Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/669/23
Ружинський районний суд Житомирської області
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
02 листопада 2023 року
Ружинський районний суд Житомирської області
в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового ОСОБА_2
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Ружині Житомирської області
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Березянка, Ружинської ОТГ, Бердичівського району, Житомирської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-
01 квітня 2023 близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_5 перебуваючи по АДРЕСА_2 , помітив на землі мобільний телефон марки «Huawei» моделі «Y6 2/32 Gb» в корпусі чорного кольору, який напередодні за невстановлених органом досудового розслідування обставин був втрачений потерпілим ОСОБА_4 .
В цей же день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки «Huawei» моделі «Y6 2/32 Gb» в корпусі чорного кольору, що належить ОСОБА_4 .
Реалізуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 в цей самий день, час та місці, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, в період дії воєнного стану, запровадженого на території України Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон марки «Huawei» моделі «Y6 2/32 Gb» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 2008 грн. 26 коп., чим завдав ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну суму 2008 грн. 26 коп.
В подальшому ОСОБА_5 , будучи усвідомленим кому належить вказаний мобільний телефон жодних дій, спрямованих на повернення викраденого майна власнику, не вчинив, місце вчинення злочину залишив та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.
Обвинувачений в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Пояснивши, що дійсно він 01 квітня 2023 близько 16 год. 00 хв. йшов по вулиці Вишневій в с. Березянка та помітив на землі мобільний телефон марки «Huawei» та поки ніхто не бачив забрав його собі щоб користуватись. Даний телефон був у нього декілька днів, поки його не вилучили працівники поліції. У вчиненому щиро розкаюється.
Показання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.
Потерпілий зазначив, що заподіяну шкоду йому відшкодовано. Просить суд обвинуваченого суворо не карати.
Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.
Оцінивши показання обвинуваченого, які він надавав вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомлений із правилами ст.ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обставинам, викладеним в обвинувальному акті, дослідивши матеріали, що характеризують обвинуваченого, суд приходить до висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом.
Кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України визначена вірно, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 , покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 згідно ст. 66 КК України є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 згідно ст.67 КК України, не встановлено.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином; його відношення до скоєного, дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, реєстрації, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, в силу ст.89 КК України не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання, не одружений, відсутність претензій від потерпілого, а тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі та звільнити його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Суд вважає, що виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 65 КК України саме така міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та не становитиме особистий надмірний тягар для особи.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, пов`язані із залученням експерта в сумі 956 грн. 00 коп. підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового слідства не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу також не надходило.
За таких обставин, з урахуванням викладеного, керуючись ст. 368-371, 373, 374, 376, 381, 382, 395 КПК України, суд,
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (Один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Відповідно до ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 протягом іспитового строку наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути із ОСОБА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, у сумі 956 грн. 00 коп.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до набранням вироком законної сили не обирати.
Речові докази по справі: мобільний телефон марки «Huawei» моделі «Y6 2/32 Gb» в корпусі чорного кольору, який знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів - передати потерпілому ОСОБА_4 .
Згідно ст.376 КПК Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Ружинський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.
Суддя ОСОБА_1 .