Справа № 522/6350/23
Провадження №1-кп/522/2501/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

02.02.2024 Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000544 від 30.03.2023 року на підставі обвинувального акту, стосовно: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2, ч.3 ст. 199, ч.3 ст. 28, ч.3 ст. 358, ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 361-2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4

захисник - ОСОБА_5

обвинувачений - ОСОБА_3

УСТАНОВИВ:

Приморським районним судом м.Одеси здійснюється судовий розгляд у кримінальному провадженні на підставі обвинувального акту стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ч.3 ст.199, ч.3 ст. 28, ч.3 ст. 358, ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 361-2 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_3 з тримання під вартою на домашній арешт стосовно обвинуваченого, посилаючись на те, що доведені під час досудового розслідування ризики не знизились та не відпали, однак на теперішній час є підстави для зміни запобіжного заходу, враховуючи наступне.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05.07.2023 обвинуваченому ОСОБА_3 обрано запобіжний захід - тримання під вартою строком до 26.10.2023 та визначено розмір застави. Крім цього, запобіжний захід у виді тримання під вартою неодноразово продовжувався.

Так, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, зокрема, передбачених ч.3 ст. 199, ч.3 ст. 28, ч. З ст. 358, ч.3 ст. 28, ч. 2 ст. 361-2 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є особливо тяжкими.

Разом з цим, тяжкість злочинів, не може бути єдиною підставою для продовження найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В той же час, кількість епізодів та вчинення їх у складі організованої групи, свідчить про високий ступінь суспільної небезпечності вчиненого діяння цієї особи, дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, більш того, за вчинення вищевказаних злочинів передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від 8 до 12 років з конфіскацією майна, що у сукупності свідчить про наявність реального ризику передбаченого, п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також, необхідно врахувати категорію зазначеного правопорушення, у зв`язку з чим є наявність реальних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме:

-враховуючи невідворотність та суворість покарання, а також відсутність міцних соціальних зв`язків, обвинувачений може почати переховуватись від суду з метою уникнення покарання;

-знаходячись на свободі може підтримувати зв`язок з іншими співучасниками, а також співучасниками, місцезнаходження яких на теперішній час не встановлено, надавати їм інформацію про хід судового розгляду, чим буде чинити перешкоди кримінальному провадженню;?

В той же час необхідно взяти до уваги, стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_3 , який є незадовільним та потребує лікування, яке в умовах утримання в ДУ «ОСІ» неможливе.

Такі обставини вказують на необхідність та доцільність зміни запобіжного заходу на домашній арешт, який в ієрархії запобіжних заходів є другим по суворості.

Обрання більш м`якого запобіжного заходу на даній стадії судового розгляду є недоцільним, оскільки інші запобіжні заходи будуть не в змозі забезпечити дотримання обвинуваченою певної процесуальної поведінки та стримувати обвинуваченого від дій, які можуть перешкоджати належному судовому розгляду зазначеного кримінального провадження.

Захисник та обвинувачений не заперечували гроти задоволення клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу

Захисник ОСОБА_5 також просила суд врахувати, що у обвинуваченого ОСОБА_3 є постійне місце проживання, має на утриманні матір-інваліда, раніше не судимого, позитивно характеризується за місцем мешкання та має незадовільний стан здоров`я, що перешкоджає застосуванню до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на підтвердження чого надала медичну довідку.

Суд, заслухавши думки учасників судового розгляду, приходить до висновку, що клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши доводи сторін, суд дійшла до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»). Крім того, суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі « Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05.07.2023 обвинуваченому ОСОБА_3 обрано запобіжний захід - тримання під вартою строком до 26.10.2023 та визначено розмір застави. з покладенням відповідних обов`язків.

Відповідно до ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання. При цьому, частиною другою цієї статті передбачено, що у клопотанні про зміну запобіжного заходу мають бути обов`язково зазначені обставини, які: виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Як вбачається зі змісту клопотання про зміну запобіжного заходу, а також позиції прокурора у судовому засіданні, сторона обвинувачення посилається на актуальність ризиків, встановлених слідчим суддею в ході розгляду клопотання про застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; а також, те що ОСОБА_3 , знаходячись на свободі може підтримувати зв`язок з іншими співучасниками, а також співучасниками, місцезнаходження яких на теперішній час не встановлено, надавати їм інформацію про хід судового розгляду, чим буде чинити перешкоди кримінальному провадженню

У частині першій статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, наявність обґрунтованої підозри та пов`язане з цим очікування можливого суворого покарання, суд визнає спроможними (хоч і з деяким зменшенням актуальності зі спливом часу) заявлені в клопотанні ризики, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Судом також враховано, що ОСОБА_3 має постійне місце проживання, має на утриманні матір-інваліда, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності та має незадовільний стан здоров`я

Суд, з огляду на існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 вищезазначених злочинів, наявність встановлених вище ризиків, його стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, приходить до висновку про наявність підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Вказаний запобіжний захід, на думку судді, буде прийнятним для обвинуваченого, з урахуванням досліджених матеріалів та буде належним запобіжником від порушення ОСОБА_3 процесуальних обов`язків та його належної процесуальної поведінки.

Керуючись Гл.18, ст.ст.314-316, 291, 342-355 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 02.04.2024 включно за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши обвинуваченому залишати житло у період часу із 22 години до 06 години щодоби, за виключенням часу оголошення повітряної тривоги.

У зв`язку із застосування зазначеного вище запобіжного заходу відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти строком до 02.04.2024 включно на обвинувачену ОСОБА_3 наступні обов`язки:

-прибувати до прокурора та суду за першою вимогою;

--не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу прокурора, суду; повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-утримуватися від спілкування з іншими обвинуваченими та свідками в рамках кримінального провадження, строком на 60 (шістдесят) діб.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України.

Строк ухвали про застосування запобіжного заходу закінчується 02.04.2024.

Копію ухвали для контролю за виконанням направити прокурору Одеської обласної прокуратури.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_6

02.02.2024