09 листопада 2023 року
Справа № 334/836/23
Номер провадження 1-кп/337/243/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 листопада 2023 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000231 від 28.02.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, українця, громадянина України, що має середньо-спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 05.05.2021 Комунарським р/с м. Запоріжжя до 6 місяців арешту з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки,

за ч.1 ст. 286 КК України

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , будучи особою, що засуджена за вчинення кримінального правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту, не відбувши призначене основне та додаткове покарання за вироком суду, 27 лютого 2022 року, приблизно о 22 годині 15 хвилин, ОСОБА_4 , будучи позбавленим права керувати транспортними засобами, керуючи автомобілем "ЗАЗ TF698K", реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вулиці Хортицького шосе зі сторони вулиці 14 Жовтня в напрямку вулиці Курузова в місті Запоріжжі.

В цей час, попереду, в районі перехрестя Хортицького шосе та вул. Маршала Судця в місті Запоріжжі, по регульованому пішохідному переході через вулицю Хортицьке шосе, на червоний сигнал світлофора, що забороняв рух пішоходам, зліва-направо по ходу руху автомобіля «"ЗАЗ TF698K", проїзну частину вулиці Хортицьке шосе, перетинали пішоходи ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , при цьому останній в руках утримував ліхтарик, яким підсвічував собі дорогу.

Під час руху по вищевказаній проїзній частині вулиці Хортицьке шосе, ОСОБА_4 , маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити пішоходів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які вийшли на вказаний пішохідний перехід та рухалися в напрямку смуги руху автомобіля "ЗАЗ TF698K", ігноруючи вимоги діючих правила дорожнього руху, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зменшив швидкість свого руху аж до зупинки транспортного засобу, та, продовживши свій рух, передньою частиною кузова керованого ним транспортного засобу скоїв наїзд на пішоходів.

Своїми діями водій ОСОБА_4 порушив вимоги пп. 2.3 б), д), 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, відповідно до яких:

-п.2.3: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху».

-п.12.3: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно висновку інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю: «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, пішоходи ОСОБА_6 та ОСОБА_7 отримали тілесні ушкодження, з якими булі госпіталізовані до КНП «Міська лікарня №9» ЗМР.

Згідно висновку комісійної судової медичної експертизи, ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми тазу: перелому верхньої гілки правої лонної кістки зі зміщенням кісткових фрагментів, перелому нижньої гілки лівої лонної кістки без зміщення кісткових фрагментів, крайового перелому правих бічних мас крижі та перелому правої сідничної кістки без зміщення, зі скупченням геморагічного вмісту в дугласовому просторі (до 25мм), яке кваліфікується як ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я та у вигляді закритої травми правого колінного суглобу: перелом внутрішнього виростку великогомілкової кістки, з наявністю діастазу кісткових фрагментів в області суглобового майданчика, перелом голівки малогомілкової кістки, яке кваліфікується як ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Згідно висновку судової медичної експертизи, ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого крайового перелому даху правої вертлюгової западини, яке кваліфікується як тілесне ушкодження середньої тяжкості, що не є небезпечним для життя, але спричинило тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину визнав повністю, суду пояснив, що дійсно він 27 лютого 2022 року, приблизно о 22 годині 15 хвилин, керував автомобілем "ЗАЗ TF698K", реєстраційний номер НОМЕР_1 , в напрямку свого місця мешкання по проїзній частині вулиці Хортицького шосе зі сторони вулиці 14 Жовтня в напрямку вулиці Курузова в місті Запоріжжі зі швидкістю 40 км/год., на зелене світло. У зв`язку з воєнним станом світло було вимкнено. У той час пролунала сирена. Він раптово відчув удар по машині, зупинився, вийшов з салону, побачив, що посеред дороги лежать потерпілі. Було дуже темно, він був засліплений та не розгледів потерпілих. Крім того, йшов третій день війни, він був напружений, нервував. Він викликав «швидку» та поліцію. «Швидка допомога» відмовилася виїжджати на місце у зв`язку з повітряною небезпекою, він намагався їх самостійно підняти, але це не вдалося. Коли приїхала поліція, його затримала, потерпілих доставили до лікарні. Він надавав потерпілим матеріальну допомогу, оплатив витрати на лікування. Просить суворо не карати, в тому, що він не відбув покарання за попереднім вироком, його провина відсутня, його ніхто нікуди не викликав, права не вилучав.

Потерпілі у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, звернулися до суду з заявами щодо розгляду справи у їхню відсутність, в якій зазначили, що матеріальних претензій до обвинуваченого не мають, просять призначити йому несуворе покарання.

Крім допиту обвинуваченого ОСОБА_4 , за згодою учасників провадження інші докази у судовому засіданні не досліджувалися, оскільки учасниками провадження було визнано їх дослідження недоцільним. З реєстрів матеріалів досудового розслідування вбачається, що в ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а тому визнання обвинуваченим своєї вини, на думку суду, є цілком виправданим.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 фактично визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю, та не оспорював фактичних обставин провадження, і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, сумніви щодо добровільності його позиції відсутні, роз`яснивши про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, з урахуванням думки сторін, визнав недоцільним дослідження стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, обмежився допитом обвинуваченого.

Умисні дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України, що кваліфікується за ознаками, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке належить до категорії нетяжких злочинів, що вчинене з необережної форми вини, особу обвинуваченого, який раніше судимий, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена, вчинив кримінальне правопорушення не відбувши призначеного покарання за попереднім вироком, під наглядом у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, заподіяну потерпілим шкоду відшкодував у повному обсязі.

Потерпілі просять призначити не суворе покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, є вчинення злочину особою та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

З урахуванням всіх обставин справи, даних про особу обвинуваченого, враховуючи, думку прокурора та потерпілих, керуючись принципами справедливості, співмірності й індивідуалізації, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому основне покарання у вигляді арешту. Призначення такого покарання на думку суду, буде адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу обвинуваченого. Підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України, суд не вбачає. Крім того, до призначеного покарання на підставі ст.71 КК України слід частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком суду.

Цивільний позов потерпілими не заявлявся.

Долю речових доказів необхідно вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді на автомобіль ЗАЗ TF698K, реєстраційний номер НОМЕР_2 підлягає скасуванню.

Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд не вбачає, строк призначеного покарання слід рахувати з дня фактичного затримання ОСОБА_4 на виконання вироку суду.

Керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, та призначити покарання у вигляді трьох місяців арешту з позбавленням права керування транспортними засобами строком на два роки.

На підставі ст. 71 за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутого покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.05.2021 року у вигляді одного місяця арешту та додаткового покарання у вигляді одного року позбавленням права керування транспортними засобами остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді чотирьох місяців арешту з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Строк відбуття основного покарання слід рахувати з моменту затримання ОСОБА_4 на виконання цього вироку. Строк додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами слід рахувати з моменту відбуття основного покарання.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_8 від 27 січня 2023 року, Справа № 334/616/23, Провадження № 1-кс/334/266/23 на автомобіль "ЗАЗ TF698K", реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_9 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Речові докази: автомобіль "ЗАЗ TF698K", реєстраційний номер НОМЕР_2 повернути власнику ОСОБА_9 .

Вирок суду може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та надіслати потерпілому.

Суддя : ОСОБА_1