В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" січня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у режимі відеоконференції між Дніпровським районним судом м. Києва та Державною установою «Київський слідчий ізолятор», кримінальне провадження №0002282 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, безробітного, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-24.04.2012 року Дніпровським районним судом м. Києва, за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

-02.07.2013 року Дарницьким районним судом м. Києва, за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України, до 4 років 7 місяців позбавлення волі, 16.06.2014 року звільнений від відбування покарання з Бориспільської виправної колонії Київської області (№119), на підставі п.«б» ст.4 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року;

-21.04.2016 року Дніпровським районним судом м. Києва, за ч.2 ст.186 КК України, до 5 років позбавлення волі, 03.05.2018 року звільнений з Білоцерківської виправної колонії Київської області (№35) за відбуття строку покарання;

-31.01.2020 року Дніпровським районним судом м. Києва, за ч.2 ст.185 КК України, до 5 місяців арешту, 02.09.2020 року звільнений із Київського СІЗО за відбуття строку покарання;

-17.03.2020 року Дніпровським районним судом м. Києва, за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ст.70 КК України, до 6 місяців арешту; 15.10.2021 року звільнений із Київського СІЗО за відбуття строку покарання;

-07.04.2023 року Дніпровським районним судом м. Києва, за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України, до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;

-13.12.2023 року Дніпровським районним судом м. Києва, за ч.2 ст.190, ч.4 ст.185, ст.ст.70, 71 КК України, до 5 років 1 місяця позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , у період дії Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-IX від 24.02.2022 та неодноразово продовжувався відповідними указами Президента України з подальшим затвердженням законами України, 20.06.2023 року, приблизно об 11 год. 30 хв. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3, побачив свого наглядного знайомого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який у той час перебував в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_3 , підійшов до місця перебування ОСОБА_5 , а саме АДРЕСА_3 .

У подальшому в ході спілкування ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_5 про те що він відчуває себе не добре, на що ОСОБА_5 , запропонував йому грошові кошти, які знаходились на його банківській карті.

Далі, ОСОБА_5 , повідомив, що 200 грн. ОСОБА_3 може зняти собі задля покупки ліків для поліпшення самопочуття, а також зняти 1100 грн. та передати йому як власнику грошових коштів.

Надалі ОСОБА_5 надав власну банківську карту АТ «ПриватБанк», яка підв`язана до розрахункового рахунку НОМЕР_1 , та пароль від неї ОСОБА_3 для зняття останнім грошових коштів на загальну суму 1 300 грн.

Так, ОСОБА_3 20.06.2023, приблизно об 11 год. 50 хв., пройшов до банкомату АТ «ПриватБанк», що розташований за адресою: м Київ, Харківське шосе, 2, для зняття грошових коштів. Перебуваючи біля банкомату, ОСОБА_3 перед зняттям вирішив перевірити кількість грошових коштів, які можна було зняти, та виявив, що на картці яку надав ОСОБА_5 , встановлений кредитний ліміт у розмірі 39 000 грн.

У цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом таємного викрадення, вчиненого в умовах воєнного стану з метою власного протиправного збагачення, а саме заволодіння грошовими коштами у сумі 33 800 грн., що містилися на рахунку потерпілого ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_3 , розуміючи безпорадний стан у зв`язку з алкогольним сп`янінням ОСОБА_5 , та розуміючи те, що останній не помітить відсутність грошових коштів, зняв грошові кошти 10-ма операціями, а саме: 11:50 у розмірі 1 000 грн, 11:51 у розмірі 1 000 грн, 11:52 у розмірі 1 000 грн, 11:52 у розмірі 5 000 грн, 11:53 у розмірі 10 000 грн., 11:55 у розмірі 1 500 грн, 15:19 у розмірі 2 000 грн, 15:19 у розмірі 5 000 грн, 15:20 у розмірі 5 000 грн, 15:22 у розмірі 3 600 грн. Вказані зняття грошових коштів, було здійснено на загальну суму 35 100 грн. використовуючи банкомат, що розташований за адресою: м Київ, Харківське шосе, 2.

Після чого, ОСОБА_3 , повернувся до ОСОБА_5 , який продовжував перебувати за адресою: АДРЕСА_3 , повернув йому банківську картку та 1100 грн, а іншими грошовими коштами у сумі 200 грн. та 33 800 грн., які викрав, розпорядився на власний розсуд.

Загальна сума завданого матеріального збитку потерпілому ОСОБА_5 , становить 33 800 грн.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що 20.06.2023, приблизно об 11 год. 50 хв, він перебував із потерпілим біля банкомату АТ «ПриватБанк», за адресою: м Київ, Харківське шосе, 2, та з картки потерпілого зняв грошові кошти на загальну суму 35 100 грн., після чого банківську картку та 200 грн. повернув потерпілому, а грошовими коштами у сумі 33 800 грн., які він знав без відома потерпілого, розпорядився на власний розсуд.

Покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники кримінального провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників кримінального провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна /крадіжка/, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану та кваліфікує його дії за ч.4 ст.185 КК України.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який неодружений, не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше притягався до кримінальної відповідальності за аналогічні кримінальні правопорушення.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Із урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства неможливе, тому не вбачає підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не понесені.

Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України призначити ОСОБА_3 за сукупністю кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за який він засуджується цим вироком, та кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.4 ст.185 КК України, за які його засуджено вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 13.12.2023 року до 5 років 1 місяця, остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань за попереднім вироком, до покарання у виді 5 років 2 місяців розбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обрано.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його затримання.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не понесені.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: