Провадження 1-кп/193/123/23
У Х В А Л А

іменем України

22 листопада 2023 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представників потерпілої ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно обвинуваченого:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Володимирівка Софіївського району Дніпропетровської області, громадянина України, працюючого офіційно механізатором СФГ «Юміс», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно вимог ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимостей, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

31.08.2023 до Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000117 від 28.01.2023 відносно ОСОБА_7 про його обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування цього клопотання прокурор вказав, що 22.09.2023 Софіївським районним судом Дніпропетровської області частково задоволено клопотання прокурора, продовжено строк тримання під вартою строком до 21.11.2023 із визначенням застави у сумі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (134 200 грн). Заставодавець вніс відповідний заставу за обвинуваченого, тому останнього було звільнено з-під варти 27.09.2023.

Посилаючись на те, що як і строк дії запобіжного заходу у вигляді застави, так і строк дії обов`язків, які у відповідності до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України, поклав на обвинуваченого суд у разі внесення застави, сплили 21.11.2023, а ризики, які слугували підставою для обрання такого запобіжного заходу не відпали та не змінились, застосування будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу унеможливить забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, прокурор просив задовольнити відповідне клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Захисники просили відмовити в задоволенні цього клопотання прокурора та обрати обвинуваченому більш м`який запобіжний захід, пояснивши, що обвинувачений має сталі соціальні зв`язки і раніше обраний до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді заствави він не порушував.

Потерпіла та її представники у судовому засіданні підтримали думку прокурора щодо необхідності обрання відповідного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 .

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши наявні матеріали справи суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що Дніпровський апеляційний суду своєю ухвалою від 30.08.2023 обрав відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25 вересня 2023 року.

За ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 22.09.2023 продовжено строк тримання під вартою до 21.11.2023 та визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 134 200 грн. При цьому у разі внесення застави також, визначені процесуальні обов`язки згідно п.п. 2-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

27 вересня 2023 року ОСОБА_7 було звільнено з-під варти у зв`язку з внесенням заставодавцем необхідної суми застави на депозитний рахунок Софіївського районного суду Дніпропетровської області.

Згідно з частиною 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1-5 частини 1 цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частини 1 статті 182 КПК України застава є одним із запобіжних заходів, який полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (а саме постановою КМУ від 11.01.2012 №15) з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

За частиною 6 статті 182 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

За частиною 11 статті 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

За статтею 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Виходячи із системного аналізу таких норм КПК, граничний строк дії запобіжного заходу у вигляді застави не встановлений, а тому такий захід діє до його зміни чи скасування на підставах та в порядку, передбачених КПК. При цьому припинення дії обов`язків, покладених ухвалою на підозрюваного, обвинуваченого, жодним чином не впливає на дію самого запобіжного заходу, про що свідчить положення частини 7 статті 194 КПК України, відповідно до якого після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Суд також зазначає, що окрім обов`язків, які можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого ухвалою слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу відповідно до статті 194 КПК України, існують безстрокові процесуальні обов`язки підозрюваного, обвинуваченого, покладені на нього відповідно до частини 7 статті 42 КПК України, в тому числі обов`язок прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб. Забезпечення виконання такого обов`язку обвинуваченого також є метою запобіжного заходу у виді застави.

Такий висновок випливає із законодавчого формулювання частини 8 статті 182 КПК України, за якою якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. Крім того, відповідно до цієї норми закону заставою забезпечується не тільки виконання обов`язків підозрюваним, обвинуваченим, а ще і обов`язки заставодавця щодо забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом.

Ухвала суду від 22.09.2023, якою продовжено обвинуваченому строк тримання під вартою з правом внесення застави, ніким не оскаржувалася і набрала законної сили. Заставодавцем обвинуваченого внесена відповідна сума застави, тому останнього звільнено з-під варти.

З огляду на викладене, суд вважає, що немає підстав для задоволення клопотання прокурора про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_7 застави, оскільки щодо останнього є чинним раніше обраний аналогічний запобіжний захід, який діє до його зміни чи скасування у встановленому КПК порядку.

Навіть якщо вважати це клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу шляхом збільшення розміру застави з 50 до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, то воно теж не підлягає задоволенню з огляду на те, що за змістом положень ч. 8, 10 ст. 182 КПК України питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі може виникати лише у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки. У цьому разі застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Між тим, з 27.09.2023, коли ОСОБА_7 звільнивися під заставу, і до цього часу, названий обвинувачений не порушував жодних із покладених на нього обов`язків. Зокрема завжди з`являвся на виклик до суду (26.10.2023 та 22.11.2023), місце свого проживання та роботи не з мінював. Жодних відомостей, що обвинувачений відлучався з села Володимирівка Криворізького району Дніпропетровської область без дозволу прокурора або суду чи спілкувався з потерпілою, свідками та експертами у цьому кримінальному провадженні, сторона обвинувачення суду не надала.

Однак, як вже зазначалося вище, що хоча в частині застосованого запобіжного заходу у вигляді застави ухвала суду від 22.09.2023 продовжує діяти, проте процесуальні обов`язки, які були покладені на обвинуваченого відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України за цією ухвалою припинили свою дію 21.11.2023, а тому суд, з огляду на існування ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вважає за необхідне наново визначити для ОСОБА_7 ті самі ж самі обов`язки строком на 60 діб.

Керуючись ст. 176-178, 182, 194, 331, 371, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Клопотання прокурора у частині застосування запобіжного заходу у вигляді застави, - залишити без задоволення.

Клопотання прокурора у частині визначення процесуальних обов`язків, - задовольнити повністю.

На час дії чинного запобіжного заходу у вигляді застави, визначеної за ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2023 року, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 діб виконувати такі обов`язки, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися з села Володимирівка Криворізького району Дніпропетровської область без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілою, свідками та експертами у кримінальному провадженні.

Строк дії обов`язків, покладених судом визначити до 21 січня 2024 року.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Роз`яснити обвинуваченому, що обов`язок прибувати за викликом до суду у нього залишається навіть і тоді, коли строк дії цієї ухвали (строк дії вищевказаних обов`язків) закінчився, інакше застава звертається в дохід держави, а до обвинуваченого може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

У зв`язку з неявкою усіх учасників судового провадження, фіксація оголошення повного тексту цієї ухвали 09.11.2023 звукозаписувальними технічними пристроями не здійснювалася.

Суддя ОСОБА_1