У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0002160 , відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 жовтня 2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0002160 , відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 жовтня 2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно.

В обгрунтування вимог клопотання прокурор посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що в ході досудового розслідування кримінального провадження за №0002159 від 24.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст.115 КК України, встановлено, що 24.10.2023 ОСОБА_4 перебуваючи на АЗС "WOG", що за адресою м. Ужгород, вул. Минайська, 16, під належним йому автомобілем Mercedes-Benz ML д.н.з. НОМЕР_1 зі сторони водія виявив прикріплений предмет схожий на гранату. У даному випадку вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

24.10.2023 року дані відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002160, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Також 24.10.2023 року гр. ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України.

З метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, відшукання речей та предметів, які мають значення для кримінального правопорушення, виникла необхідність у невідкладному входженні до іншого володіння особи та проведення його обшуку.

Отже, враховуючи існування невідкладного випадку, 25 жовтня 2023 року о 00 год. 51 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , територія автостоянки, було проведено невідкладний обшук транспортного засобу марки «Renault» моделі «Manager» д.н.з. НОМЕР_2 , з метою збереження слідів вчинення кримінального правопорушення, а також відшукування та вилучення речей та предметів, які самостійно чи у своїй сукупності свідчать про незаконну діяльність.

В ході проведення обшуку за вищевказаною адресою, слідчий СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 виявив та вилучив:

- предмет зовні схожий на гранату з маркуванням «РГО 804087» та предмет зовні схожий на гранату з маркуванням «OF37» які упаковано до паперового конверту НПУ ГСУ;

- предмет зовні схожий на запал до гранати з маркуванням «УДЗ» та предмет зовні схожий на запал до гранати з маркуванням «BA PLAST» які упаковано до паперового конверту НПУ ГСУ;

- предмет зовні схожий на приціл з маркуванням «ПГО-7В» який упаковано до спец. пакету №PSP2143531;

- предмет зовні схожий на глушник без маркувань який упаковано до спец. пакету №PSP2143530;

- 4 предмети зовні схожі на магазини до пістолета без маркувань які упаковано до спец. пакету №PSP6114015;

- 16 предметів зовні схожі на патрони з маркуванням «Р.А. 9мм» які упаковано до спец. пакету №INP1015754;

- 48 предметів зовні схожі на патрони, серед яких з маркуванням «9мм 38-78»-27 шт., з маркуванням «9мм 270/03»-4 шт., з маркуванням «9мм 38-82»-17 шт., які упаковано до спец. пакету №INP1015634;

- 20 предметів зовні схожі на патрони, калібром 7,62х54 з маркуванням «17/19» які упаковано до спец. пакету №INP1015750;

- предмет зовні схожий на кулемет «Дегтярьова» з маркуванням « НОМЕР_3 , 1943» із 2 порожніми дисковими магазинами до нього який розібрано та упаковано до поліетиленового пакету та опечатано стяжкою з №NPU ВО55694;

- пластиковий кейс чорного кольору в середині якого наявний предмет зовні схожий на автомат з маркуванням «8440217,93» із оптичним прицілом, глушником та 4 магазинами до нього, які вилучено у вказаному кейсі та який опечатано трьома стяжками із наступними номерами: NPU ВО55696, NPU ВО55697, NPU ВО55698;

- 117 предметів зовні схожі на патрони, калібром 5,45х39 які упаковано до спец. пакету №INP1015759;

- 5 відрізків стрічки зі слідами папілярних візерунків які упаковано до паперового конверту НПУ СУ;

- транспортний засіб марки «Renault» моделі «Manager», д.н.з. НОМЕР_2 , він код- НОМЕР_4 , який передано на відповідальне зберігання та розміщено за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Богомольця, 15, територія автостоянки;

Зважаючи на те, що вилучені речі мають значення речових доказів, є об`єктом дослідження відповідних судових експертиз, зберегли на собі сліди злочину, а також з метою збереження речових доказів, з метою забезпечення спеціальної конфіскації і такі відносяться до предмету кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, їх перебування на зберіганні у третіх осіб, створює високі ризики до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі вказаного майна, що, своє чергою, унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ч. 1 ст. 2 КПК України.

Прокурор зазначає, що підставою для накладення арешту є те, що вилучені речі та майно - відповідно до ст. 98 КПК України мають значення речових доказів, зберегли на собі сліди злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому виникла необхідність у кримінальному провадженні вжити заходи щодо збереження речових доказів у вигляді арешту вказаного майна. На даний час існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вищевказані предмети є доказами у кримінальному провадженні, адже вони відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (вони є матеріальні об`єкти, які могли зберегти на собі сліди злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження). У зв`язку із цим є необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів, з метою забезпечення спеціальної конфіскації.

В судове засідання слідчий, прокурор не зявилися. Слідчий надав суду заяву відповідно до якої просить суд провести розгляд клопотання без його участі. Клопотання підтримує в повному обсязі.

Власник вилученого майна в судове засідання не зявився, будучи повідомлений про дату, час і місце розгляду клопотання.

Захисник власника майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, будучи повідомлений про дату, час і місце розгляду клопотання.

На адресу суду від ОСОБА_7 надійшла заява в якій останній вказує, що є фактичним користувачем транспортного засобу, клопотання підтримує, однак просить не арештовувати транспортний засіб та повернути йому на відповідальне зберігання, також просив суд розглянути дане клопотання без його участі.

У відповідності до ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке 24.10.2023 року внесені до ЄРДР за №0002160, попередня правова кваліфікація ч. 1 ст. 263 КК України.

В рамках цього провадження 24 жовтня 2023 року, слідчим СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 в ході проведення невідкладного обшуку транспортного засобу марки «Renault» моделі «Manager» д.н.з. НОМЕР_2 який знаходився за адресою: АДРЕСА_1 , територія автостоянки, було виявлено та вилучено наступні речі:

- предмет зовні схожий на гранату з маркуванням «РГО 804087» та предмет зовні схожий на гранату з маркуванням «OF37» які упаковано до паперового конверту НПУ ГСУ;

- предмет зовні схожий на запал до гранати з маркуванням «УДЗ» та предмет зовні схожий на запал до гранати з маркуванням «BA PLAST» які упаковано до паперового конверту НПУ ГСУ;

- предмет зовні схожий на приціл з маркуванням «ПГО-7В» який упаковано до спец. пакету №PSP2143531;

- предмет зовні схожий на глушник без маркувань який упаковано до спец. пакету №PSP2143530;

- 4 предмети зовні схожі на магазини до пістолета без маркувань які упаковано до спец. пакету №PSP6114015;

- 16 предметів зовні схожі на патрони з маркуванням «Р.А. 9мм» які упаковано до спец. пакету №INP1015754;

- 48 предметів зовні схожі на патрони, серед яких з маркуванням «9мм 38-78»-27 шт., з маркуванням «9мм 270/03»-4 шт., з маркуванням «9мм 38-82»-17 шт., які упаковано до спец. пакету №INP1015634;

- 20 предметів зовні схожі на патрони, калібром 7,62х54 з маркуванням «17/19» які упаковано до спец. пакету №INP1015750;

- предмет зовні схожий на кулемет «Дегтярьова» з маркуванням « НОМЕР_3 , 1943» із 2 порожніми дисковими магазинами до нього який розібрано та упаковано до поліетиленового пакету та опечатано стяжкою з №NPU ВО55694;

- пластиковий кейс чорного кольору в середині якого наявний предмет зовні схожий на автомат з маркуванням «8440217,93» із оптичним прицілом, глушником та 4 магазинами до нього, які вилучено у вказаному кейсі та який опечатано трьома стяжками із наступними номерами: NPU ВО55696, NPU ВО55697, NPU ВО55698;

- 117 предметів зовні схожі на патрони, калібром 5,45х39 які упаковано до спец. пакету №INP1015759;

- 5 відрізків стрічки зі слідами папілярних візерунків які упаковано до паперового конверту НПУ СУ;

- транспортний засіб марки «Renault» моделі «Manager», д.н.з. НОМЕР_2 , він код- НОМЕР_4 , який передано на відповідальне зберігання та розміщено за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Богомольця, 15, територія автостоянки;

Постановою слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 від 25.10.2023 року, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні вилучені у ході проведення невідкладного обшуку транспортного засобу марки «Renault» моделі «Manager» д.н.з. НОМЕР_2 який знаходився за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Богомольця, 15, територія автостоянки, речі визнано речовим доказом.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпе-чення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до частини 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Таким чином арешт може бути накладено на майно у вигляді речей, документів ( в тому числі цінних паперів , грошей (у будь якій валюті готівкою або безготівковому вигляді), на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, корпоративні права.

Згідно положень ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України) .

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст.173 КПК України).

За ч.7 ст.236 КПК предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна на вилучені речі, а саме:

- предмет зовні схожий на гранату з маркуванням «РГО 804087» та предмет зовні схожий на гранату з маркуванням «OF37» які упаковано до паперового конверту НПУ ГСУ;

- предмет зовні схожий на запал до гранати з маркуванням «УДЗ» та предмет зовні схожий на запал до гранати з маркуванням «BA PLAST» які упаковано до паперового конверту НПУ ГСУ;

- предмет зовні схожий на приціл з маркуванням «ПГО-7В» який упаковано до спец. пакету №PSP2143531;

- предмет зовні схожий на глушник без маркувань який упаковано до спец. пакету №PSP2143530;

- 4 предмети зовні схожі на магазини до пістолета без маркувань які упаковано до спец. пакету №PSP6114015;

- 16 предметів зовні схожі на патрони з маркуванням «Р.А. 9мм» які упаковано до спец. пакету №INP1015754;

- 48 предметів зовні схожі на патрони, серед яких з маркуванням «9мм 38-78»-27 шт., з маркуванням «9мм 270/03»-4 шт., з маркуванням «9мм 38-82»-17 шт., які упаковано до спец. пакету №INP1015634;

- 20 предметів зовні схожі на патрони, калібром 7,62х54 з маркуванням «17/19» які упаковано до спец. пакету №INP1015750;

- предмет зовні схожий на кулемет «Дегтярьова» з маркуванням « НОМЕР_3 , 1943» із 2 порожніми дисковими магазинами до нього який розібрано та упаковано до поліетиленового пакету та опечатано стяжкою з №NPU ВО55694;

- пластиковий кейс чорного кольору в середині якого наявний предмет зовні схожий на автомат з маркуванням «8440217,93» із оптичним прицілом, глушником та 4 магазинами до нього, які вилучено у вказаному кейсі та який опечатано трьома стяжками із наступними номерами: NPU ВО55696, NPU ВО55697, NPU ВО55698;

- 117 предметів зовні схожі на патрони, калібром 5,45х39 які упаковано до спец. пакету №INP1015759;

- 5 відрізків стрічки зі слідами папілярних візерунків які упаковано до паперового конверту НПУ СУ;

- транспортний засіб марки «Renault» моделі «Manager», д.н.з. НОМЕР_2 , він код- НОМЕР_4 , який передано на відповідальне зберігання та розміщено за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Богомольця, 15, територія автостоянки, вилучених в ході проведення невідкладного обшуку транспортного засобу марки «Renault» моделі «Manager» д.н.з. НОМЕР_2 який знаходився за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Богомольця, 15, територія автостоянки 24.10.2023 року, з метою збереження речових доказів та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання підлягає до задоволення.

Метою накладення арешту на це майно, слідчим суддею є забезпечення кримінального провадження у частині збереження речових доказів.

Одночасно, слідчий суддя вважає, що прокурором дотримано вимог ст.ст. 170,171 КПК України і в клопотанні прокурора наявне обґрунтування необхідності арешту речей виявлених 24.10.2023 року під час невідкладного обшуку транспортного засобу марки «Renault» моделі «Manager» д.н.з. НОМЕР_2 який знаходився за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Богомольця, 15, територія автостоянки та транспортного засобу , конкретизовано підстави та мета накладення на них арешту.

Слідчим суддею встановлено, клопотанням та матеріалами доданими до клопотання доведено, що вилучені в ході обшуку 24.10.2023 року речі та транспортний засіб є предметом , засобом кримінального правопорушення, а тому у відповідності до ст. 98 КПК України, вони мають значення у кримінальному провадженні як речовий доказ.

Слідчим суддею встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки у разі його не застосуванні може призвести до зникнення та навіть втрати слідів, предметів як речових доказів, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, окрім того вилучення майна проведено згідно встановленої процедури, враховуючи правову підставу для арешту майна та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини та положення ст.1 Протоколу №1 до Конвенції, яка проголошує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, при цьому позбавлення цього права відбувається в суворому додержанні як національного, так і міжнародного законів, щоб не призводити до свавілля з боку правоохоронних органів не втручання в право власності, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, тому слідчий суддя вважає, що клопотання обґрунтоване й підлягає до задоволення з підстав та мотивів викладених вище.

Незастосування арешту майна може призвести до його зникнення, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а тому наявні правові підстави для арешту майна шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування .

За таких обставин слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту та повернення вилученого майна.

Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною обвинувачення та унеможливить подальше провадження досудового розслідування та встановленню істини у справі, що очевидно переважає над відсутністю в даний час повідомленої підозри винуватій у вчиненні злочинів особі, а також неможливістю власником (володільцем) тимчасово володіти, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, тому підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження слідчий суддя не вбачає.

Застосування будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження, у тому числі і арешт майна, є втручанням у права і свободи особи, проте таке втручання можливе, якщо потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання, обов`язковою ж умовою для такого втручання має бути встановлення обставин, які б не допустили до порушення принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Тимчасове накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим, відповідні обмеження за вищевказаних фактичних обставин є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження, з урахуванням чого слідчий суддя погоджується з висновком, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи осіб з метою виконання завдань кримінального провадження.

Розяснити, що згідно ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Керуючись ст.ст.170-173,309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0002160, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 жовтня 2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на вилучені 24.10.2023 року в ході проведення невідкладного обшуку транспортного засобу марки «Renault» моделі «Manager» д.н.з. НОМЕР_2 який знаходився за адресою: АДРЕСА_1 , територія автостоянки, речі , а саме:

- предмет зовні схожий на гранату з маркуванням «РГО 804087» та предмет зовні схожий на гранату з маркуванням «OF37» які упаковано до паперового конверту НПУ ГСУ;

- предмет зовні схожий на запал до гранати з маркуванням «УДЗ» та предмет зовні схожий на запал до гранати з маркуванням «BA PLAST» які упаковано до паперового конверту НПУ ГСУ;

- предмет зовні схожий на приціл з маркуванням «ПГО-7В» який упаковано до спец. пакету №PSP2143531;

- предмет зовні схожий на глушник без маркувань який упаковано до спец. пакету №PSP2143530;

- 4 предмети зовні схожі на магазини до пістолета без маркувань які упаковано до спец. пакету №PSP6114015;

- 16 предметів зовні схожі на патрони з маркуванням «Р.А. 9мм» які упаковано до спец. пакету №INP1015754;

- 48 предметів зовні схожі на патрони, серед яких з маркуванням «9мм 38-78»-27 шт., з маркуванням «9мм 270/03»-4 шт., з маркуванням «9мм 38-82»-17 шт., які упаковано до спец. пакету №INP1015634;

- 20 предметів зовні схожі на патрони, калібром 7,62х54 з маркуванням «17/19» які упаковано до спец. пакету №INP1015750;

- предмет зовні схожий на кулемет «Дегтярьова» з маркуванням « НОМЕР_3 , 1943» із 2 порожніми дисковими магазинами до нього який розібрано та упаковано до поліетиленового пакету та опечатано стяжкою з №NPU ВО55694;

- пластиковий кейс чорного кольору в середині якого наявний предмет зовні схожий на автомат з маркуванням «8440217,93» із оптичним прицілом, глушником та 4 магазинами до нього, які вилучено у вказаному кейсі та який опечатано трьома стяжками із наступними номерами: NPU ВО55696, NPU ВО55697, NPU ВО55698;

- 117 предметів зовні схожі на патрони, калібром 5,45х39 які упаковано до спец. пакету №INP1015759;

- 5 відрізків стрічки зі слідами папілярних візерунків які упаковано до паперового конверту НПУ СУ;

- транспортний засіб марки «Renault» моделі «Manager», д.н.з. НОМЕР_2 , він код- НОМЕР_4 , який передано на відповідальне зберігання та розміщено за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Богомольця, 15, територія автостоянки, шляхом заборони користування, відчужування та розпорядження.

Копію ухвали вручити прокурору, а іншим учасникам направити не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1