Провадження № 1-в/127/645/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 був засуджений вироком Краматорського міського суду Донецької області від 24.07.2020 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі. Спочатку ОСОБА_6 відбував покарання у ДУ «Селидівська ВК (№82)», де був працевлаштований та за час відбування покарання 4 рази заохочувався адміністрацією установи, стягнень не мав. Разом з тим, у зв`язку з бойовими діями, 15.04.2022 року його було евакуйовано до ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)». За час відбування покарання у ДУ «ВВК (№86)» ОСОБА_6 характеризується позитивно, офіційно працевлаштований, двічі заохочувався адміністрацією установи, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Крім того, ОСОБА_6 дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, до роботи ставиться сумлінно та добросовісно. ОСОБА_6 бере участь у роботах з благоустрою приміщень та території установи, підвищив загальноосвітній рівень, відвідує заходи виховного впливу, приймає участь у диференційній програмі підготовки до звільнення, підтримує соціальні зв`язки з рідними, режим утримання під час відбування покарання не порушував. На підставі вказаного, просив застосувати до нього ст. 81 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував щодо задоволення клопотання. Вказав на особу засудженого ОСОБА_6 , який 7 разів притягувався до кримінальної відповідальності, раніше до останнього застосовувались заохочувальні кримінально-правові норми, а саме звільнення від відбування покарання з іспитовим строком та умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі, разом з тим, останній продовжив вчиняти кримінальні правопорушення за що в подальшому і був засуджений. Крім того, просив врахувати, що при застосуванні ст. 81 КК України, суд повинен оцінити поведінку засудженого протягом усього строку відбування покарання. Засуджений відбуває покарання у ДУ «ВВК (№86)» з 15.04.2022 року, разом з тим, лише з травня 2023 року працевлаштувався на роботу. Крім цього, просив врахувати висновок щодо ступеня виправлення засудженого, згідно якого ОСОБА_6 не довів своє виправлення у зв`язку з чим, установою прийнято рішення про недоцільність застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення. На підставі вказаного, вважав клопотання передчасним, оскільки вказані обставини свідчать, що засуджений ОСОБА_6 лише стає на шлях виправлення.

В судовому засіданні представник ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки відповідно до висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_6 не довів своє виправлення, у зв`язку з чим рішенням комісії установи засудженому ОСОБА_6 було відмовлено в умовно-достроковому звільненні, як особі, яка на даний час не довела свого виправлення.

Захисник ОСОБА_4 просив врахувати, що ОСОБА_6 за час відбування покарання характеризується виключно позитивно, на даний час працевлаштований, має 6 заохочень, дисциплінарні стягнення до останнього не застосовувались. Крім того, ОСОБА_6 підтримує соціальні зв`язки з рідними. На підставі вказаного, просив задовольнити клопотання засудженого.

Згідно заяви засудженого ОСОБА_6 , він просив розглянути клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання без його участі.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та особову справу засудженого, дійшов висновку про недоцільність застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання щодо ОСОБА_6 з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

З особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_6 засуджений вироком Краматорського міського суду Донецької області від 24.07.2020 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 5 ст. 72 КК України на 4 роки позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання зараховано строк затримання та попереднього ув`язнення, а саме з 29.10.2019 року по 04.11.2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Початок строку відбування покарання 04.01.2021 року.

Таким чином, на момент звернення із клопотанням ОСОБА_6 відбув визначений ч. 3 ст. 81 КК України строк покарання та за вказаним критерієм може бути звільнений від відбування покарання умовно-достроково.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Таким чином, умовно-дострокове звільнення від покарання може бути застосоване за наявності двох умов: відбуття засудженим ОСОБА_6 не менше 2/3 строку покарання та доведення останнім свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. При цьому, для встановлення виправлення засудженого враховується поведінка останнього протягом усього періоду відбування покарання.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 27.11.2023 року ОСОБА_6 відбув 2/3 строку призначеного покарання. Таким чином, перша умова для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого наявна і виникла вона незалежно від волі особи, а в результаті перебування ОСОБА_6 в установі виконання покарання на підставі вироку суду.

Разом з тим, на переконання суду відсутня інша умова для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого, а саме доведення засудженим ОСОБА_6 сумлінною поведінкою і ставленням до праці свого виправлення.

При вирішенні питання щодо можливості застосування ст. 81 КК України, суд повинен враховувати дані про його поведінку в цілому та ставленню до праці за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду клопотання.

З довідки про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень по особовій справі засудженого ОСОБА_6 та витягу з наказу від 09.10.2023 року вбачається, що в період відбування покарання у ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» останній 2 рази заохочувався адміністрацією установи. У період відбування покарання у ДУ «Селидівська ВК (№82)» заохочувався 4 рази. Дисциплінарних стягнень не має.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Однією із головних умов для застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Так, з матеріалів особової справи встановлено, що ОСОБА_6 прибув до ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» 15.04.2022 року. Разом з тим, по прибуттю в установу у виробничій майстерні та роботах з господарського обслуговування установи працевлаштований не був за власним бажання, і лише з травня 2023 року був працевлаштованим різноробочим дільниці рубки дров.

З характеристики на засудженого ОСОБА_6 вбачається, що останній адміністрацією установи характеризується посередньо, залучений до програми диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення», однак активної участі в її реалізації не приймає. До підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійних технічних навичок не прагне. По відношенню до представників адміністрації поводиться ввічливо, з метою поблажливого ставлення до себе. Заходи виховного та режимно-профілактичного характеру відвідує та не завжди робить для себе належні висновки. Крім того, відносно засудженого встановлено середній ризик повторного вчинення кримінального правопорушення та середній ризик ймовірної небезпеки для суспільства.

У висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_6 із урахування аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-вихованої роботи зазначено, що засуджений не довів своє виправлення та не може бути представлений на умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Крім того, рішенням комісії установи (протокол №19 від 05.09.2023 року) засудженому ОСОБА_6 відмовлено у умовно-достроковому звільненні, як особі, що не довела своє виправлення.

Вищевказані обставини свідчать про те, що матеріали справи не мають достатніх даних, що засуджений ОСОБА_6 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, оскільки останній відбуває покарання у державній установі «Вінницька виправна колонія (№86)» з 15.04.2022 року, разом з тим, ОСОБА_6 не був працевлаштований за власним бажанням до травня 2023 року, після чого двічі заохочувався адміністрацією установи, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе застосування до засудженого умовно-дострокове звільнення. Крім того, за період відбування покарання має посередню характеристику, відповідно до висновку комісії установи не довів свого виправлення, у зв`язку з чим комісією установи засудженому відмовлено в умовно-достроковому звільненні, що свідчить про те, що засуджений лише стає на шлях виправлення.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_6 раніше неодноразово засуджувався за вчинення умисних кримінальних правопорушень, до останнього раніше застосовувались заохочувальні кримінально-правові заходи, а саме звільнення від відбування покарання з іспитовим строком та умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі, після чого ОСОБА_6 продовжував вчиняти нові кримінальні правопорушення, що в сукупності з даними про те, що відносно ОСОБА_6 встановлений середній рівень ризику повторного вчинення кримінального правопорушення, що може вказувати на можливе вчинення ним нового кримінального правопорушення після звільнення на вказаному етапі.

Таким чином, виходячи з того, що питання про можливість умовно-дострокового звільнення є правом, а не обов`язком суду, враховуючи сукупність вищенаведених даних у справі, суд не вбачає сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці засудженого, а відповідно і його виправлення, що зумовлює відмову в задоволені клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 395, 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а особою, яка утримується під вартою протягом того ж строку з дня вручення копії ухвали.

Суддя :