Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/555/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2023 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна

адвоката ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 жовтня 2023 року

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 жовтня 2023 року задоволено клопотання слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, у кримінальному провадженні №0003284, за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.1,2 ст.307 КК України про арешт майна та накладено арешт на майно, а саме: грошові кошти на загальну суму 37 871 гривень, мобільний телефон марки Xiaomi 11T, ІМЕ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , з сім-карткою: НОМЕР_3 , та мобільний телефон марки Xiaomi Redmi Note 8 Pro, ІМЕ-1: НОМЕР_4 , ІМЕІ-2: НОМЕР_5 , з сім-карткою: НОМЕР_6 , банківські картки «ПриватБанк» № НОМЕР_7 , «ПриватБанк» № НОМЕР_8 , «Пумб Банк» № НОМЕР_9 , «monobank | Universal Bank» № НОМЕР_10 із забороною користування та розпорядження.

В апеляційній скарзі власник майна ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині задоволення клопотання про накладення арешту на мобільний телефон марки Xiaomi Redmi Note 8 Pro, ІМЕ-1: НОМЕР_4 , ІМЕІ-2: НОМЕР_5 , з сім-карткою: НОМЕР_6 та грошові кошти в сумі 37 871 грн. та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволені клопотання про решт грошових котів та зазначеного телефону, мотивуючи тим, що ухвалу винесено з істотним порушенням норм матеріального та процесуального право, без належного дослідження доказів та обставин справи. Так, кошти в сумі 37 871 грн. це дохід від його підприємницької діяльності та його матері в магазині № 49 «Замки», який розташований на Європейському ринку. Суду надано відповідні письмові докази, які суд долучив до матеріалів справи, але як вбачається з ухвали, належну оцінку їм не дав. Що стосується мобільного телефону то він є робочим телефоном магазину № 49 «Замки», на якому встановлена програма РРО для здійснення підприємницької діяльності та здійснюються дзвінки лише клієнтами для замовлених тих чи інших видів товару. Вважає, що слідчим суддею було накладено арешт на його майно безпідставно, адже ні слідчий, ні суд не навели належних обґрунтувань накладення арешту на вищезазначене майно.

Заслухавши доповідь судді, в дебатах представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала подану апеляційну скаргу, думку прокурора про залишення ухвали суду без зміни, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

На думку колегії суддів, слідчим суддею дотримано вимог чинного законодавства в повному обсязі та обґрунтовано прийнято рішення про задоволення клопотання про арешт майна в повному обсязі.

Зі змісту ч.1 ст.170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норму закону.

З наданих апеляційному суду матеріалів, які були предметом дослідження слідчим суддею, вбачається, що у провадженні СВ Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській в області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0003284, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.11.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що мешканці міста Кропивницького на ім`я ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на території вказаного міста займаються незаконним зберіганням та збутом наркотичних засобів, та психотропних речовин. В ході досудового розслідування встановлено, що до зазначеного злочину імовірно причетні: ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 . Окрім того встановлено, що до збуту наркотичних засобів, та психотропних речовин в місті Кропивницькому причетні: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .

Задовольняючи дане клопотання, слідчий суддя виходив з наявності передбачених ст. 170 КПК України підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки останні відповідають критеріям ст. 98 КПК України, тому слідчий суддя з метою збереження речових доказів, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

Колегія суддів з таким висновком слідчого судді погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема з метою забезпечення збереження речових доказів.

За положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частина 1 ст. 98 КПК України регламентує, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Органом досудового розслідування у клопотанні про накладення арешту на майно зазначено, що метою застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна - є збереження речових доказів.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст.131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, вилучене в ході обшуку житла ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки Xiaomi 11T, ІМЕ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , з сім карткою: НОМЕР_3 , який упаковано до спец. пакету НПУ № INZ 2005307; мобільний телефон марки Xiaomi Redmi Note 8 Pro, ІМЕ-1: НОМЕР_4 , ІМЕІ-2: НОМЕР_5 , з сім карткою: НОМЕР_6 , який упаковано до спец. пакету НПУ № INZ 2005307; грошові кошти в сумі 29 431 гривень; грошові кошти в сумі 3050 гривень; грошові кошти в сумі 5 390 гривень. Окрім того, 10.10.2023 в ході проведення обшуку автомобіля Mitsubishi Outlander д.н.з НОМЕР_11 , чорного кольору, який перебував за адресою: м. Кропивницький, пров. Дніпровський, 37, за участю гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено: банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_7 ; банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_8 ; банківську картку «Пумб Банк» № НОМЕР_9 ; банківську картку «monobank | Universal Bank» № НОМЕР_10 ; банківській картки, з тих підстав, що вказане майно у встановленому законом порядку визнано речовими доказами у межах кримінального провадження №0003284 від 03.11.2022, та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Також колегія суддів вважає, що у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане майно може бути втрачене, знищене, використане, передане, відчужене чи зникнути.

Отже, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на вилучене майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Враховуючи всі обставини в їх сукупності, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що в даному конкретному випадку, накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, забезпечить справедливу рівновагу між суспільним інтересом та правомірною метою, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовують - арешт та метою, яку прагнуть досягти збереження речових доказів, оскільки існують обставини, які підтверджують, що їхнє незастосування може призвести до незворотних наслідків.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про те, що вилучений телефон та кошти у сумі 37 871 грн. не відповідає критеріям речових доказів, є безпідставними, оскільки встановлені органом досудового розслідування фактичні обставини кримінальних правопорушень у даному кримінальному провадженні, містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого припущення, що вилучений телефон та кошти містить відомості, які мають значення для встановлення обставини кримінального правопорушення, а отже відповідають ознакам речових доказів, зазначеним в ст. 98 КПК України, що згідно ч. 3 ст. 173 КПК України дає підстави для їх арешту як речових доказів з метою збереження.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчим суддею рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 172, 376 ч.2, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 жовтня 2023 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, у кримінальному провадженні №0003284, за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.1,2 ст.307 КК України про арешт майна без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: