печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2023 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: не з`явився,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.04.2019 року за № 0000182 від 08.02.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 425 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із позбавленням права на відчуження, розпорядження майном.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що Третім слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві за процесуального керівництва Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000182 від 08.02.2023 за підозрою:

ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України;

ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України;

ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України;

ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, ОСОБА_4 обіймаючи посаду старшого інструктора навчального відділу підготовки фахівців інженерної служби Навчально-бойового центру підготовки до спеціальних дій Міжнародного центру та виконуючи обов`язки командира групи розмінування Міжнародного центру, будучи службовою особою, в порушення вимог ст.ст. 11, 16, 28, 49, 58, 59, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Закону України «Про Національну гвардію України», постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам, постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», Порядку підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, під час безпосереднього перебування в районах ведення воєнних (бойових) дій та Інструкції з виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України, що затверджені наказом командувача Національної гвардії України від 29.03.2022 № 89, функціональних обов`язків, в невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, перебуваючи за місцем дислокації Міжнародного центру, за адресою: АДРЕСА_1 , будучи службовою особою, зловживаючи службовим становище, діючи умисно, з єдиним умислом, всупереч інтересам служби, з метою одержання ним та військовослужбовцями Міжнародного центру неправомірної вигоди у вигляді додаткової грошової винагороди за участь у бойових діях та заходах, будучи обізнаним, що Київська область не є районом ведення воєнних (бойових дій), а виконання військовослужбовцями групи розмінування завдань на території Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» не підтверджує їх безпосередньої участі у бойових діях та заходах, подав на ім`я начальника Міжнародного центру рапорт від 03.12.2022 щодо виконання ним в період часу з 24.11.2022 по 30.11.2022, військовослужбовцями ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в період часу з 01.11.2022 по 23.11.2022, військовослужбовцем ОСОБА_10 в період часу з 01.11.2022 по 09.11.2022, військовослужбовцем ОСОБА_11 в період часу з 09.11.2022 по 30.11.2022, завдань з розмінювання та робіт з улаштування, нарощування, утримання інженерних загороджень на території Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль».

В подальшому на підставі рапорту ОСОБА_4 від 03.12.2022, він та військовослужбовці ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 були безпідставно включені до наказу начальника Міжнародного центру від 13.12.2022 № 749 «Про виплату додаткових винагород» за безпосередню участь у бойових діях та заходах за листопад 2022 року та останнім безпідставно здійснено нарахування та виплату збільшеної додаткової винагороди за участь у бойових діях та заходах, чим нанесено матеріальної шкоди (збитків) Державному бюджету України, на загальну суму 247 333,3 грн.

Крім того, продовжуючи свою злочину діяльність, в невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем дислокації Міжнародного центру, за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Старе, вул. Загатка, 65, будучи службовою особою, зловживаючи службовим становище, діючи умисно, з єдиним умислом, всупереч інтересам служби, з метою одержання ним та військовослужбовцями Міжнародного центру неправомірної вигоди у виді додаткової грошової винагороди за участь у бойових діях та заходах, будучи обізнаним, що Київська область не є районом ведення воєнних (бойових дій), а виконання військовослужбовцями групи розмінування завдань на території Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» не підтверджує їх безпосередньої участі у бойових діях та заходах, подав на ім`я начальника Міжнародного центру рапорт від 28.12.2022 щодо виконання ним та військовослужбовцем ОСОБА_11 в період часу з 01.12.2022 по 28.12.2022, завдань з розмінювання та робіт з улаштування, нарощування, утримання інженерних загороджень на території Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль».

В подальшому на підставі рапорту ОСОБА_4 від 28.12.2022, він та військовослужбовець ОСОБА_11 були безпідставно включені до наказу начальника Міжнародного центру від 10.01.2023 № 21 «Про виплату додаткових винагород» за безпосередню участь у бойових діях та заходах за грудень 2022 року та останнім безпідставно здійснено нарахування та виплату збільшеної додаткової винагороди за участь у бойових діях та заходах, чим нанесено матеріальної шкоди (збитків) Державному бюджету України, на загальну суму 124 193,55 грн.

Загальна сума матеріальної шкоди (збитків) завданих Державному бюджету України внаслідок неправомірних дій ОСОБА_4 становить 371 526,85 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе чи іншої фізичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України

03.08.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Прокурор вказує, що з метою забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваного ОСОБА_4 виникла необхідність у накладенні арешту на майно останнього.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

З метою забезпечення арешту майна, яке не має статусу тимчасово вилученого, та з метою забезпечення арешту майна, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання розглядається без повідомлення власника майна.

В судове засідання прокурор не з`явився, про день, час, місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, в якій підтримав вимоги клопотання з викладених у ньому підстав, просив їх задовольнити.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що Третім слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві за процесуального керівництва Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000182 від 08.02.2023 за підозрою, зокрема, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження, 03.08.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 12.09.2023 № 346118044 Сорокіну на праві власності належить:

-1/3 частка квартири за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 13102656;

-квартира за адресою АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 38124448.

Як визначено у ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. Санкцією ч. 2 ст. 364 КК України не передбачена конфіскація майна, як вид покарання. Таким чином, правові підстави для накладення арешту на майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання відсутні.

Згідно ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Беручи до уваги зазначені вище обставини у їх сукупності, слідчий суддя не вбачає законних підстав для задоволення клопотання прокурора про арешт майна.

За таких обставин, клопотання прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.04.2019 року за № 0000182 від 08.02.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 425 КК України, є необґрунтованим та в його задоволенні слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 170, 172, 173, 174, 309, 372, 392, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.04.2019 року за № 0000182 від 08.02.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 425 КК України, - відмовити.

Ухвала про арешт майна може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1