Справа № 752/8969/23
Провадження № 1-кс/752/8378/23
У Х В А Л А

Іменем України

16 жовтня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУ НП в АР Крим та м. Севастополі ОСОБА_6 , погоджене начальником відділу прокуратури Автономної республіки Крим та м. Севастополя ОСОБА_7 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, працюючого в ТОВ "Роза Вітрів" старшим менеджером-агентом, не судимого, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000042 від 02.10.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Сквастополі ОСОБА_6 , погоджене начальником відділу прокуратури Автономної Республіки Крим та м. Севастополя ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000042 від 02.10.2020 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, відносно ОСОБА_5 .

В обгрунтування клопотання слідчий посилається на те, що групою невстановлених осіб організовано переправлення осіб через державний кордон України, в тому числі шляхом його перетину на неконтрольованих органами державної влади України ділянках між тимчасово окупованою територією Автономної Республіки Крим та російською федерацією.

У зв`язку з широкомасштабною військовою агресією російської федерації проти України із 24.02.2022 на території України введено воєнний стан, у зв`язку з чим обмежено коло осіб, які мають право перетинати Державний кордон України.

Зокрема, указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, з подальшими продовженнями, у зв`язку із вторгненням російської федерації на територію України. Востаннє, Указом Президента України від 26.07.2023 № 451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України № 3275-IX від 27.07.2023 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Також Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 в Україні оголошено проведення загальної мобілізації до Збройних Сил України, з урахуванням чого запроваджено обмеження виїзду за межі України громадян чоловічої статі віком від 18 до 60 років.

Крім того, у відповідності до вимог п. 2-8 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27 січня 1995 року «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» (далі - Правила) у разі введення в Україні воєнного стану пропуск водіїв, що здійснюють перевезення медичних вантажів, вантажів гуманітарної допомоги автомобільними транспортними засобами для потреб Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також населення України, через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Держприкордонслужби за наявності відповідних рішень про виїзд за межі України, виконання правил перетину державного кордону України та за наявності інформації про особу у відповідній інформаційній системі, адміністратором якої є Укртрансбезпека.

Рішення про виїзд за межі України водіїв, що здійснюють перевезення для потреб Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також медичних вантажів, вантажів гуманітарної допомоги автомобільними транспортними засобами, приймається Мінінфраструктури або обласними, Київською міською військовими адміністраціями за наявності відповідного обґрунтування щодо обсягів вантажів та кількості транспортних засобів, необхідних для їх перевезення, у листах від будь-якого з таких органів, підприємств, установ, організацій, закладів: військових, правоохоронних органів; військових адміністрацій; медичних закладів; відправників чи отримувачів гуманітарної допомоги.

Про цьому, зазначені особи можуть безперервно перебувати за кордоном не більше 30 календарних днів з дня перетину державного кордону.

У цих обставинах групою осіб організовано схему з незаконного переправлення через Державний кордон України осіб, які не мають право його перетинати в умовах військового стану, під виглядом їх виїзду для отримання гуманітарної допомоги за кордоном.

З`ясовано, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розробив схему незаконного переправлення осіб через державний кордон України, яка полягала в пошуку осіб, які мали намір незаконно перетнути державний кордон України, а також громадських організацій - отримувачів гуманітарної допомоги, які можуть в порядку п. 2-8 Правил в умовах воєнного стану звертатися до Мінінфраструктури, обласних, Київської міської військових адміністрацій для отримання рішення про виїзд за межі України таких осіб в якості водіїв, що нібито здійснюють перевезення вантажів гуманітарної допомоги та подальшій організації виготовлення недостовірних документів, що свідчили б начебто про приналежність таких осіб до громадських волонтерських організацій, забезпеченні подальшого внесення відомостей щодо цих осіб до інформаційної системи, адміністратором якої є Укртрансбезпека (система «Шлях»), що надало б як наслідок дозвіл безперешкодно незаконно перетнути державний кордон таким особам для власних цілей останніх, але не пов`язаних з волонтерською діяльністю чи перевезенням гуманітарної допомоги, реалізуючи яку організував незаконний перетин державного кордону ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за наступних обставин.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням точний дату та час, але не пізніше травня 2022 року, ОСОБА_8 дізнався від раніше знайомого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про те, що останній мав змогу та неодноразово перетинав після введення воєнного стану в Україні державний кордон під виглядом водія, що здійснює перевезення вантажів гуманітарної допомоги, щоб відвідати сім`ю, яка виїхала з території України в квітні-травні 2022 року, після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

Зокрема, ОСОБА_8 від ОСОБА_11 стало відомо, що оформленням недостовірних документів, що свідчили б про приналежність ОСОБА_11 до громадської організації «Волинський Актив Молоді» () та забезпечували подальший незаконний виїзд за межі державного кордону України займався ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , якого він в подальшому залучив до забезпечення незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

При цьому, роль ОСОБА_12 полягала у сприянні виготовленню та наданню недостовірних документів, що свідчили б про приналежність осіб, яких підшукував ОСОБА_8 з метою організації незаконного перетину ними державного кордону України, та копії необхідних особистих документів яких він надавав через ОСОБА_11 ОСОБА_12 , до громадської організації «Волинський Актив Молоді» (), забезпеченні подальшого внесення відомостей щодо цих осіб до інформаційної системи, адміністратором якої є Укртрансбезпека (система «Шлях») через Волинську обласну військову адміністрацію, що надало б як наслідок дозвіл безперешкодно незаконно перетнути державний кордон таким особам для власних цілей останніх, але не пов`язаних з гуманітарною допомогою.

Крім того, до забезпечення незаконного переправлення осіб через державний кордон України в невстановлений досудовим розслідуванням точний час, але не пізніше травня 2023 року ОСОБА_8 залучив ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , роль якого полягала в організації виготовлення недостовірних документів, зокрема довідок, що свідчили б начебто про приналежність осіб, які мали намір незаконно перетнути державний кордон України до громадської організації «Волинський Актив Молоді» (), а також листів від громадської організації «Волинський Актив Молоді» () щодо сприяння таким особам у безперешкодному перетині державного кордону України, адресованих Державній прикордонній службі України, зокрема, надання таким документам статусу офіційних шляхом забезпечення підроблення підпису від імені Голови громадської організації «Волинський Актив Молоді» () та печатки вказаної громадської організації.

Реалізуючи злочинний умисел, направлений на забезпечення незаконного переправлення осіб через державний кордон України, злочинну схему реалізації якого він організував, у невстановлений досудовим розслідуванням точний дату та час, але не пізніше травня 2023 року, ОСОБА_8 , достовірно знаючи про введення з 24.02.2022 на всій території України воєнного стану строком на 30 діб, та подальшого його продовження Указами Президента України, будучи обізнаним про проведення загальної мобілізації на підставі Указу Президента України, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, а також про наявність діючих обмежень на виїзд за кордон військовозобов`язаних чоловіків віком від 18 до 60 років, знаючи процедуру перетину державного кордону України особами призовного віку в період дії воєнного стану на території України, надав ОСОБА_12 через ОСОБА_11 документи громадян України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які будучи особами призовного віку, не маючи законних підстав для звільнення від військової служби, згідно ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», мали намір незаконно перетнути державний кордон.

ОСОБА_12 , у свою чергу, отримавши передані ОСОБА_8 від ОСОБА_11 документи ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , звернувся до своєї знайомої ОСОБА_13 , яка є працівником громадської організації «Волинський Актив Молоді» (), з метою забезпечення незаконного виїзду за межі України вказаних осіб.

На виконання спільного злочинного умислу, направленого на забезпечення незаконного перетину державного кордону вказаними особами, ОСОБА_12 , сприяючи реалізації спільної з ОСОБА_8 злочинної схеми, в ході спілкування, яке відбулося 26.05.2023 в період часу з 19 год. 20 хв. до 19 год. 31 хв. запропонував ОСОБА_13 за грошову винагороду підготувати відповідні документи, які не відповідають дійсності, для підготовки листа до Волинської обласної військової адміністрації про прийняття рішення про виїзд за межі України та включення до системи «Шлях» ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в якості водіїв для доставки гуманітарної допомоги з-за кордону для громадської організації «Волинський Актив Молоді» з метою забезпечення безперешкодного незаконного перетину ОСОБА_9 та ОСОБА_10 державного кордону України для власних цілей, не пов`язаних з гуманітарною допомогою, на що ОСОБА_13 , будучи залученою до конфіденційного співробітництва в порядку ст. 275 КПК України та діючи під контролем правоохоронних органів, погодилась.

У цей же час ОСОБА_12 надав ОСОБА_13 отримані через ОСОБА_11 від ОСОБА_8 фотокопії документів ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які необхідні для виготовлення пакету недостовірних документів для виїзду за кордон, а саме копії паспортів громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , копії посвідчення водія на ім`я ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , копія свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу, власниками яких є відповідно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 а також копії заяв ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до громадської організації «Волинський Актив Молоді» в порядку п. 2-8 Правил.

Після отримання від ОСОБА_12 через ОСОБА_11 документів, що дають змогу виїхати за кордон, а саме: Наказу Волинської обласної військової адміністрації та додатку до вказаного наказу, ОСОБА_8 в невстановлений досудовим розслідуванням точний час, але не пізніше травня 2023 року надав вказівку ОСОБА_5 організувати виготовлення довідки від імені Голови громадської організації «Волинський Актив Молоді» ОСОБА_14 , видану на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , довідку від імені Голови громадської організації «Волинський Актив Молоді» ОСОБА_14 , видану на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в яких стверджувалося, що останні є волонтерами в громадській організації «Волинський Актив Молоді», а також листи від імені Голови громадської організації «Волинський Актив Молоді» ОСОБА_14 , адресовані Державній прикордонній службі України, які містили прохання надати можливість організувати безперешкодний пропуск з території України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які нібито виконують доставку гуманітарної допомоги для забезпечення потреб цивільного та військового населення, на що ОСОБА_5 погодився.

У невстановлений досудовим розслідуванням точний час, але не пізніше травня 2023 року, у невстановленому досудовим розслідуванням місці ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на забезпечення незаконного перетину державного кордону ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , організував виготовлення недостовірних документів, а саме довідок та листів від імені Голови громадської організації «Волинський Актив Молоді» ОСОБА_14 , які в подальшому передав ОСОБА_8 , чим у сукупності з раніше наданими ОСОБА_12 документами, що дають змогу виїхати за кордон, а саме: Наказу Волинської обласної військової адміністрації та додатку до вказаного наказу, забезпечив усунення перешкод, які ускладнюють незаконне перетинання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 державного кордону України, як особами, які не мають жодного відношення до діяльності громадської організації «Волинський Актив Молоді».

У подальшому, ОСОБА_8 за допомогою невстановленої в ході здійснення досудового розслідування особи надав ОСОБА_9 та ОСОБА_10 накази Волинської обласної військової адміністрації та додатки до вказаних наказів, отримані від ОСОБА_12 через ОСОБА_11 , а також довідки та листи від імені Голови громадської організації «Волинський Актив Молоді» ОСОБА_14 , отримані від ОСОБА_5 , тобто документи, які забезпечували виїзд вказаних осіб за межі України, чим організував їх незаконне переправлення через державний кордон України.

Обгрунтованість підроздри, на думку слідчого, підтвреджується доказами, зібраними під час досудового розслідування.

Необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий доводить наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному проваженню іншим чином.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Захисник заперечив проти задоволення клопотання, просив відмовити в задоволенні клопотання, а в разі дастатніх підстав, які підтверджують обгрунтованість підозри, обрати більш м`який запобіжний захід, а саме нічний домашній арешт.

ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання, просив обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників процесу, оцінивши в сукупності всі обставини, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строку понад п`ять років.

Згідно зі ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Так, слідчий суддя встановив, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000042 від 02.10.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

06.10.2023 р. в даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 , та його можливу причетність до вчиненого кримінального правопорушення свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до п. 175 рішення Європейського суд з прав людини від 21.04.2011року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» під терміном «обгрунтована підозра» необхідно розуміти, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

У рішенні №14310/88 від 23.10.1994 року по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обгрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчиненні кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні дані слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри та можливу причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилався прокурор, та позицію сторони захисту щодо їх недоведеності, слідчий суддя зазначає таке.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. А як зазначено в п. 111-112 рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії», обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Так, в обґрунтування клопотання про застосування до ОСОБА_15 запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурор зазначив, що існують ризики, що підозрюваний може переховування від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному проваженню іншим чином.

Так, ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється, серед іншого, можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання за злочин, передбачений ч. 2 ст. 332 КК України.

Покарання, зокрема, у вигляді позбавлення волі на значний строк, яке може бути призначене відносно ОСОБА_5 у випадку направлення обвинувального акту до суду та визнання її винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, особливо сильно підвищує ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

При цьому ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, на думку слідчого судді, є формальним, недоведеним, а відтак не може покладатись в основу рішення про обрання запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав та доцільність застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу, слідчий суддя враховує таке.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимогст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (ст. 5) втілює основоположне право людини на захист від свавільного втручання держави у її право на свободу. Тому у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

З цього правила випливають два природних наслідки: тягар доведення обставин, що свідчать на користь утримання під вартою, завжди несе сторона обвинувачення, а будь-які обставини, щодо доведеності яких або значення яких для вирішення питання про тримання під вартою або звільнення, залишається сумнів, мають тлумачитися на користь звільнення особи.

Роль слідчого судді при оцінці вказаних обставин полягає в перевірці істинних намірів та цілей, що стоять за позбавленням особи свободи, відповідності цих цілей та намірів вимогам закону, та, у випадку встановлення відсутності законних підстав для тримання особи під вартою, - прийняття рішення про звільнення особи з-під варти.

Така перевірка відбувається за правилами національного законодавства, які містяться в положеннях ст.177, 178, 183 КПК України.

Слідчий суддя враховує, що тримання під вартою в розумінні ст. 183 КПК України є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною пятоюстатті 176 цього Кодексу.

Однак з урахуванням викладених вище обставин слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для здійснення мети, передбаченої ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відтак слідчий суддя приходить до висновку, що дієвим запобіжним заходом, який зможе запобігти наявним у цьому кримінальному провадженні ризику є домашній арешт в нічний час доби. При цьому слідчий суддя також враховує обставини, визначені ст. 178 КПК України, і приходить до висновку, що обраний запобіжний захід є пропорційним меті та завданням цього кримінального провадження.

Також на виконання вимог ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя покладає на підозрюваного обов`язки, визначені даною нормою закону, та в тому обсязі, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Така позиція слідчого судді відповідає вимогам КПК України та не є вирішенням слідчим суддею тих питань, які повинні вирішуватись судом під час судового розгляду кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 2, 8, 177, 178, 181, 194, 369-372, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання залишити без задоволення.

2. Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби в межах строку досудового розслідування, тобто до 06 грудня 2023 року включно.

3. Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 залишати житло за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби.

4. Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю, тобто до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першим викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та / або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та підозрюваними в даному кримінальному провадженні;

- заборонити виїзд з України та виїзд на тимчасово окуповані території України;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

5. Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід. Працівники управління поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло до цієї особи АДРЕСА_1 , вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

6. Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.

7. Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період доби передати для виконання органу Управління поліції за місцем проживання підозрюваного та зобов`язати останніх негайно поставити його на облік і повідомити про це суд.

8. Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

9. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

10. Повний текст ухвали слідчого судді буде складено та оголошено в приміщенні суду протягом 5 діб.

Слідчий суддя ОСОБА_1