дотримання підозрюваним належної поведінки, з урахуванням його майнового стану, відомостей про склад родини та інтересам досудового розслідування, яке на даний час триває.

З такими висновками погоджується і апеляційний суд.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не можуть бути визнані колегією суддів достатніми для скасування оскаржуваного судового рішення, яке є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 з доповненнями в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 16 серпня 2023 року, якою застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 671 000, 00 гривень, з покладенням обов`язків строком до 11.10.2023 року без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: