Справа № 487/3853/23
Провадження № 1-кс/487/4902/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2023 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва заяву захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_5 від розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

У провадженні слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_5 перебуває клопотання у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000249, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 289, ч. 5 ст. 186, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 433 КК України.

04.12.2023 захисником підозрюваного ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_4 до канцелярії суду подано заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_5 від розгляду зазначеного клопотання. В обґрунтування заяви ОСОБА_4 посилається на те, що слідчим суддею під час здійснення досудового провадження розглядалися певні клопотання та приймалися процесуальні рішення, в яких надавалася оцінка обґрунтованості підозри, пред`явленої його підзахисному, що об`єктивну виключає неупередженість та безсторонність слідчої судді в даному кримінальному провадженні та є підставою для її відводу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.12.2023 головуючим суддею для розгляду заяви про відвід визначено ОСОБА_1 .

У судове засідання особи, які беруть участь у кримінальному провадженні, не з`явилися.

05.12.2023 адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду з письмовою заявою про відкладення розгляду заяви про відвід, посилаючись на неможливість прибуття у судове засідання через зайнятість в іншому судовому провадженні, розгляд якого призначено на 05.12.2023 об 11:00 год.

Враховуючи, що участь осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, не є обов`язковою при розгляді заяви про відвід, а також те, що адвокат ОСОБА_4 не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, з огляду на час його призначення на 05.12.2023 о 10:00 год, відсутність пояснень слідчого судді ОСОБА_6 по суті заяви про відвід, суд, з огляду призначення судового засідання з розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_3 на 05.12.2023 об 11:00 год, вважає за можливе розглянути дану заяву у відповідності до вимог ст. 81 КПК України.

Дослідивши матеріали заяви про відвід, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ,5 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно із ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Обґрунтовуючи свої вимоги адвокат ОСОБА_4 зазначав про недовіру слідчій судді ОСОБА_5 та існування обставин, які свідчать про її упередженість, що полягають у наданні нею висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_3 підозри

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність безсторонності визначається за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Мироненко та Мартенко проти України» вказав, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися для дотримання п.1 ст.6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

На обґрунтування свого висновку ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Однак поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Таким чином суд вважає, що відвід повинен бути вмотивованим, тобто має містити вказівку на обґрунтовані підстави, що зумовлюють його наявність.

З системного аналізу норм гл. 18, 26 КПК України вбачається, що законодавцем передбачено певний порядок обрання, продовження запобіжних заходів так само, як і оскарження повідомлення про підозру.

Під час розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу слідчим суддею повинна перевірятися доцільність продовження строку застосування запобіжного заходу з урахуванням вимог ч. 3 ст. 199 КПК України.

Отже надання слідчим суддею оцінки обґрунтованості підозри у певний час досудового розслідування не вказує на її можливу упередженість при розгляді клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу.

З огляду на викладене суд не вбачає підстав для задоволення заяви адвоката ОСОБА_4 про відвід.

Керуючись ст. 75, 76, 80, 81, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_5 від розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1