Справа 688/149/23
№ 1-кс/688/2644/23
Ухвала

17 листопада 2023 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000013 від 05 січня 2023 року, про арешт майна,

встановив:

Дізнавач СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Шепетівської оружної прокуратури ОСОБА_4 , звернулася з клопотанням про арешт майна в кримінальному провадженні за №0000013 від 05 січня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

В обґрунтування клопотання дізнавач зазначила, що 04 січня 2023 року близько 17:00 години в АДРЕСА_1 , невстановлена особа, представившись працівником поліції, з №050-109-72-56 зателефонувала на № НОМЕР_1 до ОСОБА_5 , під приводом не притягнення сина до кримінальної відповідальності, шахрайським шляхом, заволоділа грошовими коштами в сумі 20 000 гривень.

Допитана потерпіла ОСОБА_5 вказала, що 04.01.2023 близько 17:00 години вона перебувала за адресою: АДРЕСА_1 , та до неї на мобільний телефон № НОМЕР_1 зателефонувала з № НОМЕР_2 невстановлена особа (жіночої статі), представившись працівником поліції, яка повідомила, що син потерпілої ОСОБА_6 спричинив тілесні ушкодження невідомій особі. ОСОБА_6 штовхнув невідомого чоловіка, який впав на землю, внаслідок чого отримав перелом кисті руки, а також було пошкоджено його дороговартісний мобільний телефон. Також, невідома особа повідомила, що син потерпілої на даний момент перебуває в сусідньому кабінеті в приміщенні відділу поліції. Для того, щоб сина вберегти від кримінальної відповідальності, невідома особа запропонувала сплатити 50 000 гривень, які обов`язково потрібно перерахувати через термінал самообслуговування, а не за допомогою мобільного додатку. Потерпіла погодилася на пропозицію, однак зазначила, що вона не має потрібної суми грошових коштів готівкою, лише 20 000 гривень, та на банківському рахунку є ще 30 000 гривень. Дана особа постійно перебувала із потерпілою на зв`язку і переконувала не класти слухавку. Потерпіла чітко виконувала всі вказівки, які надавала невідома особа в телефонному режимі. Згодом, потерпіла, за адресою: АДРЕСА_2 , та перерахувала готівкові кошти в сумі 20 000 гривень 4-ма платежами, (залишилося лише 3 чека про перерахунок грошових коштів, оскільки дана особа попросила порвати всі чеки про перерахунок грошових коштів так, щоб вона почула через слухавку телефону, але потерпіла розірвала лише 2 чеки, один з яких вона не зберегла), а саме: о 17:10:29 годині на банківський рахунок банку «Укргазбанк» НОМЕР_3 в сумі 5 000 гривень; о 17:14:19 годині на банківський рахунок банку «Сенс-Банк» НОМЕР_4 в сумі 5 000 гривень; о 17:18:33 годині на банківський рахунок банку «Укргазбанк» НОМЕР_3 в сумі 5 000 гривень. Після цього, дана особа в наказному порядку, сказала швидко сідати в автомобіль служби таксі, щоб як найшвидше дістатися до найближчого відділення банку, щоб зняти готівкою кошти з належного потерпілій банківського (карткового) рахунку та продовжити перерахунок грошових коштів аналогічним способом. В цей момент потерпіла поклала слухавку та зателефонувала до свого сина ОСОБА_7 , який повідомив, що він не потрапляв у вище вказаний інцидент. Згодом, потерпіла зрозуміла, що її ошукали, внаслідок чого їй завдано матеріальної шкоди у загальній сумі 20 000 гривень.

04 квітня 2023 року отримано тимчасовий доступ до документів, які перебувають у володінні АБ «Украгазбанк», а саме до документів, в яких якому наявна інформація про банківську картку НОМЕР_5 (НОМЕР_6 ), що належить ОСОБА_8 .

Постановою дізнавача СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 від 13 листопада 2023 року банківський рахунок НОМЕР_6 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

З метою встановлення особи правопорушника та недопущення в майбутньому вчинення відносно інших осіб шахрайський дій, виникла об`єктивна необхідність у накладенні арешту на вищевказаний банківський рахунок.

Згідно з ч.1, 2 ст.40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач уповноважений, зокрема, проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, установлених цим Кодексом; звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Прокурор ОСОБА_4 та дізнавач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд клопотання без їх участі, клопотання підтримали та просили задовольнити.

Слідчий суддя вважає, що неявка прокурора та дізнавача в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Перевіривши надані матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити з огляду на таке.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частиною 3 ст.132 КПК України встановлено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України визначено правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.94 КПК України, ст.132 КПК України, ст.173 КПК України, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та спів розмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Як вбачається з клопотання, під час досудового розслідування на підставі ухвали суду 04 квітня 2023 року отримано тимчасовий доступ до документів, які перебувають у володінні АБ «Украгазбанк», а саме до документів, в яких якому наявна інформація про банківську картку НОМЕР_5 (НОМЕР_6 ), що належить ОСОБА_8 .

Постановою дізнавача СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 від 13 листопада 2023 року банківський рахунок НОМЕР_6 , відкритий у ПАТ АБ «Укргазбанк», визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Дізнавач з метою встановлення особи правопорушника та недопущення в майбутньому вчинення відносно інших осіб шахрайський дій, просить накласти арешт на вищевказаний банківський рахунок.

Клопотання про накладення арешту на рахунок подано до суду 15 листопада 2023 року.

Враховуючи, що з часу отримання тимчасового доступу до документів, які знаходяться у володінні ПАТ АБ «Укргазбанк» (04 квітня 2023 року) пройшов значний проміжок часу та дізнавачем не надано будь-яких доказів того, що на рахунку, на який необхідно накласти арешт, наявні грошові кошти, а також чи являється на даний час банківський рахунок діючим, слідчий суддя вважає, що накладення арешту на вищевказаний банківський рахунок не виправдовуватиме потреби досудового розслідування.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Разом з тим, як вбачається з наданих матеріалів, слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні.

В матеріалах провадження відсутні будь-які відомості на обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні, завдяки чому може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням про накладення арешту на конкретне майно.

За таких обставин, з огляду на завдання кримінального провадження, розумність та співмірність обмеження права власності в даному конкретному випадку, слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчим не доведено необхідності накладення арешту на майно.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи, що вищевказане, слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

В задоволенні клопотання дізнавача СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження №0000013 від 05 січня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, про накладення арешту відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя