Справа № 551/1029/23
Провадження № 1-кп/551/115/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про застосування примусових заходів медичного характеру

16 жовтня 2023 року Шишацький районний суд Полтавської області в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

особи стосовно якої розглядається клопотання ОСОБА_5 ,

його законного представника ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с. Шишаки Полтавської області в рамках кримінального провадження № 0000834 від 06 липня 2023 року матеріали клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

в зв`язку з вчинення ним суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Близько 16-00 год. 06 липня 2023 року ОСОБА_5 , проходячи повз будинок № 2 по пров. Сільгосптехніки в с. Шишаки Миргородського району Полтавської області виявив автомобіль марки «ВАЗ 11174» д.н.з. « НОМЕР_1 », власником якого є ОСОБА_9 , а фактичним володільцем на підставі доручення від 05.05.2023 є ОСОБА_8 .

Скориставшись відсутністю власника автомобіля та інших осіб, ОСОБА_5 відчинив незамкнені двері вищевказаного автомобіля, проник всередину салону та використовуючи ключі, які знаходились в замку запалення, запустив двигун автомобіля і поїхав на ньому в напрямку м. Полтава, тобто зник з місця події, завдавши потерпілому ОСОБА_10 матеріальні збитки в сумі 110071,49 грн., що дорівнює вартості викраденого автомобіля.

Вчинення вищевказаного суспільно небезпечного діяння ОСОБА_5 в повній мірі підтверджується наступними доказами:

Показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який пояснив, що ОСОБА_5 знає близько 10 років, як місцевого мешканця та колишнього працівника таксі. Ще під час роботи в таксі у останнього почали проявлятись дивна поведінка в зв`язку з чим багато клієнтів відмовлялось з ним їздити.

В подальшому ОСОБА_5 перестав таксувати, а його поведінка лише погіршилась. Так близько року тому ОСОБА_5 викрав належний ОСОБА_8 «автомобіль ВАЗ 21099» з під будинку останнього та в подальшому автомобіль був виявлений в розбитому вигляд. Зважаючи на те, що батьки ОСОБА_5 відразу розрахувались за пошкоджений автомобіль, кримінальне провадження розпочато не було. Після цього ОСОБА_8 встановив у своєму дворі камери спостереження.

Через незначний проміжок часу мав місце факт викрадення ОСОБА_5 автомобіля «Део-Ланос» у місцевого мешканця ОСОБА_11 . Автомобіль також було повернуто власнику і кримінальне провадження не розпочиналось.

06.07.2023 потерплий залишив автомобіль ВАЗ «11174», яким він користується під своїм будинком, маючи намір відвести на ньому родину на річку. Двері автомобіля не були зачинені на центральний замок, а ключі від нього залишились в замку запалення. Коли він спустився на вулицю то виявив відсутність автомобіля. Один з сусідів вказав, що біля автомобіля «крутився» ОСОБА_12 . По записам з відеокамер він побачив, що дійсно ОСОБА_5 заволодів його автомобілем та повідомив про даний факт поліцію. В подальшому автомобіль було виявлено в смт. Диканька та повернуто потерпілому.

Вважає, що двічі став об`єктом протиправних дій з боку ОСОБА_5 в зв`язку з тим, що саме через двір у якому проживає потерплий пролягає найкоротший шлях від будинку ОСОБА_5 до магазину «Маркетопт», по якому останній проходить по кілька разів на день.

Вважає, що ОСОБА_5 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги та вважає, що його амбулаторне лікування не дасть ефективного результату.

Допитана в якості свідка ОСОБА_6 пояснила, що є матір`ю ОСОБА_5 та проживає разом з ним. Останній декілька років працював в таксі та має потяг до автомобілів. На протязі 2-х останніх років його психічний стан різко змінився та вже не може вважатись нормальним, однак жодного лікування її син не проходив та не перебуває на обліку у лікаря-психіатра.

Пояснила, що на початку липня 2023 року в вечірній час поверталась з річки та була зупинена працівниками поліції, які пояснили що ОСОБА_13 вкрав автомобіль, який належить ОСОБА_8 . В подальшому автомобіль був розшуканий в смт. Диканька, а Володимир виявлений в м. Полтаві.

Підтвердила показання потерпілого ОСОБА_8 проте, що син дійсно викрадав автомобіль у нього та інший автомобіль у ОСОБА_14 .

Крім показань потерпілого та свідка вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому суспільно-небезпечного діяння підтверджується наступними письмовими доказами:

- електронним рапортом чергового ВП № 3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про надходження на лінію 102 телефонного повідомлення від ОСОБА_8 про викрадення близько 16-00 год. 06.07.2023 його автомобіля, який знаходився біля будинку (а.с.22-23);

- письмовою заявою ОСОБА_8 про притягнення до відповідальності невідомої особи яка близько 16-05 год. 06.07.2023 викрала його автомобіль «ВАЗ 11174» д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.24);

- протоколом огляду місця події з додатками у вигляді фототаблиць від 06.07.2023 щодо огляду місця біля будинку потерпілого по АДРЕСА_2 біля якого знаходився викрадений автомобіль (а.с. 25-28);

- свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 згідно якого автомобіль «ВАЗ 11174» д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_9 (а.с.30)

- копією довіреності від 05.05.2023 якою ОСОБА_9 уповноважила користуватись та розпоряджатись її автомобілем «ВАЗ 11174» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_10 (батько потерпілого ) та ОСОБА_15 (дружина потерпілого) (а.с.29);

- протоколом огляду місця події з додатками у вигляді фототаблиць від 08.07.2023 яким зафіксовано процедуру огляду автомобіля «ВАЗ 11174» д.н.з. НОМЕР_1 , виявлено на ділянці автодороги «Опішня-Диканька-Полтава» (а.с.31-48);

- висновком судової автотоварознавчої експертизи № 1072 від 20.07.2023 згідно якого середня ринкова вартість автомобіля«ВАЗ 11174», 2009 року виготовлення станом на 06.07.2023 становила 110071,49 грн. (а.с. 51-60);

- іншими матеріалами справи в їх сукупності та взаємозв`язку.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 410 від 04.09.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на даний час страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії параноїдної з безперервним перебігом і страждав даних захворюванням в період часу, до якого відноситься інкриміноване протиправне діяння.

Вказане вище хронічне психічне захворювання позбавляло ОСОБА_5 здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними в період інкримінованих йму дій і позбавляє такої здатності в теперішній час.

За своїм психічним станом ОСОБА_5 потребує застосування примусових заходів медичного характеру (а.с. 68-72).

Роз`яснюючи свій експертний висновок експерт ОСОБА_16 пояснив суду, що за новими документами, які унормовують проведення судово-психіатричних експертиз у відповідних висновках експерти не зазначають вид примусового заходу медичного характеру, який підлягає застосуванню до особи. Однак в даному випадку вів вважає, що до ОСОБА_5 підлягає застосуванню такий захід, як його госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Допитаний судом в якості свідка лікар-психіатр КНП «Шишацька ЛПЛ» ОСОБА_17 пояснив суду, що ОСОБА_5 у нього на обліку не перебуває та не лікувався. Останнього він спостерігав близько 2-х місяців тому при проходження ним ВЛК та виявив у нього ознаки психічного захворювання. Вважає, що якби ОСОБА_5 вчасно розпочав лікування його психічний стан був би набагато кращим. Вважає, що за умови належного контролю за ОСОБА_5 його лікування та досягнення стану ремісії можливо в амбулаторному порядку під наглядом лікаря-психіатра.

В судовому засіданні ОСОБА_5 підтвердив свою причетність до вчинення інкримінованого йому суспільно-небезпечного діяння. Не заперечував проти задоволення клопотання та застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Захисник та законний представник вважали, що застосування заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відповідає інтересам ОСОБА_5 , який на момент вчинення суспільно небезпечних діянь не мав здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Таким чином, суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 вчинив суспільно-небезпечне діяння яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, а саме незаконного заволодіння транспортним засобом та потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ч.2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Вирішуючи питання про вид такого заходу судом враховано обставини вчинення суспільно небезпечного діяння, позицію експерта, думку сторін кримінального провадження, а також обставини, що характеризують особу ОСОБА_5 та умови його проживання.

Так, з показань потерпілого ОСОБА_8 та законного представника ОСОБА_6 слідує, що ОСОБА_5 має потяг до автомобілів та раніше вже допускав випадки заволодіння транспортними засобами які йому не належать, однак кримінальні провадження за даними фактами розпочаті не були.

Враховуючи вищевикладене та конкретні обставини вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому суспільно небезпечного діяння, суд вважає, що хоча ОСОБА_5 і не виказує агресивної поведінки до інших особі, він допускає вчинення дій по незаконному заволодінню транспортними засобами, які є джерелом підвищеної небезпеки, а отже керування ними особою, хворою на психічне захворювання створює великий ризик спричинення шкоди іншим учасникам дорожнього руху, в тому числі пішоходам.

При цьому суд враховує, що метою застосування примусових заходів медичного характеру відповідно до ст. 92 КК України є не лише обов`язкове лікування особи, а й запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Крім вищевикладеного на висновок суду впливає позиція потерпілого який наполягав на застосуванні примусового заходу у вигляді поміщення ОСОБА_5 до спеціального лікувального закладу, оскільки його неадекватна поведінка постійно лякає членів сім`ї потерпілого та інших осіб з числа місцевих мешканців.

Крім того суд враховує й поведінку членів сім`ї ОСОБА_18 , які здійснюють догляд за ним, однак на протязі близько 2-х років відколи у нього спостерігалось погіршення стану психічного здоров`я жодного разу не спромоглися звернутись з даної проблемою до лікаря-психіатра та отримати для ОСОБА_5 необхідне йому лікування.

Вищевказане ставить під сумнів той факт, що члени сім`ї ОСОБА_5 в разі призначення йому амбулаторного лікування зможуть забезпечити його систематичне проходження ним, а також в змозі запобігти вчиненню ОСОБА_5 нових суспільно небезпечних діянь

Таким чином врахувавши вищевказані обставини, характер та тяжкість захворювання ОСОБА_5 , характер та тяжкість вчиненого ним суспільно небезпечного діяння, ступень небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

На підставі п.1 ч.1 ст. 508 КПК України до набрання ухвалою законної сили суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді передання його на піклування матері ОСОБА_6 обов`язковим лікарським наглядом.

Завдана потерпілому ОСОБА_8 матеріальна шкода на суму 110071 грн. відшкодована шляхом повернення викраденого на стадії досудового розслідування.

Долю речових доказів у вигляді предметів протиправного посягання слід вирішити керуючись положеннями ст. 100 КПК України, а саме повернути.

Процесуальні витрати на суму 3823,68 грн. по залученню експерта у кримінальному провадженні слід віднести на рахунок держави в зв`язку з недієздатністю ОСОБА_5 .

Керуючись ч.2 ст.19, ст.ст. 92-94 КК України, ст.ст. 508, 512-513, 516 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у вигляді його госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

До набрання ухвалою законної сили застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді його передання на піклування матері ОСОБА_6 з обов`язковим лікарським наглядом.

Легковий автомобіль марки «ВАЗ 11174» д.н.з. « НОМЕР_1 », який переданий на зберігання володільцю ОСОБА_8 - вважати повернутим останньому.

Процесуальні витрати по залученню експерта у кримінальному провадженні в розмірі 3823,68 грн. віднести на рахунок державного бюджету.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 16 жовтня 2023 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1