КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29 листопада 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерськогорайонного суду міста Києва від 29.11.2023 задоволено клопотання слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , та продовжено підозрюваному ОСОБА_7 строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, на 60 діб, тобто до 27.01.2024 включно.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту, або особисто зобов`язання, або визначити йому розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у мінімально можливому розмірі.

У апеляційній скарзі захисник вказував на те, що у клопотанні слідчого не зазначено та не обґрунтовано обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

_____________________________________________________________________________

Справа № 757/54621/23-к Слідчий суддя - ОСОБА_10

Апеляційне провадження № 11-сс/824/158/2024 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

Стороною обвинувачення не доведено наявності ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Так, обмеження мотивів застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише тяжкістю інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, на думку апелянта, є порушенням принципів національного законодавства та практики Європейського суду з прав людини.

Жодні інші відомості або докази на підтвердження існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, відсутні.

ОСОБА_7 під час проведення обшуків та складання протоколу затримання не чинив опору представникам влади.

Також органом досудового розслідування не надано доказів на підтвердження можливості підозрюваного незаконно вливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, зокрема відсутні пояснення, скарги свідків та інших учасників кримінального провадження, які б підтверджували, що ОСОБА_7 під час здійснення досудового розслідування шляхом погроз, вмовлянь або будь-яким іншим шляхом примушує свідків давати показання на його користь чи змінювати раніше надані показанні.

ОСОБА_7 з моменту початку досудового розслідування жодним чином не намагався знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, не перешкоджав встановленню істини у справі, не переховувався та не переховується від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, обґрунтування наявності ризику вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, на переконання захисника, є безпідставними, оскільки ОСОБА_7 раніше не судимий.

Апелянт звертав увагу на те, що ОСОБА_7 є особою молодого віку, раніше не судимий, не перебував і не перебуває на обліку в психоневрологічному диспансері чи під наглядом лікаря-нарколога, має постійне місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за яким позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки, а саме мешкає разом з батьками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та неповнолітнім братом ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у Криворізькому національному університеті за кошти державного бюджету, є студентом групи ГР-20-1ск, позитивно характеризується за колишнім місцем навчання у КЗШ №112 та має численні нагороди за спортивні досягнення.

Таким чином, дані про особу підозрюваного спростовують твердження сторони обвинувачення про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Органом досудового розслідування не доведено наявності обставин, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України, а тому слідчий суддя безпідставно не визначив підозрювану ОСОБА_7 розмір застави.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 в режимі відеоконференцзв`язку з Державною установою «Київський слідчий ізолятор» та його захисника ОСОБА_6 , який приймав участь в режимі відеоконференцзв`язку, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000035 від 11.01.2022 за підозрою ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_21 , ОСОБА_22 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_7 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_43 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_44 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_45 , ОСОБА_46 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_47 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_48 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України.

Згідно долучених до клопотання матеріалів, зокрема даних протоколу затримання від 27.02.2023, цього ж дня о 04 год. 43 хв. затримано ОСОБА_7 згідно п. 4 ч. 1 ст. 208 та п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

27.02.2023 о 04 год. 41 хв. ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру в участі у злочинній організації, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 255 КК України, та у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту психотропних речовин, вчиненому у складі злочинної організації, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28.02.2023 відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 27.04.2023.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19.04.2023строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000035 від 11.01.2022 продовжено до дванадцяти місяців, тобто до 27.02.2024.

Ухвалами слідчих суддів Печерського районного суду міста Києва від 25.04.2023, 20.06.2023, 15.08.2023, 09.10.2023 строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 продовжено до 06.12.2023 включно.

20.09.2023 о 11 год. 27 хв. ОСОБА_7 вручено повідомлення про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри в участі у злочинній організації, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 255 КК України, а також у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту психотропних речовин, вчиненому організованою групою у складі злочинної організації, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України.

21.09.2023 за дорученням прокурора у кримінальному провадженні підозрюваному ОСОБА_7 повідомлено про завершення досудового розслідування та відповідно до вимог статей 283, 290 КПК України надання права на доступ до матеріалів досудового розслідування.

29.11.2023 слідчий Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із клопотанням від 23.11.2023, погодженим прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , в якому просив продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 на 60 днів, в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29.11.2023 задоволено клопотання слідчого та продовженопідозрюваному ОСОБА_7 строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, на 60 діб, тобто до 27.01.2024 включно.

З висновками слідчого судді, викладеними в оскаржуваній ухвалі, колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею належно дотримані.

Так, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, підтверджується на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 із інкримінованими йому кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, є обґрунтованою.

Слідчим суддею досліджено доводи клопотання слідчого щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання ОСОБА_7 під вартою станом, серед яких встановлено необхідність ознайомлення учасників кримінального провадження зі матеріалами досудового розслідування у порядку ст. 290 КПК України

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, особу підозрюваного, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, а також з огляду на характер та суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази і обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в сукупності із вищезазначеними обставинами, даними про конкретні обставини інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, та особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні слідчого.

При цьому, продовживши підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави, враховуючи фактичні обставини та кваліфікацію інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, зміст підозри та вимоги п.п. 4, 5 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу, оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які не зменшилися з часу застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти таким ризикам.

Даних, які б унеможливлювали подальше утримання ОСОБА_7 під вартою, матеріали судового провадження не містять та колегією суддів не встановлено.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про недоведеність наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є безпідставними, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Зважаючи на викладене, а також, враховуючи тяжкість, суспільну небезпеку та конкретні обставини інкримінованих підозрюваному злочинів, дані про особу ОСОБА_7 в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.

Оцінюючи наявність ризику незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, колегія суддів виходить із встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України порядку отримання показань від свідків у кримінальному провадженні на різних його етапах, та вважає, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків безпосередньо судом під час розгляду справи по суті.

Враховуючи конкретні обставини інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, не виключена ймовірність того, що останній у разі, якщо не буде обмежений у спілкуванні із свідками, яким відомі обставини вчинених злочинів, може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні, оскільки він існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Слідчий суддя також дійшов обґрунтованого висновку про продовження існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_49 , зокрема знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому, посилання апелянта на те, що ОСОБА_50 не вчиняв дій, спрямованих на переховування від слідства, не чинив опору під час проведення обшуку та складання протоколу затримання, та у справі відсутні відомості про спроби підозрюваного впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, самі по собі не забезпечують впевненості у подальшій належній процесуальній поведінці підозрюваного, у випадку застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу.

Наведені захисником відомості про особу підозрюваного, зокрема те, що він є особою молодого віку, раніше не судимий, не перебував і не перебуває на обліку в психоневрологічному диспансері чи під наглядом лікаря-нарколога, має постійне місце реєстрації та проживання, за яким позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки, є студентом, позитивно характеризується за колишнім місцем навчання та має численні нагороди за спортивні досягнення, не є достатньою підставою для застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу.

Ураховуючи конкретні обставини інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, рівень їх суспільної небезпеки, та дані про особу підозрюваного, колегія суддів вважає, що стороною захисту не надано належних даних на підтвердження зменшення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а тому слідчий суддя обґрунтовано продовжив підозрюваному винятковий запобіжний захід.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 . Підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного колегія суддів не вбачає.

Твердження апелянта про недоведеність існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі вказаний ризик не було покладено в обґрунтування рішення про застосування запобіжного заходу.

Оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 255 КК України, та у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, з правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, то слідчий суддя обґрунтовано не визначив йому розмір застави у кримінальному провадженні, а тому доводи апелянта у цій частині є безпідставними.

Крім того, згідно з вимогами ст. 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно наданих прокурором відомостей, 08.01.2024 обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні направлено до місцевого суду для розгляду по суті.

З урахуванням наведеного, із закінченням стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000035 припиняється і судовий контроль, що здійснюється на стадії досудового розслідування слідчим суддею, та питання про обґрунтованість, підставність, доцільність продовження тримання під вартою є предметом оцінки того суду, який розглядає кримінальне провадження по суті обвинувачення.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 199, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29 листопада 2023 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3