Провадження №11-кп/801/1387/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі :

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Вінниці в залі судових засідань апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 05.12.2023 року, якою продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, -

встановив:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.12.2023 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд послався на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, буде мати можливість переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні, а також перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, тобто наявні ризики, передбачені п. п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, офіційно непрацевлаштований, раніше судимий, відсутні соціальні зв`язки, що мали б стримуючий позитивний вплив на його поведінку, інкриміновані йому злочини вчинено під час перебування в установі попереднього ув`язнення. З метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_7 переховувався від органів досудового розслідування, в зв`язку з чим був оголошений у розшук.

Суд не вбачає підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що є недостатніми для запобіганню ризикам та виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків, і вважає за необхідне продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з можливістю внесення раніше визначеної застави, що становить 80 розмірів прожиткового мінімуму доходів громадян, тобто 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) грн.

В апеляційній скарзі захисника ОСОБА_8 ставиться питання про скасування ухвали суду та відмовленні у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 . Просить обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби за місцем його реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

Вимоги обґрунтовує тим, що на час постановлення 05.12.2023 року судом ухвали про продовження щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи особу останнього, стороною обвинувачення не представлено суду достатніх доказів про наявність умислу на вчинення ОСОБА_7 , саме вказаного кримінального правопорушення. Сама по собі тяжкість злочину, у якому підозрюється особа, не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту. Наявність вказаних у клопотанні прокурора ризиків не доведена прокурором в судовому засіданні.

На даний час відпали будь-які ризики, зазначені в ч. 1 ст. 177 КПК України. ОСОБА_7 не має наміру переховуватись від суду, позбавлений можливості знищити, сховати або спотворити будь-які з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як всі речові докази, які мають суттєве значення для справи, були вилучені та знаходяться у сторони обвинувачення.

ОСОБА_7 має постійне місце проживання, за цією ж адресою мешкають і його батьки, до затримання працював за цивільно-правовими угодами. Батьки ОСОБА_7 є пенсіонерами та потребують матеріальної підтримки з боку сина.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 .

Обвинувачений ОСОБА_7 та адвокат ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу останнього та наполягали на її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового засідання; перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню - не підлягає.

Як убачається з матеріалів провадження ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України, тобто, у вчиненні особливо тяжкого та тяжкого злочинів, за вчинення яких передбачене основне покарання у виді тривалого строку позбавлення волі, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винним за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, перебуваючи на волі може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Колегія суддів вважає, що продовження строку тримання під вартою виконано у відповідності до вимог ст.ст.184,199 КПК України та містить суть обвинувачення, обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України:

- наявність обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України;

- існують ризики, що перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватися від суду, впливати на свідків, тому зміна запобіжного заходу на більш м`який не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого;

- колегія суддів не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, оскільки відсутність міцних соціальних зв`язків, стабільного доходу свідчить про те, що інший запобіжний захід не забезпечить належної поведінки обвинуваченого;

- також ОСОБА_7 вже переховувався від органів досудового розслідування, в зв`язку з чим був оголошений у розшук.

Суд апеляційної інстанції вважає, що обставини, на які посилається сторона захисту, не є тими безумовними підставами, які слугують підставами для зміни запобіжного заходу, не спростовують ризиків, наведених прокурором у клопотанні, які вважав доведеними суд.

З висновками суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, оскільки сукупність встановлених судом та перевірених під час апеляційного розгляду обставин вказує на доцільність продовження раніше застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не зможе запобігти існуючим ризикам.

За таких обставин, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є саме таким запобіжним заходом, який буде достатнім стримуючим засобом, що здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 та запобігти ризикам, доведеним прокурором.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Суд апеляційної інстанції вважає, що, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Крім того, судом першої інстанції не завершено судовий розгляд кримінального провадження, обвинувачений та свідки на даний час судом не допитані, а тому строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 вірно продовжено за наявності ризиків, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

На підставі ви кладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 05.12.2023 року, якою задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою ще на 60 днів до 02 лютого 2024 року включно, з можливістю внесення раніше визначеної застави, що становить 80 розмірів прожиткового мінімуму доходів громадян, тобто 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) грн., - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4