СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/810/24
ун. № 759/1969/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , підозрюваного - ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000331, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, що працює механіком в СТО «Provag» (зі слів), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , (зі слів) раніше судимого:

- 01.07.2021 року Святошинським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна;

- 04.09.2023 року Солом`янським районним судом у місті Києві за ч. 4 ст. 296 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна, на підставі ст. 75, 104 КПК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, -

В С Т А Н О В И В:

26 січня 2024 року до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000331, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовується тим, що слідчим відділом Святошинського УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000331, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 4 ст. 185КК України

Досудовим розслідуванням встановлено, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється в тому, що будучи раніше засудженим, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний, корисливий злочин за таких обставин:

Так, 24.01.2024 року приблизно о 15 год. 15 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні магазину «Фора», що розташований по бульв. Кольцова, 7-Б у м. Києві, в умовах воєнного стану, повторно, таємно викрав товар, на загальну суму 415 гривень (без урахування ПДВ), яке належить ТОВ «ФОРА», однак не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками магазину.

Не маючи офіційного місця роботи та інших джерел доходів, а також відчуваючи потребу в грошових коштах, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що в країні введено воєнний стан, вирішив повторно, таємно викрасти чуже майно, яке належить ТОВ «ФОРА», з метою обернення його на свою користь та особистого збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , продовжуючи знаходитись в приміщенні торгівельного залу вказаного магазину, вважаючи, що за його діями ніхто з оточуючих не спостерігає, взяв з торгових полиць товар, а саме: - Ікра «Norven», арт. 739881, в кількості 2 шт., вартістю 415 гривень (без урахування ПДВ), який належить ТОВ «ФОРА», яку він сховав до власного рюкзаку, що був при ньому.

Після цього, маючи намір повторно, таємно викрасти вказаний товар, ОСОБА_4 , направився до виходу з магазину «Фора» та пройшов лінію каси, тим самим вчинивши всі дії, що вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця. Однак, довести свій злочинний умисел до кінця він не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був викритий та затриманий працівниками магазину «Фора», разом з наявним при ньому викраденим товаром.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно та в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушенні, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальному правопорушенні повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколами допитів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ;

- протоколом огляду місця події від 24.01.2024 року;

- протоколом затримання ОСОБА_4 , в порядку ст. 208 КПК України від 24.01.2024 року;

- протоколом огляду відеозаписів;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5, ч.1 ст.177 КПК України. Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого є забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, а також запобігання спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Існують достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від слідства та суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років.

Ризиком того, що ОСОБА_4 , може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив нові злочини.

Крім того, перебуваючи на свободі підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженню з метою зміни їх викривальних показань.

Вищевказане свідчить про неможливість запобігання зазначеним ризикам, забезпечення належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та його належну поведінку, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

На підставі викладеного, просили застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою та утримувати його в Київському слідчому ізоляторі - ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, терміном на 60 (шістдесят) днів.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала у повному обсязі з підстав, наведених у ньому.

Захисник у судовому засіданні заперечив щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що вину у вчиненому визнає, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід. Також вказав, що працевлаштований, займає посаду механіка в СТО «Provag».

Повно та всебічно дослідивши матеріали поданого клопотання, заслухавши прокурора, думку захисника та підозрюваного, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 зазначеної статті встановлено мету застосування запобіжного заходу, яка полягає у забезпеченні виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Зважаючи на положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 193 КПК України встановлено, що розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Також ч. 1 ст. 194 КПК України вказується, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

У рішенні у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року Європейський суд з прав людини зазначив, що термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Від сукупності обставин справи залежить, що саме можна вважати обґрунтованою підозрою. При цьому така підозра не може ґрунтуватися лише на тому, що особа вчинила в минулому правопорушення, навіть аналогічне. Таким чином, підозра буде вважатися обґрунтованою лише у випадку, коли вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням. Це означає, що у слідчого мають бути докази, які вказують на причетність особи до вчинення кримінального правопорушення (показання свідків, потерпілих, речові докази, протоколи слідчих дій тощо).

Розглядаючи скаргу у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 року, ЄСПЛ підкреслив також, що при визначенні «ступеня підозри» підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту може бути «більш низький поріг обґрунтованості підозри» при вчиненні особливої категорії злочинів».

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_11 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами у їх сукупності, а саме:

- поясненнями ОСОБА_4 від 24.01.2024 року;

- протоколом огляду від 24.01.2024 року;

- протоколами допитів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ;

- протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України від 24.01.2024 року;

- протоколом огляду відеозаписів від 25 січня 2024 року;

- повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 25 січня 2024 року;

- протоколом допиту підозрюваного від 25 січня 2024 року;

- витягом з Єдиного державного реєстру судових рішень з Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 4 вересня 2023 року у справі №760/7340/20;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Таким чином, при дослідженні матеріалів справи, доданих до клопотання, суд встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У поданому клопотанні наведено ряд ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема орган досудового розслідування зазначив, що підозрюваний ОСОБА_4 у випадку застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, може переховуватись від слідства та суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років. Ризиком того, що ОСОБА_4 , може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив нові злочини. Крім того, перебуваючи на свободі підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженню з метою зміни їх викривальних показань.

Ризик переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку, це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти (рішення у справі «W. проти Швейцарії» (W. v. Switzerland) від 26 січня 1993 року).

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що обґрунтування наявності ризиків лише тяжкістю інкримінованого кримінального правопорушення, є неправомірним. Про це зазначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою №12369 від 26 червня 1991 року по справі «Лтальє проти Франції», п. 51, за скаргою №5522/04 від 20 січня 2011 року по справі «Прокопенко проти України», за скаргою №38717/04 від 14 жовтня 2010 року по справі «Хайредінов проти України» п. 29, 41 за скаргою №37466/04 від 20 травня 2010 року по справі «Москаленко проти України».

Суддя звертає увагу, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У справі «Третьяков проти України» від 29.09.2011 ЄСПЛ констатував порушення ст. 5 КЗПЛ, зокрема, з огляду на те, що судом не було розглянуто можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою.

У поданому клопотанні орган досудового розслідування посилається на те, що до ОСОБА_4 не може бути застосований інший більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, зважаючи на те, що вони не зможуть запобігти зазначений ризикам.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 має працевлаштування, визнає свою провину у скоєному.

Таким чином, зважаючи на ч. 4 ст. 194 КПК України, відповідно до якої, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вищезазначені норми кримінального процесуального законодавства, ретельно дослідивши матеріали поданого клопотання та заслухавши учасників судового засідання, суд доходить до висновку, що до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має бути застосовано запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту із покладенням на нього обов`язків, передбачених частинами 5 та 6 статті 194 КПК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Таким чином, беручи до уваги обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, доведеність ризиків, наведених у клопотанні, керуючись ст.ст. 2, 7, 176-178, 181, 193, 194 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000331, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. ранку наступного дня.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- заборонити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. ранку наступного дня на час дії запобіжного заходу;

- прибувати до слідчого Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві за першою вимогою;

- не відлучатися із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- не спілкуватися із іншими підозрюваними та свідками у даному кримінальному провадженні без дозволу на це слідчого, прокурора чи суду.

В період введення воєнного стану на території України дозволити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 15 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатись з визначеного в ухвалі місця проживання з метою перебування останнього в укритті.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що порушення покладених на нього слідчим суддею обов`язків може бути підставою для зміни запобіжного заходу на більш суворий.

Строк домашнього арешту обчислювати з моменту затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто з 24.01.2024 року.

Контроль за виконанням даного запобіжного заходу покласти на органи Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала слідчого судді діє 60 (шістдесят) днів до 24 березня 2024 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено і оголошено в приміщенні суду 29.01.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1