11.10.2023
Справа № 642/5129/23
н/п 1-кс/642/2700/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , потерпілого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові, в режимі відеоконференції, скаргу потерпілого ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві від 09.01.2023 про закриття кримінального провадження №0001206 від 10.09.2022, -

встановив:

ОСОБА_3 звернувся зі скаргою, в якій просить суд скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві про закриття кримінального провадження №0001206 від 10.09.2022.

В обґрунтування своєї скарги зазначив, що слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001206 від 10.09.2022 за ч.1 ст.364 КК України. За результатами досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні 09.01.2023 слідчим прийнято рішення про закриття. При цьому, копію оскаржуваної постанови йому так і не було направлено, а про закриття кримінального провадження йому стало відомо з листа начальника Управління Харківської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 01.08.2023, який ним отримано лише 18.08.2023. Заявник вважає закриття кримінального провадження слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 передчасним, оскільки слідчим не вчинено жодної процесуальної/слідчої дії в кримінальному провадження, в тому числі, не викликано його та не проводили за його участю жодної слідчої дії, йому не надано доступ до матеріалів кримінального провадження. Враховуючи викладене просить скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження та відновити досудове розслідування кримінального провадження №0001206 від 10.09.2022.

Заявник у судовому засіданні підтримав скаргу у повному обсязі, просив її задовольнити. Вказав, що слідчою не належним чином проведено досудове розслідування, а тому безпідставно закрито кримінальне провадження.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду повідомлялися належним чином, надано до суду матеріали кримінального провадження.

Відповідно до ч.3 ст. 306КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження №0001206 та скарги, вважає що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами п.2 ч.1ст.284КПКУкраїни кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність складу кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що в провадженні Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава знаходилось кримінальне провадження №0001206 від 10.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Постановою слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава ОСОБА_4 від 09.01.2023 року кримінальне провадження №0001206 від 10.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях правоохоронців Лозівського РВП ГУНП в Харківській області складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Згідно ч.1 п.1 ст.303 КПК України під час досудового провадження можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

В межах даного кримінального провадження ОСОБА_3 є потерпілим, та відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України має право на оскарження рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст. 2 КПК України установлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до жодного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно положень ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. При цьому кримінальним процесуальним законом передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Пункт 2 ч.1 ст.284 КПК України передбачає закриття кримінального провадження у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. Зміст мотивувальної частини постанови слідчого повинен містити відомості про обставини, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника, слідчого (прокурора) та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий (прокурор) всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і обєктивного дослідження як обставин зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення так і обставин встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи маються передбачені ст.284 КПК України підстави для його закриття.

Відповідно до ч.2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій,службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування в кримінальних справах є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю.

Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (Рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Виконання цих вимог є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Відповідно до норм КПК України на слідчого суддю покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Так, вказане кримінальне провадження, відповідно до постанови, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Однак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчим після зміни підслідності та отримання кримінального провадження не вчинено жодної слідчої дії на проведення досудового розслідування, не допитано заявника, свідків, не проведено інших дій для підтвердження або спростування обставин, зазначених ОСОБА_3 в заяві про вчинення кримінального правопорушення.

З тексту постанови протилежного не встановлено.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Оскільки, закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, провадження має закриватися після всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин та після надання оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Відповідно до закону, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, має бути викладена суть заяви особи, фактичні обставини, має бути надана відповідь на всі поставлені запитання особою, що здійснює захист своїх прав.

У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що застаттею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців; доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Оцінюючи на предмет законності вказану постанову слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому, провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Таким чином, обставини, викладені в заяві, не перевірені в ході досудового розслідування. А отже, постанова про закриття кримінального провадження №0001206 від 10.09.2022 року винесена передчасно.

Виходячи зі змісту ст. 284 КПК України слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, у разі якщо, 1)встановлена відсутність події кримінального правопорушення; 2)встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; та в інших випадках, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

При закритті кримінального провадження №0001206 від 10.09.2022 року слідчий вказала на відсутність в діях правоохоронців Лозівського РВП ГУНП в Харківській області складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України,

Проте, у розумінні вимог кримінального провадження, відсутність складу злочину передбачає наявність самої події, у якій відсутні певні ознаки (обов`язкові елементи конкретного складу) злочину. За таких обставин рішення слідчого повинно містити вказівку на те, яке діяння мало місце (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, встановлення, що був сам факт, подія, для розслідування якого розпочате провадження) та які ознаки кримінального правопорушення в діях конкретної особи відсутні.

Резолютивна частина постанови слідчого від 09.01.2023 року не конкретизована, оскільки закриття кримінального провадження за відсутністю конкретного складу кримінального правопорушення можливе лише відносно певних осіб, а слідчий зазначив лише про відсутність складу кримінального правопорушення в діях правоохоронців Лозівського РВП ГУНП в Харківській області , проте, в діях яких конкретно осіб не вказав, що у сукупності із наведеними вище доводами є підставою для скасування постанови слідчого, у зв`язку з її невідповідністю вимогам КПК України.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що прийнята постанова є передчасною, постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, при проведенні досудового розслідування необхідно повно та об`єктивно перевірити обставини кримінального правопорушення, вказаного в повідомленні про вчинення злочину, надати обґрунтовану юридичну оцінку встановленим обставинам; в достатньому для встановлення об`єктивної істини, провести інші необхідні слідчі дії, за результатом чого прийняти законне та обґрунтоване рішення.

За змістом положень п. 1 ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора.

Згідно ч. 3ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст. ст.110, 284, 303,303-307,309,372, 376 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив:

Скаргу задовольнити.

Постанову слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_4 від 09.01.2023 року про закриття кримінального провадження №0001206 від 10.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України- скасувати.

Матеріали кримінального провадження №0001206 від 10.09.2022 року повернути до Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1