Справа № 136/550/23
провадження №1-кп/136/32/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2023 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду м. Липовець, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000004 від 03.01.2023 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рівне, Генічеського р-ну, Херсонської обл., що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області від 27.09.2022 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, працює робітником КП "Комунсервіс", з базовою середньою освітою, неодруженого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення прокурора ОСОБА_4 ,

з боку захисту обвинуваченого ОСОБА_3 ;

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи пасинком ОСОБА_5 та пов`язаний із останнім спільним побутом, проживаючи спільно за адресою АДРЕСА_1 та у відповідності до положень ст. 27 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» перебуваючи по теперішній час у Відділі поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області на профілактичному обліку як кривдник за вчинення ним домашнього насильства, на шлях виправлення не став та систематично продовжує вчиняти домашнє насильство відносно свого вітчима за наступних обставин. Так, ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, систематично, а саме - 21.02.2022, 22.02.2023, 23.02.2022 та 13.04.2022 вчиняв відносно свого вітчима акт психологічного домашнього насильства, що призвело до психологічних страждань, що підтверджено постановами Липовецького районного суд у справах про адміністративні правопорушення за №136/337/22 від 25.03.2022 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України, №136/385/22 від 11.04.2022 за ч.ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП України та №136/637/22 від 03.06.2022 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП України. Незважаючи на викладене та достеменно розуміючи наслідки своїх протиправних дій ОСОБА_3 продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на систематичне заподіяння психологічних страждань своєму вітчиму ОСОБА_6 , діючи умисно 27.12.2022 приблизно о 19 год. 45 хв. знову вчинив домашнє насильство відносно свого вітчима ОСОБА_7 , яке виразилось у систематичних словесних образах, погрозах, залякуваннях внаслідок чого у потерпілого виникли зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціально функціонуванню його як особистості і виникли внаслідок впливу певних обставин (систематичне вчинення насильства в сім`ї з боку його пасинка ОСОБА_3 , що у сукупності справляє деструктивний вплив на особистість потерпілого, психологічно його травмує та завдає останньому моральних страждань.

Такі умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ст. 126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав при обставинах вказаних в обвинувальному акті, які підтвердив суду, погодившись із кваліфікацією вчиненого ним діяння, розкаявшись у вчиненому.

ОСОБА_3 суду пояснив, що дійсно перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи, що перебуває на профілактичному обліку як кривдник за вчинення ним домашнього насильства, систематично вчиняв домашнє насильство відносно свого вітчима ОСОБА_7 , яке виразилось у систематичних словесних образах, погрозах, залякуваннях, але хоча й ОСОБА_3 погрожував ОСОБА_7 , але не застосовував фізичної сили щодо останнього.

Суд переконався, що показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції. Інші учасники судового провадження не оскаржують фактичних обставин кримінального провадження.

Крім того, судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, а тому не має сумніву в добровільності їх позиції, роз`яснивши, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Як визначено в ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. За змістом ст. 91 КПК України в кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення). Відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Згідно з положеннями ст. 92 КПК України в кримінальному провадженні обов`язок доказування покладено на прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засад змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення. Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ст. 94 КПК України).

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні доказами:

- витягом з ЄРДР №0000004 від 03.01.2023 відповідно до якого ОСОБА_3 будучи притягнутим до адміністративної відповідальності постановами Липовецького районного суд (провадження: №3/136/103/22; №3/136/120/22; №3/136/241/22 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП України, належних висновків для себе не зробив та 27.12.2022 приблизно о 20 год. 14 хв. знову вчинив, за місцем проживання, домашнє насильство відносно свого вітчима ОСОБА_7 ;

- рапортом інспектора-чергового ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про повідомлення на службу "102" ОСОБА_7 про те, що 27.12.2022 о 20 год. 14 хв. його син - ОСОБА_3 вчиняє нестерпні умови за місцем проживання. За результатом відпрацювання встановлено, що після прибуття працівників поліції на місце події, ОСОБА_3 , перебуваючи в п`яному вигляді вчинив домашнє насильство психологічного характеру;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 03.01.2023 до ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, з якого вбачається про надходження заяви від ОСОБА_7 , який вказував, що 27.12.2022 біля 20 год., за місцем проживання ОСОБА_3 словесно його ображав та висловлювався нецензурною лайкою чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру і була погроза вчинити бійку. За наслідком заяви відкрито кримінальне провадження за №0000004 від 03.01.2023, правова кваліфікація ст. 126-1 КК України;

- із копії постанови судді Липовецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 від 25.03.2022 у справі №136/337/22 вбачається, що 23.02.2022 о 17:30 год. ОСОБА_3 словесно ображав різними словами та висловлювався нецензурною лайкою до свого вітчима ОСОБА_8 . За вказані дії на ОСОБА_3 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 170,00 грн;

- із копії постанови судді Липовецького районного суду Вінницької області ОСОБА_9 від 11.04.2022 у справі №136/385/22 вбачається, що 21.02.2022 о 8:45 год. та 22.02.2022 о 01:57 год. ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ображав словами нецензурної лайки ОСОБА_8 . За вказані дії на ОСОБА_3 було накладено адмінстягнення у вигляді штрафу 225,00 грн.;

- із копії постанови судді Липовецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 від 03.06.2022 у справі №136/637/22 вбачається, що 13.04.2022 о 20:00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, словесно ображав різними словами та висловлювався нецензурною лайкою до свого вітчима ОСОБА_8 . За вказані дії на ОСОБА_3 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 340,00 грн, а також ОСОБА_3 було направлено до Липовецької міської ради на проходження програми для кривдників;

- із висновку експерта Вінницького відділення КНДІСЕ №363/23-21 від10.03.2023 за результатами проведення судової психологічної експертизи у кримінальному провадженні №0000004 встановлено, що употерпілого ОСОБА_7 наявні зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню його як особистості і виникли внаслідок впливу певних обставин (систематичне чинення насильства в сім`ї з боку його пасинка ОСОБА_3 . Ситуація, що досліджується у рамках кримінального провадження, є психотравмувальною для особи ОСОБА_7 і йому завдані моральні страждання. ОСОБА_7 спричинені моральні страждання за умов ситуації систематичного вчинення насильства в сім`ї з боку його пасинка ОСОБА_3 , що досліджуються у рамках кримінального провадження;

- показами потерпілого ОСОБА_7 , який під час судового розгляду, будучи допитаний в залі судового засідання пояснив суду, що ОСОБА_3 , в п`яному вигляді, систематично словесно його ображає, погрожує та залякує, тим самим, внаслідок такого постійного домашнього насильства психологічного характеру з боку ОСОБА_3 , дії останнього завдають психологічних страждань ОСОБА_7 .

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що зазначені докази є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку - достатніми для прийняття рішення про визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, раніше судимий за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області від 27.09.2022 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, працює, за місцем проживання характеризується як такий на якого скарг на порушення громадського порядку не надходило, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебував та не перебуває.

Суд, призначаючи ОСОБА_3 вид та міру покарання, виходить із встановленої ст. 50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, при цьому враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винуватого, обставин, що пом`якшують покарання та обставин, що обтяжують покарання, майнового стану обвинуваченого.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 .

Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів ОСОБА_3 .

Отже, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення й запобігання вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання передбачене санкцією частини статті, за якою інкриміновано його діяння у виді арешту на строк три місяці.

При визначенні остаточного покарання ОСОБА_3 підлягає застосуванню положення ст. 71 КК України, так як кримінальне правопорушення вчинено після постановлення попереднього вироку Баглійського районного суду м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області від 27.09.2022 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, яким ОСОБА_3 засуджено до покарання у виді 3 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Отже, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області від 27.09.2022 визначивши остаточно ОСОБА_3 покарання з перерахунку, відповідно до ст. 72 КК України (одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту) - три роки один місяць позбавлення волі.

За таких обставин призначене судом покарання сприятиме вихованню особи в дусі додержання законів України, тобто формування в нього звички законослухняної поведінки й не бажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази відсутні, а питання про долю процесуальних витрат суд вирішує відповідно до ст. 124 КПК України.

У кримінальному провадженні не застосовувались заходи забезпечення.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.126-1 КК України, ст.ст. 368, 374, 394, 395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області від 27.09.2022, визначивши остаточно ОСОБА_3 покарання з перерахунку, відповідно до ст. 72 КК України (одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту) - 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 13143 (тринадцять тисяч сто сорок три) грн 90 коп.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом 30-ти днів із дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення, а учаснику провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1