№ провадження 1-кс/495/2679/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2023 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Білгород-Дністровському клопотання ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000474 від 06.11.2023 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

14 грудня 2023 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000474 від 06.11.2023 року, який було накладено відповідно до ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.11.2023.

Виклад обставин, зазначених у клопотанні.

Ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі 495/12062/23, 1-кс/495/2398/2023 від 06.11.2023 клопотання дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000474 від 04.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України задоволено та накладено арешт на тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 15.03.2023, видане ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я ОСОБА_3 , 1978 року народження; довідку військово-лікарської комісії №196 від 27.09.2023, видану ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я ОСОБА_3 , 1978 року народження.

Однак заявник наголошує, що накладення арешту обмежує його законні права та інтереси, зазначає що арешт накладено необґрунтовано. Окрім того, заявник зазначає, що органом досудового розслідування отримано відповідь ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якої зазначені документи отримано у встановленому законом порядку.

Окрім того, заявник зазначає, що 28.11.2023 дізнавачем СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000474 від 04.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, однак орагном досудового розслідування подальшу долю майна не вирішено.

На підставі викладеного, керуючись положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України заявник просив скасувати арешт, накладений на тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 15.03.2023, видане ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я ОСОБА_3 , 1978 року народження; довідку військово-лікарської комісії №196 від 27.09.2023, видану ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я ОСОБА_3 , 1978 року народження.

Позиції сторін.

В судове засідання власник майна не з`явився, надав заяву у якій просив клопотання розглядати за його відсутністю.

Прокурор в судове засідання не з`явився, був повідомлений, дізнавач надав матеріали кримінального провадження за № 0000474 від 04.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

Мотивація суду.

Згідно зі ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до змісту ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.

Зазначений принцип відображено та конкретизовано в ч.1 ст.321 Цивільного кодексу, згідно з якою право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним із способів захисту права власності є гарантована в ст.391 цього кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів, одним з яких є арешт майна у кримінальному провадженні.

Частиною 3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Порядок скасування арешту майна визначений ст.174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Дослідивши надані до суду матеріали слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000474 надано належним заявником.

В рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000474 за фактом використання завідомо підробленого документа 3.11.2023 в період часу з 23 години 00 хвилин по 23 годну 55 хвилин за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, автошлях Р-72 у приміщенні ПП «Старокозаче», було проведено огляд місця події, в ході якого було вилучено наступні документи, а саме:

- тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 від 15.03.2023, видане ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я ОСОБА_3 , 1978 року народження;

- довідку військово-лікарської комісії №196 від 27.09.2023, видану ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я ОСОБА_3 , 1978 року народження.

В обґрунтування накладення арешту на вказане майно дізнавач зазначив, що воно є безпосереднім предметом злочину, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України та має значення речових доказів з метою запобігання змінам, знищенню та відчуженню.

Постановою дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 06.11.2023 тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 від 15.03.2023 та довідку військово-лікарської комісії №196 від 27.09.2023, видані ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я ОСОБА_3 , 1978 року народження, на підставі положень п.8 ч.2 ст.40, ч.1 ст.94, ч.1 ст.98, ч.2 ст.100, ч.3 ст.110 КПК України визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження.

Як вбачається з дослідженої в ході судового засідання відповіді ТВО ІНФОРМАЦІЯ_3 за вих. № 9258 від 20.11.2023 ОСОБА_3 , 1978 року народження, перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 як солдат запасу. Громадянин ОСОБА_3 проходив медичний огляд та військово- лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_5 визнаний непридатним до військової служби за гр.ІІ ст.64 Б Нак. МОУ №402/2008 про що свідчить довідка видана громадянину ОСОБА_3 Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 15.03.2023 року ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 видавалося.

Розглядаючи клопотання про скасування арешту, слідчий суддя встановлює обґрунтованість (необґрунтованість) накладеного арешту та наявність (відсутність) підстав для його подальшого застосування. Власник майна вказує на втрату потреби застосування арешту майна, що обумовлює межі дослідження і оцінки обставин справи слідчим суддею у цьому провадженні.

В судовому засіданні було встановлено, що в рамках кримінального провадження №0000474 власнику майна підозру не пред`явлено.

Слідчим суддею при винесенні ухвали зазначалось, що арешт накладається для збереження речових доказів у кримінальному провадженні та проведення відповідних експертиз. Однак, дізнавачем 28.11.2023 винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000474 від 04.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України на підставі положень п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України, тобто за відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідност.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові від 30.06.2020р. у справі №727/2878/19 звертає увагу на те, що вона вже неодноразово вирішувала питання щодо юрисдикції суду за вимогами про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами кримінального судочинства, та вказала на таке:

Якщо арешт накладений за КПК України 2012 на майно особи, яка не є учасником кримінального провадження, то вирішення питання щодо зняття такого арешту й оскарження відповідних дій або бездіяльності слідчого в кримінальному провадженні здійснюються за правилами КПК України 2012р. (постанови Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2018р. у справі №202/5044/17, від 28.11.2018р. у справі №636/959/16-ц, від 12.12.2018р. у справі №640/17552/16-ц, від 27.03.2019р. у справі №202/1452/18, від 11.09.2019р. у справі №504/1306/15-ц).

Частиною першою ст.1 КПК України 2012 встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України 2012р. За змістом ст.173 цього Кодексу питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч.1 ст.174 КПК України 2012р.).

Отже, у випадках, визначених вказаною статтею, власник або інший володілець майна під час досудового розслідування не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Згідно з ч.3 ст.174 КПК України 2012 р. прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначене судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (ч.4 ст.174 КПК України 2012р.).

Втім, ч.3 і 4 ст.174 КПК України 2012р. регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження. Натомість у цій справі кримінальне провадження закрив постановою дізнавач, який згідно з приписами КПК України 2012р., на відміну від прокурора, не наділений повноваженнями скасовувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України 2012р. слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Окремою формою судової діяльності відповідно до КПК України 2012р. є судовий контроль, який реалізує слідчий суддя, за додержанням законів органами досудового розслідування та прокурором. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини як на стадії досудового розслідування кримінального провадження, так і після його закінчення.

На слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (п.18 ч.1 ст.3 КПК України 2012р.), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (ст.173, 174 цього Кодексу). Крім того,у КПК України 2012р. немає заборони ініціювати перед слідчим суддею, коли кримінальне провадження вже закрив слідчий, питання про скасування арешту на майно, накладеного під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді на підставі приписів цього Кодексу.

З огляду на вказане, беручи до уваги відсутність у дізнавача повноважень, при закритті кримінального провадження самостійно скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді,Велика Палата Верховного Суду вважає, що для гарантування прав і свобод осіб, на майно яких ухвалою слідчого судді за КПК України 2012р. накладений арешт у кримінальному провадженні,саме слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль, повноважний за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна в порядку, передбаченому ч.2 ст.174 цього Кодексу, вирішити питання про скасування такого арешту після закриття слідчим кримінального провадження.

Таким чином, у разі, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України 2012р., особа, яка вважає, що такими діями порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, а останнє закрив своєю постановою слідчий, має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства. Такий порядок захисту права на майно є ефективним, оскільки забезпечить відновлення права власника або іншого володільця майна, на яке був накладений арешт слідчим суддею у кримінальному провадженні. Стосовно доводу касаційної скарги про те, що питання про скасування арешту майна слідчий суддя уже вирішував за правилами кримінального судочинства та відмовив у задоволенні відповідного клопотання позивача, Велика Палата Верховного Суду зауважує, щопозивач не позбавлений права звернутися до слідчого судді з новим клопотанням про скасування арешту майна, обґрунтувавши його, зокрема, висновками, сформульованими у цій постанові.

З урахуванням викладеного та приймаючи до уваги те, що звертаючись до суду з відповідним клопотанням, заявник посилається на те, що відпала необхідність в такому арешті, провадження в даній кримінальній справі закрито, власником майна є ОСОБА_3 та дізнавач при закритті кримінального провадження не вирішив питання про скасування арешту слідчий суддя приходить до висновку, що на даний час відпала необхідність в арешті майна по кримінальному провадженню від №0000474 від 04 листопада 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, а тому за таких обставин, враховуючи наявність достатніх підстав визначених ст. 174 КПК України для скасування арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, поданого в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000474 від 06.11.2023 - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений відповідно до ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.11.2023 по справі № 495/12062/23 (провадження 1-кс/495/2398/2023) на:

- тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 15.03.2023, видане ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я ОСОБА_3 , 1978 року народження;

- довідку військово-лікарської комісії №196 від 27.09.2023, видану ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я ОСОБА_3 , 1978 року народження.

Повернути тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 15.03.2023, видане ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я ОСОБА_3 , 1978 року народження та довідку військово-лікарської комісії №196 від 27.09.2023, видану ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я ОСОБА_3 , 1978 року народження власнику - ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1