Провадження № 11-сс/811/1434/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 17 листопада 2023 року про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаївка Слов`янського району Донецької області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

вищевказаною ухвалою у задоволенні клопотання сторони обвинувачення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 - відмовлено.

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_3 , заборонивши залишати вказане помешкання без дозволу слідчого, прокурора або суду у визначений період доби з 23:00 год. до 06:00 год.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду в цьому кримінальному провадженні за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у кримінальному провадженні з приводу обставин даного кримінального провадження; здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності).

Строк дії запобіжного заходу згідно з цією ухвалою закінчується 17 січня 2024 року.

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, прокурор Галицької окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 17 листопада 2023 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням застави у розмірі, передбаченому ч. 5 ст. 182 КПК України. У випадку внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першим викликом; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор покликається на те, що оскаржена ухвала є незаконною та необґрунтованою у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону. Зокрема, вказує на те, що 16 листопада 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України. При цьому стороною обвинувачення дотримано вимог розумної підозри, оскільки долучені до клопотання докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 з вчиненням інкримінованих йому злочинів.

Прокурор покликається на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки можливою мірою покарання за вчинення злочинів, у яких підозрюється ОСОБА_7 , є позбавлення волі на строк від 5 до 8 років; у підозрюваного немає міцних соціальних зв`язків, місця праці, відсутні офіційні джерела доходів. На переконання апелянта, станом на сьогодні менш суворі запобіжні заходи, в тому числі і домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та забезпечити виконання покладених на підозрюваного обов`язків.

Заслухавши доповідача, прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги, думку підозрюваного, який вважає рішення слідчого судді законним, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи апеляційну скаргу прокурора, апеляційний суд виходить з того, що найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст. 29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Водночас, згідно з ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до положень ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали.

При розгляді зазначеного кримінального провадження відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Оскільки обґрунтованість підозри ОСОБА_7 в апеляційній скарзі не оспорюється, апеляційний суд не переглядає оскаржену ухвалу у цій частині і констатує, що слідчий суддя дійшов переконливого висновку про те, що на цьому етапі досудового розслідування його підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, в умовах воєнного стану, є достатньо обґрунтованою.

Що стосується наявності ризиків у кримінальному провадженні №0003227 від 16 листопада 2023 року, колегія суддів зазначає таке.

Як вбачається зі змісту оскарженої ухвали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого не містить обґрунтування ризиків, які виправдовують застосування до підозрюваного ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що висновки про наявність ризиків та неможливість запобігання їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінальних правопорушень та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Так, ЄСПЛ неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання осіб під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахування конкретних обставин. Тримання осіб під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до п. 62 рішення ЄСПЛ у справі «Боротюк проти України» у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що у вказаному кримінальному провадженні мають місце ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Водночас, колегія суддів зауважує, що матеріали провадження не містять відомостей про те, що інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним обов`язків, передбачених ст. 177 КПК України. Зокрема, суду не надано доказів порушення ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків, він з`явився до суду апеляційної інстанції для розгляду апеляційної скарги прокурора за першим викликом. Окрім того, доказів, що він протягом часу застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту вчинив дії, перелічені у ст. 177 КПК України, матеріали, надані апеляційному суду, не містять.

Апеляційний суд, на виконання вимог ст. 178 КПК України, також враховує відомості про особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання та частково відшкодував завдану ним матеріальну шкоду.

На переконання апеляційного суду, у межах зазначеного кримінального провадження дійсно мають місце ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, в той же час зазначені обставини не є безумовними підставами для застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу з огляду на наведені вище факти.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку про те, що під час апеляційного розгляду прокурор не надав суду доказів, які б вказували на те, що застосований до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, станом на сьогодні не забезпечує виконання покладених на нього обов`язків.

Отже, вищезазначені обставини в сукупності узгоджуються з європейськими стандартами та свідчать про обґрунтованість висновків слідчого судді про можливість застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Окрім того, відповідно до правової позиції ЄСПЛ, викладеної у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст. 5 Конвенції.

При цьому доводи, на які покликався в апеляційній скарзі прокурор, не можуть бути підставами для скасування судового рішення, оскільки були враховані слідчим суддею при прийнятті такого рішення.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, на переконання апеляційного суду, запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби є достатній для запобігання існуючим ризикам та для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 , через що не вбачає підстав для скасування оскарженої ухвали.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 17 листопада 2023 року, якою до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4