Справа № 183/3411/21
№ 1-кп/183/374/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2024 року Дніпропетровська обл.,

м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001945 від 02.11.2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Новомосковська. Дніпропетровської обл., громадянина України, з середньою освітою, працює в АФ «Мрія», не одружений, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

16 липня 2019 року, приблизно о 12 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , перебував у квартирі АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_5 з сусідньої квартири АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, 16 липня 2019 року, приблизно о 12 годині 35 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись у квартирі АДРЕСА_4 , вийшовши на балкон, шляхом пошкодження дверей балкону, проник до квартири АДРЕСА_3 . Маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає і він діє таємно викрав майно, а саме:

- Пральну машинку, марки «SAMSUNG WF 6704» у кількості 1 штука, на суму 423 гривень;

- Холодильник, марки «G», білого кольору, моделі «CR-5392QVC y кількості 1 штука, на суму 2765,00 гривень;

- Телевізор, марки «LG» у кількості 1 внука, вартість якого експертом не встановлено;

- Телевізор транзисторний, марки «ВЕСНА» у кількості 1 штука, вартість якого експертом не встановлена;

- Бойлер електричний, марки «Gorenje» у кількості 1 штука, на суму 434,50 гривень;

- Кухонний комбайн, марки «Philips», модель HR7764 у кількості 1 штука, на суму 210,00 гривень;

- Пилосос, марки «Vitek» у кількості 1 штука, на суму 170,00 гривень;

- Праску, марки «Vitek» у кількості 1 внука, 223,60 гривень;

- Праску радянського виготовлення у кількості 1 штука, вартість якої експертом не встановлена;

- Швейну машинку, радянського виготовлення, марки «Подольськ» у кількості 1 штука, вартість якої експертом не встановлена;

Потім, ОСОБА_4 достовірне знаючи про те, що у нього при собі знаходяться вищезазначені викрадені речі, покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на суму 4226 гривень 10 копійок (далі Епізод № 1).

Таким чином ОСОБА_4 за Епізодом № 1 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.

24 листопада 2019 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_4 проходив повз домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 де у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна з домоволодіння, яке належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, 24 листопада 2019 року, приблизно о 21 годині 03 хвилини ОСОБА_4 , знаходячись поруч з домоволодінням за адресою: АДРЕСА_5 , зайшовши до території домоволодіння, шляхом відкривання дверей правою рукою, проник до чужого житла. Маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає і він діє таємно, викрав майно, а саме:

-Болгарку, марки «Einhell», модель BWS 230, жовтого кольору, у кількості 1 штука, на суму 709,80 гривень;

-Болгарку, марки «Електро» темно-синього кольору, у кількості 1 штука, вартість якої експертом не встановлено;

-Болгарку, темного кольору, марки невідома, діаметром 12254 сантиметрів, у кількості 1 штука, вартість якої експертом не встановлена;

-Шліфувальну машину, марки «HANDER» HBS-730, чорного кольору, у кількості 1 штука, на суму 171, 60 гривень;

-Лобзик електричний, марки «Фиолент» темно-зеленого кольору, у кількості 1 штука, на суму 219, 78 гривень;

-Електропилу цепну, марки «Електромаш», модель ПЦ-2300, у кількості 1 штука, на суму 1176, 60 гривень;

-Пилу торцьовану, ручну, мари «Vorskla IIM 345-210», синього кольору, у кількості 1 штука, на суму 1158, 60 гривень;

-Зварювальний апарат, марки «EDON», модель невідома, чорного кольору, у кількості 1 штука, на суму 763, 00 гривень;

-Перфоратор, марки «Ритм» модель ПЭ-1010, у кількості 1 штука, на суму 443, 04 гривень;

-Шуруповерт, марки «Einhell», модель ВАЅ 18-2/1НА, у кількості 1 штука, на суму 891,46 гривень;

-Дрель, радянського виробництва, марки невідома, синього кольору, у кількості 1 штука, вартість якої експертом не встановлена;

-Шуруповерт, марки «CRAFT-TEC», модель PXSD-101, у кількості 1 штука, на суму 242, 20 гривень;

-Взуття, ботинки марки не відома, 44 розміру, коричневого кольору, у кількості 1 штука, вартість якого експертом не встановлена.

Потім, ОСОБА_4 достовірно знаючи про те, що в нього при собі знаходяться вищезазначені викрадені речі, покинув місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду ОСОБА_6 на суму 5776,98 копійок (далі Епізод № 2).

Таким чином ОСОБА_4 за Епізодом № 2 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.

Крім того, 09 грудня 2019 року приблизно о 15 годині 20 хвилин ОСОБА_4 , знаходився в торгівельному залі, магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_6 де в нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 09 грудня 2019 року приблизно о 15 годині 21 хвилині ОСОБА_4 знаходився в торгівельному залі, магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: вул. Гетьманська, 54 м. Новомосковськ Дніпропетровської області підійшов до відкритих полиці де знаходились:

- Портативна Bluetooth колонка, торгової марки «YBR-701-2», чорного кольору, у кількості 1 одиниця, вартістю 107,89 гривень;

- Зовнішній акумулятор (портативна зарядка), торгової марки «S4 10000 mAh», у кількості 2 одиниць, вартістю кожна 107,89 гривень, загальної вартості 215,78 гривень;

- Плеер МР3 slim в асортименті в кількості 1 одиниця, вартістю 45,00 гривень та з метою викрадення поклав майно до внутрішнього карману куртки.

Тобто діючи умисно, що за його діями ніхто не спостерігає, що він діє таємно шляхом вільного доступу вчиняючи злочин повторно таємно викрав вище вказане майно.

Потім, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про те, що в нього при собі знаходиться вищезазначений несплачений товар, пройшов лінію касової зони не сплативши за нього, після чого покинув місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ФОП « ОСОБА_7 », матеріальну шкоду на суму 530 гривень 69 копійок (далі Епізод № 3).

Таким чином ОСОБА_4 за Епізодом № 3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованих йому діянь та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються. При цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченої та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 ..

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_4 та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, доходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії:

-Епізодом № 1 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло;

-Епізодом № 2 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло;

-Епізодом № 3 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання, суд, відповідно до вимог ст.ст. 65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.

Згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, на час вчинення обвинуваченим інкримінованих йому злочинів вони відносилися до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів. На час розгляду справи в суді ці злочини відносяться до категорії нетяжкого та тяжких злочинів.

Обставин, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він на обліку у лікарів психіатра, нарколога та фтизіатра не перебуває, за місцем мешкання зарекомендувала себе з посередньої сторони, не одружений, працевлаштований, раніше не судимий.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відношення особи до скоєного кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючої обставини та відсутність обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченого, думку сторони обвинувачення у зв`язку з чим, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім цього, суд, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, відношення особи до скоєного кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючої обставини, вважає за можливе на підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк та поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства та без реального відбування покарання у місцях позбавлення волі.

Потерпілим ОСОБА_6 заявлений цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Позивач просить стягнути з обвинуваченого на його користь матеріальну шкоду в сумі 11004,40 грн. та моральну шкоду 10000 грн.

При вирішенні питання щодо цивільного позову суд зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до вимоги ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У відповідності до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

В судовому засіданні обвинувачений цивільний позов визнав повністю.

Враховуючи викладене цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_4 моральної та матеріальної шкоди слід задовольнити повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

У зв`язку з цим процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався та підстав для його обрання не має.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 368 - 374, 376, 392 - 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік;

-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.

Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. 1 та п. 2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування майнової шкоди 11004,40 грн. (одинадцять тисяч чотири гривні сорок копійок).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 (десять тисяч) грн..

Стягнути з ОСОБА_4 на корить держави витрати на проведення експертизи в сумі 942 (дев`ятсот сорок дві) грн..

Речові докази:

-договори пр надання фінансового кредиту під заставу № 94.86912/0 від 22.11.2019 р., № 96.63189/0 від 18.11.2019 р., № 96.63458/0 від 24.11.2019 р., «ДОНО161004753» - залишити в матеріалах кримінального провадження;

-перфоратор, марки «Ритм» модель ПЭ-1010, зварювальний апарат, марки «EDON», чорного кольору, електропилу цепну, марки «Електромаш», модель ПЦ-2300, шліфувальну машину, марки «HANDER» HBS-730, чорного кольору, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити у останнього та вважати переданими за належністю;

-портативну Bluetooth колонку, торгової марки «YBR-701-2», чорного кольору, зовнішній акумулятор (портативна зарядка), торгової марки «S4 10000 mAh», у кількості 2 одиниць, плеер МР3 slim в асортименті, які передані на зберігання представнику потерпілого ОСОБА_8 , залишити у останньої та вважати переданими за належністю;

-DVD-диск з відео з камер відеоспостереження за 09.12.2019 р. магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою АДРЕСА_6 - залишити в матеріалах кримінального провадження

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1