Справа № 298/729/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

16.10.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

та учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження у кримінальному провадженні № 11-кп/4806/425/21, за апеляційною скаргою, яку подав прокурор Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 , на ухвалу Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 29 липня 2021 року.

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні подання начальника Великоберезнянського РС філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області відносно засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування іспитового терміну та направлення засудженого для відбування реальної міри покарання у виді обмеження волі.

В ухвалі вказується на те, що засуджений ОСОБА_7 упродовж відбування іспитового строку за вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області, до кримінальної відповідальності не притягувався, лише один раз не з`явився для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, що на думку суду свідчить про певні висновки, які були зроблені засудженим після засудження з випробуванням. Враховуючи те, що вчинені засудженим ОСОБА_7 порушення є незначними, а їх допущення з боку засудженого не свідчить про його наміри порушувати порядок та умови відбування покарання з іспитовим строком, а також беручи до уваги той факт, що засуджений усвідомив свою винуватість у порушенні порядку відбування покарання з іспитовим строком, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення подання органу пробації.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що ухвала суду є незаконною у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, зокрема у зв`язку з тим, що судом не застосовано приписи частини другої статті 78 КК України. На думку прокурора, вказана ухвала підлягає скасуванню. Зазначає, що засуджений не виконав обов`язок, передбачений ст. 76 КК України. Стверджує, що зміст подання органу пробації свідчить про те, що засуджений ОСОБА_7 один раз не з`явився на реєстрацію, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності із накладенням на нього адміністративних стягнень. Відтак, відповідно до вимог ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання. Просить ухвалу скасувати та призначити новий судовий розгляд подання у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження, дослідивши зібрані у провадженні докази, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Судове провадження розглядається за відсутності засудженого ОСОБА_7 , неявка якого, з огляду на положення ч. 5 ст. 539 КПК України, не перешкоджає його розгляду. При цьому, береться до уваги те, що: повідомлення про час та місце розгляду справи направлено на адресу ОСОБА_7 відповідно до вимог законодавства; заяв про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходило.

Приймаючи судове рішення апеляційний суд бере до уваги приписи таких нормативно-правових актів.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до частини третьої цієї статті у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

У разі вчинення засудженим адміністративних правопорушень, що тягнуть за собою накладення адміністративних стягнень, із засудженим проводиться індивідуальна профілактична бесіда.

У разі відмови судом у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням повторне направлення до суду такого подання здійснюється після застосування до засудженого повторного письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Частиною першою статті 34 КВК України встановлено, що поважними причинами неявки засудженого за викликом уповноваженого органу з питань пробації у призначений строк є несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді подання, яке подав начальник Великоберезнянського РС філії ДУ "Центр пробації" в Закарпатській області ОСОБА_8 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_7 , засудженого вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 13 серпня 2020 року за ч. 1 ст. 164 КК України, до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік і на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном на 1 рік та покладенням обов`язків згідно зі ст. 76 цього Кодексу, враховані вказані вище вимоги Кримінального та Кримінального виконавчого кодексів України, дотримані вимоги Кримінального процесуального кодексу України й ретельно перевірені його доводи, яким дана відповідна оцінка і постановлено законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що ухвала суду є незаконною, визнаються необґрунтованими.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що законних підстав для задоволення подання органу пробації відносно засудженого ОСОБА_7 немає.

Погоджуючись з указаним висновком суду першої інстанції, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги факт відсутності переконливих доказів того, що ОСОБА_7 не бажає стати на шлях виправлення, умисно ухиляється від покладених на нього обов`язків, зокрема ухиляється від періодичної явки до органу пробації на реєстрацію.

Так, суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги те, що згідно матеріалів особової справи та матеріалів за поданням, ОСОБА_7 протягом іспитового строку, встановленого йому вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області, до кримінальної відповідальності не притягувався, лише один раз не з`явився для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, після чого на наступний день надав пояснення причин неявки.

Тому, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_7 зробив певні висновки, після визнання його винуватим у вчиненні злочину із призначенням покарання з випробуванням.

При цьому, апеляційний суд бере до уваги те, що в матеріалах особової справи відсутні відомості, які б характеризували ОСОБА_7 з негативної сторони за місцем його проживання, зокрема характеристика, а відповідно до наданого заступником керівника Ужгородської окружної прокуратури листа начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 1335 від 21.04.2023 ОСОБА_7 призваний на військову службу при загальній мобілізації у ЗСУ 20.06.2022.

При оцінці доводів подання та апеляційної скарги щодо неодноразового притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що адміністративні правопорушення, за які ОСОБА_7 було притягнуто до адміністративної відповідальності, зокрема скоєні ним діяння, є незначними і такими, що жодним чином не свідчать про небажання ОСОБА_7 стати на шлях виправлення, оскільки характер таких правопорушень не вказує на їх істотну суспільну небезпечність.

Тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, взявши до уваги принципи верховенства права, законності, поваги до людської гідності та гуманності, які прямо закріплені у ст. 7 КПК України, дійшов обґрунтованого висновку про те, що дії засудженого самі по собі не свідчать про умисне невиконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків та про небажання засудженого стати на шлях виправлення, оскільки із засудженим проведено профілактичні бесіди і він усвідомив свою поведінку, а відтак застосування щодо засудженого адміністративних стягнень за такі правопорушення, які не свідчать про істотну суспільну небезпечність, не може слугувати підставою для скасування іспитового строку.

При цьому, береться до уваги те, що стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про порушення ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків із моменту постановлення оскаржуваної ухвали.

Із цих підстав, апеляційний суд вважає, що матеріалами справи не доведено, що засуджений ОСОБА_7 не став на шлях виправлення і не бажає виконувати покладені на нього судом обов`язки.

Разом із тим, апеляційний суд вважає, що викладені в поданні доводи самі по собі не можуть розцінюватися як свідчення небажання ОСОБА_7 стати на шлях виправлення.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, а саме не застосовано положення ч. 2 ст. 78 КК України, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення, колегія суддів також враховує і те, що як орган пробації, так і сторона обвинувачення не посилаються на конкретні обставини, які б спростовували висновки суду першої інстанції, не клопотали про дослідження апеляційним судом доказів (документів), що підтверджують обґрунтованість доводів подання та апеляційної скарги.

Тому, апеляційний суд дійшов висновку про те, що судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено в задоволенні подання органу пробації, у зв`язку з чим, ухвала як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга, доводи якої є безпідставними, задоволенню не підлягає.

При цьому, береться до уваги те, що на момент розгляду апеляційної скарги, строк встановленого ОСОБА_7 іспитового строку сплив.

Приймаючи рішення колегія суддів бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що саме за клопотанням учасників процесу сторони обвинувачення чи захисту апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи; що прокурором апелянтом, не надано будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу не заявлялось.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу, яку подав прокурор Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 29 липня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні подання начальника Великоберезнянського РС філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області відносно засудженого ОСОБА_7 про скасування іспитового терміну та направлення засудженого для відбування реальної міри покарання у виді обмеження волі, залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: