Справа №523/4946/17
Провадження №1-кп/523/732/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2023 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3

за участю захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси в режимі відео конференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000503 від 2.02.2017 року та клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, в силу ст.89 КК України не маючого судимості.

Зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.146 ч.2 КК України

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Балаклія Харківської області, громадянина України, раніше не судимого.

Зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 .

Проживаючого за адресою: АДРЕСА_4

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.146 ч.2 КК України

Встановив:

За результатами розгляду Верховним судом апеляційної скарги прокурора з Одеського апеляційного суду після скасування ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 18.03.2019 року до Суворовського районного суду м. Одеси повернутий обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000503 від 2.02.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.146 ч.2 КК України для нового розгляду в суді першої інстанції в іншому складі суду зі стадії підготовчого судового засідання.

За змістом обвинувального акту встановлено, що 2.02.2017 року приблизно о 14.30 години за попередньою змовою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , відносно якого матеріали виділені в окреме провадження у зв`язку з його смертю, з метою викрадення та незаконного позбавлення волі ОСОБА_9 на автомобілі марки «Мерседес Е-320» державний номер НОМЕР_1 в кузові сірого кольору, реєстраційний номер Республіки Болгарії, за кермом якого знаходився ОСОБА_7 , прибули до гостинного дому «Будинок Павлових», розташованого за адресою: АДРЕСА_5 .

Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, спрямованого на незаконне позбавлення волі та викрадення людини, ОСОБА_7 , який знаходився за кермом вищевказаного автомобілю, побачивши ОСОБА_9 , зупинив транспортний засіб та разом із ОСОБА_6 і ОСОБА_8 , вийшли із автомобілю, після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , відносно якого матеріали виділені в окреме провадження у зв`язку з його смертю, схопили ОСОБА_9 та застосовуючи фізичне насильство, яке виразилося в заподіянні останній тілесних ушкоджень у вигляді синців кінцівок, за допомогою ОСОБА_7 насильно проти волі ОСОБА_9 , незважаючи на її опір, помістили потерпілу в салон автомобілю «Мерседес Е-320» державний номер НОМЕР_1 та направилися в напрямку «Об`їзної дороги» м. Одеса.

Далі, ОСОБА_8 , відносно якого матеріали виділені в окреме провадження у зв`язку з його смертю, незаконно утримуючи ОСОБА_9 за допомогою ОСОБА_10 та ОСОБА_7 в салоні вище вказаного автомобілю, використовуючи свою чисельну перевагу, подавляючи її опір і волю, умисно завдав декілька ударів в область обличчя ОСОБА_9 , заподіявши їй легкі тілесні ушкодження у вигляді садна верхньої губи, висловлюючи погрозу застосування до потерпілої фізичного насилля, що буде завдавати удари і далі, якщо ОСОБА_9 продовжить чинити опір, які остання сприймала як реальні, побоюючись за своє життя та здоров`я, тим самим своїми протиправними умисними діями ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 незаконно утримували ОСОБА_9 в неволі проти її волі, не дозволяючи потерпілій залишити салон автомобілю до 15:00 години 2.02.2017 року, поки вони не були затримані працівниками патрульної поліції.

Таким чином, на підставі фактичних даних, викладених в обвинувальному акті, суд вважає, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 своїми діями скоїли умисний злочин, передбачений ст.146 ч.2 КК України та:

- дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковані з правовою кваліфікацією ст.146 ч.2 КК України, як незаконне позбавлення волі та викрадення людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб;

- дії ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за ознаками ст.146 ч.2 КК України, як незаконне позбавлення волі та викрадення людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

16.11.2023 року захисником ОСОБА_5 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , було надане письмове клопотання про звільнення підзахисного від кримінальної відповідальності, передбаченої ст.146 ч.2 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, також під час судового засідання було заявлене клопотання захисником ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст.146 ч.2 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, мотивуючи тим, що з моменту вчинення інкримінованого підзахисним кримінального правопорушення пройшло більше п`яти років, злочини відносяться до категорії нетяжких відповідно до положень ст.12 КК України; строк давності не зупинявся та не переривався через вчинення нового злочину.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, підтвердив, що йому зрозумілі права та підстави закриття кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні також підтримав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, що йому зрозумілі права та підстави закриття кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні вважала за можливе задовольнити клопотання сторони захисту та не заперечувала проти закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за обвинуваченням у скоєнні злочину, передбаченого ст.146 ч.2 КК України, мотивуючи тим, що дійсно строк притягнення до кримінальної відповідальності давно сплив.

Вислухавши думку учасників процесу прокурора ОСОБА_3 , яка за наявності підстав не заперечувала проти задоволення клопотання сторони захисту; захисників, обвинувачених, які наполягали на задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження, суд дійшов до висновку, що клопотання сторони захисту обґрунтоване та підлягає задоволенню за наступними підставами.

Так, на підставі ст.284 ч.2 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно вимог ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею ст.286 ч.1 КК України передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Положеннями ст.286 ч.4 КПК України регламентовано, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Правилами ч.3 ст.288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Разом з цим статтею 314 ч.3 п.2 КПК України регламентовано, що у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити кримінальне провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Разом з цим, статтею 44 ч.1, ч.2 КК України сформульовані правові підстави та порядок звільнення від кримінальної відповідальності, а саме особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно положень ст.49 ч.1 п.3 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

За змістом ст.12 ч.4 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Санкцією статті 146 ч.2 КК України передбачена кримінальна відповідальність, що карається обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Разом з цим суд враховує положення ч.2, ч.3 ст.4 КК України за змістом якої злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Передбачений ст.49 КК України вид звільнення від кримінальної відповідальності застосовується за наявності трьох умов: закінчення зазначених у законі строків; не вчинення протягом цих строків нового злочину; не ухилення особи від слідства або суду.

Також Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові за №598/1781/17 від 17.06.2020 року звертає увагу, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Відповідно до статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 більше до кримінальної відповідальності не притягувалися, у розшуку не перебували, обвинувачуються у скоєнні кримінального правопорушення за ознаками ст.146 ч.2 КК України, максимальна санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років; враховуючи характер та ступінь тяжкості вчиненого діяння, яке мало місце у лютому 2017 року, та яке відноситься до нетяжкого злочину відповідно положень ст.12 КК України, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, а саме згоди обвинувачених на звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, за відсутності будь-яких заперечень зі сторони учасників процесу, суд дійшов до висновку, що є достатньо правових підстав для задоволення клопотання, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності в порядку ст.49 КК України, кримінальне провадження закриттю за вищезазначеною статтею, так як строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за ст.146 ч.2 КК України, який становить п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину на момент розгляду справи сплинув.

Дослідженням матеріалів кримінального провадження з`ясовано, що до кримінального провадження під час досудового розслідування долучалися речові докази, а саме автомобіль марки «Мерседес Е-320» державний номер НОМЕР_1 в кузові сірого кольору, який переданий власнику ОСОБА_11 на відповідальне зберігання під розписку.

Речові докази компакт-диски з відеозаписом проведення слідчих експериментів суд вважає за доцільне зберігати в матеріалах кримінального провадження досудового розслідування за №0000503 від 2.02.2017 року.

Цивільний позов в рамках даного кримінального не пред`являвся.

Також вивченням обвинувального акту встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст.44, 49 КК України, ст.ст.128-129, 284-286, 288, 369-372, 394-395 КПК України, -

Постановив:

Клопотання сторони захисту про звільнення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 ч.1 п.3 КК України задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.146 ч.2 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінальної відповідальності за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.146 ч.2 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження за №0000503 від 2.02.2017 року внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення ст.146 ч.2 КК України відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 - закрити.

Речовий доказ - автомобіль марки «Мерседес Е-320» державний номер НОМЕР_1 в кузові сірого кольору, який переданий власнику ОСОБА_11 на відповідальне зберігання під розписку вважати повернутими за належністю.

Речові докази компакт-диски з відеозаписом проведення слідчих експериментів суд вважає за доцільне зберігати в матеріалах кримінального провадження досудового розслідування за №0000503 від 2.02.2017 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1