справа № 619/836/24
провадження № 1-кс/619/150/24
УХВАЛА

іменем України

05 лютого 2024 року м.Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області (на теперішній час ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області) від 17 червня 2020 року про закриття кримінального провадження,

в с т а н о в и в :

До Дергачівського районного суду Харківської області надійшла скарга ОСОБА_2 на постанову слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області (на теперішній час ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області) від 17 червня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000951 від 19.07.2019 та бездіяльність органу досудового розслідування.

Водночас, ОСОБА_2 подала клопотання, в якому порушує питання про поновлення строку звернення до суду зі скаргою. У скарзі як на підставу про поновлення строку ОСОБА_2 зазначила, що 25 січня 2024 року поштою вона отримала відповідь від СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області за № 1114 від 18.01.2024 року про можливість ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0000951 від 19.07.2019. З даної відповіді скаржниця дізналась, що вказане кримінальне провадження було закрито 17 червня 2020 року, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

26.01.2024 року вона ознайомилась з матеріалами кримінального провадження і в цей день отримала копію постанови про закриття кримінального провадження. Тому, наявні всі підстави просити суд поновити строк на оскарження постанови.

Судовому розгляду скарги передує процесуальна діяльність слідчого судді, метою якої є належна організація та ефективне проведення її розгляду. Ознайомившись зі скаргою та додатками до неї, слідчий суддя дійшов висновку, що скаргу належить повернути, з огляду на таке.

Статтею 7 КПК України серед основних засад кримінального провадження, передбачено забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, зміст якого розкривається у ст. 24 КПК.

Згідно з ч. 1 ст. 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Частиною 1 статті 304 КПК України встановлено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 КПК, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Правило дотримання десятиденного строку на оскарження до слідчого судді рішення слідчого має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Необхідно звернути увагу, що у рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. При цьому особа, яка бажає подати скаргу, має діяти сумлінно для того, що б ефективно реалізувати своє право. Тобто, окрім принципу правової визначеності, важливим також є і принцип добросовісності, як загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. У суб`єктивному значенні добросовісність може розглядатися як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків.

Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на оскарження рішення слідчого, прокурора, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Розглядаючи питання поважності пропуску строків звернення зі скаргою, слідчий суддя виходить з того, що поновлення пропущеного строку в даному випадку буде не лише порушенням принципу правової визначеності, а й принципу добросовісності, з огляду на таке.

Так, у скарзі зазначено, що 02 липня 2019 року ОСОБА_2 звернулась до Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області, в якій просила притягнути до відповідальності посадових осіб ТОВ «Завод «Березівські мінеральні води» за умисне невиконання рішення суду про поновлення її на роботі на посаді оператора з 13.06.2014 року. Органом досудового розслідування, у встановлений ч. 1 ст. 214 КПК України строк, відомості про вчинене щодо неї кримінального правопорушення до ЄРДР не були внесені, що змусило скаржницю звернутись зі скаргою на бездіяльність органу досудового розслідування до слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області. Лише на підставі ухвали суду, Дергачівським ВП ГУНП в Харківській області 19.07.2019 року відомості про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 382 КК України були внесені до ЄРДР.

17 червня 2020 року вказане кримінальне провадження було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

26 січня 2024 року, при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження, скаржниці стало відомо про закриття вказаного кримінального провадження. Єдиною підставою поновлення пропущення строку на оскарження постанови про закриття кримінального провадження зазначено, що слідчий на протязі більше трьох років не направляв на її адресу вказану постанову та не повідомляв заявницю про те, що ним прийняте остаточне рішення.

Із системного аналізу норм КПК слідує, що під поважними причинами пропуску звернення до суду слід розуміти лише ті обставини, які не залежали від волі особи і об`єктивно перешкоджали чи унеможливлювали своєчасне звернення особи до суду у встановлений КПК строк.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такий висновок узгоджується із позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 13.07.2017 по справі № 5-117кс(15)17.

Підстави пропуску строку на оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання скарги.

Оскаржувана постанова винесена 17 червня 2020 року. З часу її винесення пройшло більше 3 років і 7 місяців, протягом тривалого строку ОСОБА_2 не вживала заходів, щоб дізнатися про стан розгляду її заяви, а тому на переконання слідчого судді не довела поважність причин пропуску строку на звернення з цією скаргою. Приймаючи до уваги ці обставини, слід дійти висновку, що скаржницею пропущений строк на подання скарги.

Слідчий суддя виходить з того, що у правових відносинах та правовій дійсності повинна існувати певна стабільність, а строки оскарження рішень, дій та бездіяльності не повинні порушуватись. Порушення строків оскарження на 3 роки 7 місяців не є розумним, та спотворює саму суть інституту процесуальних строків. Водночас слід звернути увагу, що поновлення пропущеного строку є можливим, коли існували об`єктивні та непереборні обставини, які перешкоджали вчинити процесуальну дію у встановлений строк. Проте таких обставин не встановлено, і скаржницею не надано.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що у цій справі відсутні достатні правові підстави для поновлення строків і відсутнє обґрунтоване виправдання втручання у принцип юридичної визначеності, а натомість таке поновлення свідчитиме про його порушення.

Оскільки скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 304 КПК України, і слідчий суддя за заявою особи не знайшов підстав для його поновлення в порядку ст. 117 КПК України, то необхідно на підставі п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України повернути скаргу скаржниці.

Відповідність скарги іншим вимогам процесуального закону слідчим суддею не перевіряється, оскільки скарга підлягає поверненню.

Керуючись ст. ст. 117, 303, 304, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Відмовити скаржниці ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження постанову слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області (на теперішній час ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області) від 17 червня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000951 від 19.07.2019.

Копію ухвали разом зі скаргою та усіма додатками до неї невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1