справа № 361/8832/23
провадження № 1-кс/361/1600/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2023 року м. Бровари

Слідчий суддя Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Броварського РУП ГУНП в Київській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Згурівського відділу Броварської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно 6

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гремяче Новомосковського району Тульської області, громадянина України, українця, з середньо технічною освітою, не інваліда, працюючого електриком в ТОВ «Житло уют сервіс», на утриманні неповнолітніх дітей нема, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 121 КК України, у кримінальному провадженні № 0003526, відомості про яке 06.10.2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий слідчого відділу Броварського РУП ГУНП в Київській області ст. лейтенант поліції ОСОБА_6 , звернувся з клопотанням, погодженим із прокурором Згурівського відділу Броварської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0003526 від 06.10.2023 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Вказане клопотання мотивоване тим, що у провадженні слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003526, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.09.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що 05 жовтня 2023 року приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебував за адресою: АДРЕСА_2 , де розпивав спиртні напої разом із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У цей час у зв`язку із раптово виниклими неприязними відносинами та словесним конфліктом у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Цього ж дня, а саме 05 жовтня 2023 року приблизно о 20 годині 03 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , розуміючи протиправність своїх дій та передбачаючи їх наслідки, діючи умисно, взяв до рук ніж та опинившись відносно потерпілого навпроти на відстані витягнутої руки, наніс один удар ножом в область грудної клітки зліва та ще один удар в область шиї ОСОБА_8 , чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення грудної клітки зліва, пневмоторакс зліва, колотої рани шиї.

06.10.2023 ОСОБА_9 затримано у порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у нанесенні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, а саме у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами досудового розслідування, які отримані за результатами проведення процесуальних, слідчих (розшукових) дій, а саме:

-Протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого зафіксовано обстановку та вилучено змиви речовини бурого кольору та ніж зі слідами речовини бурого кольору;

-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який вказав, що 05.10.2023 близько 21 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_2 між ним та ОСОБА_4 спалахнув конфлікт, в ході якого ОСОБА_4 завдав йому тілесні ушкодження.

-Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який повідомив, що близько 21 години 00 хвилин, останній знаходився за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , а саме в своїй кімнаті. В цей час до ОСОБА_8 в кімнату зайшов ОСОБА_4 та між ними виник конфлікт в ході якого ОСОБА_4 наніс удар в область голови ОСОБА_8 та між ними зав`язалася бійка. Після того як бійка стихла, ОСОБА_8 пішов до ванної кімнати де виявив кров на своєму тілі та відчув різкий біль в грудній клітині.

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який повідомив, що 05.10.2023 він прийшов до свого знайомого ОСОБА_8 до місця його проживання а саме: АДРЕСА_2 . Зайшовши до квартири, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 направилися до кімнати ОСОБА_8 , де почали вживати спиртні напої. Близько 19 год. 30 хв. до кімнати зайшов ОСОБА_4 та між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 розпочався конфлікт в ході якого останні почали битися на ліжку. Після закінчення бійки ОСОБА_4 вийшов з кімнати, також з кімнати вийшов ОСОБА_8 , в цей момент ОСОБА_10 на підлозі помітив кров та в подальшому зрозумів, що кров походить від ОСОБА_11 . Зайшовши до ванної кімнати разом із ОСОБА_8 свідок ОСОБА_10 помітив на тілі останнього тілесні ушкодження а саме: рану на руці, шиї та спині, після чого відразу викликали швидку, а ОСОБА_4 в цей момент покинув квартиру у невідомому напрямку;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка пояснила, що разом із сином ОСОБА_8 та співмешканцем ОСОБА_4 проживають за адресою: АДРЕСА_2 . 05.10.2023 року приблизно о 18 годині її співмешканець ОСОБА_4 прийшов до їхнього місця мешкання. В момент коли ОСОБА_4 прийшов до місця їхнього спільного проживання, її син ОСОБА_8 знаходився вдома у своїй кімнаті разом зі своїм товаришем на ім`я ОСОБА_13 . ОСОБА_12 разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_4 сіли за стіл та почали вечеряти. Її син ОСОБА_14 в цей час перебував у своїй кімнаті та гучно слухав музику. ОСОБА_4 не сподобалось те, що музика гучно грає, та він направився до кімнати ОСОБА_8 для того, щоб зробити йому зауваження. ОСОБА_4 почав сварку із ОСОБА_8 . Зайшовши до кімнати ОСОБА_15 побачила бійку між її сином ОСОБА_14 та співмешканцем ОСОБА_16 . В момент бійки товариш її сина на ім`я ОСОБА_13 повідомив ОСОБА_17 , що ОСОБА_16 порізав її сина ОСОБА_14 та необхідно терміново викликати швидку допомогу, в цей момент ОСОБА_4 швидко зібрав свої речі та покинув місце їхнього проживання у невідомому напрямку;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який повідомив, що близько 20 год. 30 хв. доставлено на приймальне відділення швидкої допомоги громадянина ОСОБА_8 , із діагнозом проникаюча рана грудної клітки зліва. При огляді наявна колота рана грудної клітки зліва у 8 міжребер`ї по задній поверхні, легеня зліва не прослуховується, перкуторний тимпаніт, у ділянці шиї в районі четвертого шийного хребця на сантиметр правіше від остистого відростка колота рана. ОСОБА_8 надано невідкладну допомогу.

-Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 06.10.2023, а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого у останнього було вилучено особистий одяг на якому можуть міститися сліди злочину.

-

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , згідно ч. 2 ст. 177, ст. 194 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків.

Слідчий вважає, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може переховуватися від слідства та суду.

Про наявність даного ризику свідчить те, що ОСОБА_4 підозрюється вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та, усвідомлюючи міру покарання, яка йому загрожує у разі визнання його винним - від 5 до 8 років позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Про наявність ризику переховування також свідчить те, що відразу після вчинення злочину ОСОБА_4 зібрав свої особисті речі та зник у невідомому напрямку, сподіваючись уникнути покарання, при цьому не надавши жодної медичної допомоги потерпілому. Підозрюваного ОСОБА_4 було виявлено працівниками кримінальної поліції за допомогою вжитих оперативно-розшукових заходів у підвальному приміщенні одного із будинків міста Бровари, що підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 06.10.2023.

Підтвердженням даного ризику також є відсутність постійного власного місця проживання у підозрюваного ОСОБА_4 . За адресою АДРЕСА_2 , тобто за місцем вчинення злочину підозрюваний проживав разом з співмешканкою та її сином потерпілим ОСОБА_8 , іншого житла в місті Бровари він не має, натомість місцем його реєстрації є житло за адресою: АДРЕСА_1 , що свідчить про відсутність перешкод для залишення меж міста Бровари та Київської області та здійснення спроб ухилення від органів досудового розслідування та суду.

Таким чином, орган досудового розслідування, після повідомлення ОСОБА_4 про підозру, з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування з метою уникнення ним кримінальної відповідальності, вважає за необхідне застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував протии задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 . Вказував, що підозрюваний ОСОБА_4 є людиною похилого віку має незадовільний стан здоров`я, працює, тому просить застосувати до нього запобіжний захід у вигляді особистого забов`язання.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання.

Частиною 2 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003526, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.09.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що 05 жовтня 2023 року приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебував за адресою: АДРЕСА_2 , де розпивав спиртні напої разом із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У цей час у зв`язку із раптово виниклими неприязними відносинами та словесним конфліктом у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Цього ж дня, а саме 05 жовтня 2023 року приблизно о 20 годині 03 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , розуміючи протиправність своїх дій та передбачаючи їх наслідки, діючи умисно, взяв до рук ніж та опинившись відносно потерпілого навпроти на відстані витягнутої руки, наніс один удар ножем в область грудної клітки зліва та ще один удар в область шиї ОСОБА_8 , чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення грудної клітки зліва, пневмоторакс зліва, колотої рани шиї.

Як убачається з матеріалів клопотання 06.10.2023 ОСОБА_9 затримано у порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у нанесенні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, а саме у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами досудового розслідування, які отримані за результатами проведення процесуальних, слідчих (розшукових).

Не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

Отримані на даному етапі досудового розслідування відомості задокументовані у відповідний процесуальний спосіб, передбачений КПК України, і вказують на причетність підозрюваного ОСОБА_4 до вчинення зазначеного злочину, при цьому таке цілком узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Влох проти Польщі»).

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що додані до клопотання та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_4 підозра не може вважатись не обґрунтованою, а докази, надані органом досудового розслідування, є, на даний час, досить вагомими, щоб свідчити про причетність ОСОБА_4 до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Водночас, обов`язковою умовою для застосування запобіжного заходу має бути доведеність сукупності обставин, визначених ч. 1 ст. 194 КПК України, яка вимагає від прокурора довести не лише наявність обґрунтованої підозри, а надати докази на підтвердження підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, на які посилається слідчий у клопотанні та обґрунтувати недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні.

Слідчий суддя оцінює наявність ризику можливості переховування підозрюваного від суду, як цілком ймовірний, з огляду на додані до клопотання слідчого матеріали, при цьому враховуючи також тяжкість можливого покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у вчиненні якого він підозрюється, що може спонукати його до вчинення спроби ухилитися від суду.

Ризик переховування від правосуддя обумовлюється, серед іншого, можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім цього, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у своєму клопотанні, дають достатні підстави вважати, що існують ризик можливості переховуватися від суду.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Враховуючи конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до положення ст. 12 КК України, віднесені до категорії тяжких злочинів, слідчий суддя не знаходить підстав для обрання іншого, більш м`якого, запобіжного заходу.

Слід зауважити, що ч. 4 ст. 183 КПК України передбачає чіткий перелік випадків, коли слідчий суддя має право не визначати розмір застави, а саме: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи обсяг підозри у вчиненні тяжкого злочину, з огляду на високий ступінь встановлених ризиків, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування застави у даному випадку також не зможе забезпечити ефективного уникнення встановлених ризиків, у зв`язку з чим застава не застосовується.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та правильності кваліфікації її дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Отже, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , слідчим суддею враховується вагомість, зібраних під час досудового розслідування доказів, що поза розумним сумнівом свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 у його причетності до вчинення злочину, наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про достатність правових підстав для обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою.

Керуючись, ст. ст. 2, 7, 177, 178, 183, 193, 196, 372, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строком на 60 (шістдесят) днів, та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України в м. Київ. вул. Дегтярівська, 13.

Строк тримання під вартою рахувати з 16 години 00 хвилин 07 жовтня 2023 року.

Строк дії ухвали до 16 години 00 хвилин 29 листопада 2023 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору та направити до органу місця попереднього ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено 09.10.2023 року

Слідчий суддя ОСОБА_1

Дата ухвалення рішення 07.10.2023

Оприлюднено 09.10.2023