Справа № 488/4239/23
Провадження № 1-кс/488/656/23 р.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2023 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Миколаєва, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, непрацюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий

ВСТАНОВИВ:

24.10.2023 р. старший слідчий СВ ВП№3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області капітан поліції ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, що 22.10.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто спричинення умисних тяжких тілесних ушкоджень, а також наявністю ризиків, визначених п.1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України..

В обгрунтування клопотання слідчий зазначає, що 21.10.2023 приблизно о 22:40 год. ОСОБА_5 , знаходячись на відкритій ділянці місцевості, яка розташована біля під`їзду №4 буд. АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклого словесного конфлікту з ОСОБА_8 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння шкоди життю та здоров`ю потерпілого та бажаючи їх настання, дістав ніж, яким наніс не менше 5 ударів в область голови, правого стегна, правої сідниці та грудної клітини, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді різаної рани голови, колото-різаного поранення грудної клітини зліва, лівостороннього малого пневмотораксу, колото різаних ран голови, правої сідниці та правого стегна та шоку 3-го ступеню, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя та здоров`я в момент заподіяння.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.121 КК України, тобто спричинення тяжких тілесних ушкоджень.

Обґрунтованість підозри знайшла своє підтвердження в ході розгляду клопотання слідчим суддею, оскільки не тільки підтверджується дослідженими доказами, наданими стороною обвинувачення, але й не суперечить позиції підозрюваного, який не заперечував проти обставин, покладених в основу підозри, хоча і посилався на попередню агресивну поведінку з боку самого потерпілого.

Клопотання слідчого мотивоване існуванням ризиків, які дають підстави вважати, що у випадку необрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підозрюваний може переховуватися від суду та органу досудового розслідування (пункт 1 частини 1 статті 177 КПК України); вчинити інше кримінальне правопорушення (пункт 5 частини 1 статті 177 КПК України), незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, (пункт 3 частини 1 статті 177 КПК України).

В ході розгляду вказаного клопотання прокурор та слідчий останнє підтримали з мотивів, наведених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання та обрання йому міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вказував на відсутність у нього наміру укриватись від слідства та суду чи впливати на свідків, або потерпілого. Як зазначав ОСОБА_5 , він більше 10 років проживає у цивільному шлюбі із АДРЕСА_2 проживає більше 5-ти років, працює водієм маршрутного таксі за усною домовленістю.

Захисник обвинуваченого- адвокат ОСОБА_6 вважав, що ризики втечі та можливість вчинення нового злочину є необгрунтованими, щодо ризику впливу на потерпілого та свідків, то вважав, що запобігти даному ризику можливо з обранням запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту.

Проаналізувавши доводи сторін, дослідивши надані докази, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів. Санкція за ч. 1 ст. 121 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, істотно впливає на оцінку ризиків переховування від суду, на що скеровує і усталена практика ЄСПЛ (рішення ЄСПЛ від 20.05.2020 р. у справі Москаленко проти України, від 26.07.2001 р. у справі Ілійков проти Болгарії).

Так, ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винним, може укритися від органів досудового розслідування, в тому числі на території, яка нині непідконтрольна Україні. Чинники, які б утримували підозрюваного від переховування, відсутні. Наявність співмешканки та роботи за усною домовленістю не зумовлюють обставин, які б невілювали ризик переховування підозрюваного.

При цьому до посилання підозрюваного щодо його особистого бажання звернутись до поліції із зізнанням щодо вчиненого, слідчий суддя ставиться критично, адже будь-яких активних дій щодо цього ОСОБА_5 не прийняв, зранку 22.10.2023 року вживав спиртні напої, на підтвердження чого свідчать дані виписки проведеного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_5 , що здійснено 22.10.2023 року о 22-35 годині, за наслідками якої, останній перебував у стані гострої алкогольної інтоксикації. Більш того, зі слів самого ОСОБА_5 слідує, що ним було випрано одяг, в якому він перебував під час нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, з чого слідує, що останній намагався приховати сліди своєї причетності до скоєного.

Слідчий суддя також погоджується з доводами слідчого та прокурора про наявність ризику здійснення підозрюваним тиску на потерпілого та свідків з метою зміни ними показів на його користь, враховуючи, що підозрюваному відомо місце проживання потерпілого ОСОБА_8 , який проживає поблизу місця мешкання підозрюваного, а основні свідки є його знайомими. Так, у разі незастосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою він може здійснити тиск на них шляхом погроз та інших заходів впливу, на зміну їх показів та створення штучного алібі. На можливість здійснення таких дій також опосередковано вказують і вже здійснені підозрюваним дії щодо можливих речових доказів, зокрема одягу, в якому він знаходився. Крім того, як зазначає сам ОСОБА_5 , він добре знає та тісно спілкується з прямим свідком обвинувачення, а отже може вдатись до підмови, або іншим чином дій щодо зміни нею показів на свою користь.

Щодо можливості вчинення ОСОБА_5 іншого злочину, то доводи сторони обвинувачення в цій частині не були переконливими. Як слідує з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 є раніше не судимим в силу ст. 89 КК України, з місць позбавлення волі звільнений ще у в 2013 році, та з того часу до кримінальної чи адміністративної відповідальності, окрім як за порушення ПДР, не притягувався.

Відповідно до статті 177 КПК України, метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, невчинення іншого кримінального правопорушення, а підставами застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити вказані дії.

За наведених вище обгорунтувань, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо наявності ризику втечі підозрюваного та незаконного впливу на потерпілого та свідків з метою зміни ними показів на його користь.

Аналізуючи вище наведене, приходжу до висновку про наявність достатніх підстав для застосування у даному випадку виняткового запобіжного заходу, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належну поведінку підозрюваного та не зможе запобігти заявленим та доведеним стороною обвинувачення ризикам.

Такий запобіжний захід як домашній арешт, не здатен запобігти як ризику втечі підозрюваного, так і ризику впливу на вищевказаних осіб, особливо свідків, серед яких його співмешканка та близька знайома.

Щодо застави, то відповідно до п. 1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування

На підставі викладеного, керуючись статтями 176 178, 183, 184, 194 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_7 - задовольнити.

Обрати стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят днів), тобто до 20 грудня 2023 року включно.

Копію ухвали направити до ДУ «Миколаївській слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - з моменту вручення її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1