У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

захисника - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

представника потерпілої - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу, обраного відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001672, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 серпня 2023 року за ознаками винення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 135 КПК України, за підозрою:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, одруженого, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням у кримінальному провадженні 0001672, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 серпня 2023 року, про зміну раніше обраного відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Клопотання мотивоване тим, що на даному етапі досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, є необгрунтованим. Ризики, які стали підставою для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зменшились, що вказує на можливість зміни запобіжного заходу на більш м`який. Захисник вказує на те, що позиція підозрюваного повністю збігається з показаннями, даними допитаними у ході досудового розслідування свідками, а отже причин будь-яким чином впливати на їх показання немає.

Поведінка підозрюваного протягом всього періоду проведення досудового розслідування свідчить про відсутність ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, ризику знищення, приховування або спотворення будь-якої речі чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Стороною обвинувачення не доведено існування жодних фактичних обставин, які б давали підстави вважати, що підозрюваний може перешкоджати досудовому

розслідуванню.

Захисник підозрюваного звертає увагу на міцні соціальні зв`язки підозрюваного, його сімейний стан та вагітність дружини.

Додає, що потерпіла у кримінальному провадженні ОСОБА_6 не має та не буде мати у майбутньому до підозрюваного будь-яких майнових та немайнових претензій, просить звільнити ОСОБА_4 з-під варти, а кримінальне провадження щодо нього закрити. У матері потерпілого ОСОБА_9 також відсутні будь-які претензії до підозрюваного ОСОБА_4 , остання також просить припинити відносно нього кримінальне провадження. Окрім цього, ОСОБА_4 має намір укласти з потерпілою ОСОБА_6 договір на повне утримання малолітнього сина потерпілої до досягнення ним повноліття, однак, зробити це неможливо зробити в умовах перебування ОСОБА_4 під вартою.

На підставі викладеного, захисник підозрюваного просить слідчого суддю змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який, а саме на особисте зобов`язання.

У судовому засіданні захисник підтримав раніше подане стороною захисту клопотання про зміну запобіжного заходу, просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання. Звернув увагу, що з часу обрання запобіжного заходу пройшов тривалий час, заявлені прокурором ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зменшились, а деякі з них перестали існувати. Всі слідчі дії вже проведені. Показання підозрюваного збігаються з показаннями інших свідків, що свідчить про відсутність ризику впливу на даних учасників кримінального провадження. Наявний у справі висновок судово-медичної експертизи свідчить про те, що виявлені на тілі потерпілого тілесні ушкодження були отримані внаслідок падіння, що вказує на необгрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри. Звернув увагу, що потерпілій повністю відшкодована як моральна, так і матеріальна шкода. Підозрюваний має намір укласти договір про повне утримання сина потерпілої до 18 років. Додав, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, вагітну дружину. Обвинувачення грунтується на припущеннях і не надає об`єктивної оцінки всім фактичним обставинам справи у сукупності.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника.

Прокурор заперечив щодо задоволення клопотання. Зауважив, що підозра підтверджена зібраними у ході досудового розслідування доказами. Окрім цього подав письмові заперечення на клопотання про зміну запобіжного заходу, в яких, поміж іншого додатково звертає увагу на обгрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри, відсутність у первинному висновку судово-медичної експертизи відповіді з приводу послідовності та механізму спричинення тілесних ушкоджень та призначення органом досудового розслідування у зв`язку з цим комісійної судово-медичної експертизи. На переконання сторони обвинувачення ОСОБА_4 при нанесенні ударів потерпілому ОСОБА_10 діяв з невизначеним і непрямим умислом, що свідчить про наявність у його діях ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та відсутність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 119 КК України. Додав, що сам підозрюваний будь-яких показань щодо нанесення тілсених ушкоджень не надав, а тільки пояснив, що після виходу з автомобіля не пам`ятає, що було далі, у той час як допитаний у ході досудового розслідування свідок ОСОБА_11 прямо вказав, що ОСОБА_4 після виходу з автомобіля підійшов до потерпілого ОСОБА_10 та почав наносити останньому хаотично удари руками, після чого, намагаючись уникнути відповідальності втік з місця події, залишивши потерпілого у безпорадному стані, а також вчиняв спроби схилити брата своєї дружини надати неправдиві покази. Окрім цього, надав обгрунтування того, що ризики, які стали підставою для обрання

запобіжного заходу продовжують існувати. Звернув увагу, що відмова потерпілої від обвинувачення не є підставою для закриття кримінального провадження. Додав, що згідно з практикою Верховного Суду, життя людини не може бути відновлене через незворотність смерті. Завдана шкода у вигляді позбавлення життя людини не підлягає відшкодуванню.

Потерпіла ОСОБА_6 повідомила, що не має претензій до обвинуваченого, зацікавлена в укладенні з підозрюваним угоди про утримання її малолітньої дитини до досягнення повноліття.

Представник потерпілої повідомив, що намір утримувати дитину є великою допомогою, однак укласти таку угоду в умовах СІЗО не є можливим. Не заперечують проти задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу на інший, не пов`язаний із позбавленням волі.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Виходячи зі змісту статей 177, 178, 194, 200, 201 КПК України, загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження (ст. 132 КПК України), підставою для зміни запобіжного заходу підозрюваному на більш м`який є встановлення слідчим суддею під час розгляду такого клопотання достатніх даних, які свідчать про те, що після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу з`явились нові обставини, або були виявлені такі обставини, які існували раніше, але про які не було відомо слідчому, прокурору, стороні захисту на час прийняття рішення про застосування запобіжного заходу, та які доводять обставини, які свідчать про те, що підозра у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення є необгрунтованою, наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу зменшились чи відпали, і застосування більш м`якого запобіжного заходу забезпечить запобіганню зазначеним ризикам.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 серпня 2023 року постановлено обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесяти) днів, а саме до 13 жовтня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Підставою для обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 стали обгрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та наявність ризиків, передбачених п.п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК Україн, встановлення слідчим суддею достатніх підстав вважати, що інший більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе в достатній мірі запобігти зазначеним ризикам.

Доводи, які захисник підозрюваного навів, на підтвердження необгрунтованості підозри, слідчий суддя вважає передчасними та недоведеними. Зокрема, твердження захисника обвинуваченого про те, що згідно з наявним висновком судово-медичної експертизи, у потерпілого ОСОБА_10 не виявлено будь-яких тілесних ушкоджень, крім тих, які він отримав

від падіння з висоти власного зросту, не свідчить про необгрунтованість підозри. Зокрема, стороною захисту, всупереч ст.ст. 22, 84 КПК України не надано відповідного висновку експерта на підтвердження зазначених аргументів. Окрім цього, як вбачається з повідомлення про підозру ОСОБА_4 , такий висновок експерта, не спростовує версію сторони обвинувачення, згідно з якою ОСОБА_4 руками наніс потерпілому декілька ударів по тілу та в область голови, від чого ОСОБА_10 не втримався на ногах, впав з висоти власного зросту на асфальтобетонне покриття, вдарившись при цьому задньою частиною голови. До того, ж як вбачається з заперечень прокурора, під час досудового розслідування призначена комісійна судово-медична експерта.

Водночас, слідчий суддя звертає увагу на те, що згідно з ч. 10 ст. 101 КПК України, висновок експерта не є обов`язковим для особи або органу, яка здійснює провадження, а також норми ст. 94 КПК України, згідно з якими, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

На переконання слідчого судді, заперечення сторони захисту про те, що поведінка ОСОБА_4 протягом періоду проведення досудового розслідування свідчить про відсутність ризику його переховування від органу досудового розслідування, слідчого судді та суду, є безпідставною, оскільки така поведінка була забезпечена обраним відносно нього запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою.

Ризик впливу підозрюваним на свідків кримінального провадження також зберігається до отримання показань свідків безпосередньо судом під час розгляду справи по суті. Окрім цього, сам підозрюваний не дав послідовних та повних показань щодо інкримінованої йому підозри, а тому твердження сторони захисту про те, що показання всіх свідків збігаються з показаннями підозрюваного є передчасним. Зокрема, як вбачається з протоколу допиту свідка ОСОБА_11 його покази суттєво відрізняються від показань підозрюваного.

Зважаючи на те, що з моменту початку досудового розслідування кримінального провадження пройшов певний час, що дав змогу стороні обвинувачення вжити першочергові заходи та слідчі дії, спрямовані на збір доказів у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що ризик знищення, схову або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення зменшився.

Разом з тим, на переконання слідчого судді, захисником не спростовано, що на даному етапі досудового розслідування кримінального правопорушення виключена можливість перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, підшукувати свідків, які можуть дати неправдиві показання на його користь, вчиняти інші дії, які унеможливлюють встановлення та виявлення ще не зібраних доказів стороною обвинувачення, іншим чином сприяти неможливості встановлення об`єктивної істини в кримінальному провадженні, однак, констатує, що зі спливом часу та проведенням слідчих дій, такий ризик дійсно є меншим, ніж на початковому етапі досудового розслідування кримінального провадження.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що ризики, передбачені п.п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, хоч і зменшились, однак, продовжують існувати.

Не спростовує зазначених ризиків а також обгрунтованості обвинувачення і позиція потерпілої, а також повідомлення нею в судовому засіданні про повне відшкодування їй майнової та немайнової шкоди членами сім`ї підозрюваного.

Поняття "потерпілий" у матеріальному кримінальному праві та у кримінальному процесі за змістом не є тотожними. У кримінально-правовому розумінні потерпілий це особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо заподіюється фізична, моральна та/або матеріальна шкода (або існує безпосередня загроза її заподіяння).

Потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Потерпілим у кримінальному провадженні може бути визнана одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Заподіяна шкода потерпілому (у кримінально-правовому розумінні) ОСОБА_10 у вигляді смерті є такою, що не піддається відшкодуванню (усуненню), оскільки має незворотний характер.

Таким чином відсутність будь-яких претензій від потерпілої (як учасника кримінального провадження) та небажання брати участь у кримінальному провадженні не є підставою для його закриття.

Разом з цим, дана обставина, на підставі ч. 2 ст. 66 КК України, може бути визнана судом, під час розгляду справи по суті, як обставина, яка пом`якшує покарання, а тому слідчий суддя вважає, що згідно з ст. 178 КПК України, дана обставина є такою, яку слід враховувати під час вирішення питання про зміну запобіжного заходу.

На переконання слідчого судді, захисником не спростовано, що інший більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою зможе в достатній мірі запобігти ризикам, визначеним в ст. 177 КПК України, Про дані обставини свідчать тяжкість, характер та спосіб вчинення інкримінованого підозрюваному злочину, кількість встановлених та доведених у ході розгляду клопотання ризиків.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ("Летельє проти Франції").

На підставі вище наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Водночас, як зазначено у п. 4 розділу 3 Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014, слідчий суддя, розглядаючи клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу, може задовольнити таке клопотання частково - змінити запобіжний захід більш м`яким, тобто не обов`язково тим, який просить сторона захисту.

Під час обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляду тримання під вартою, суд мотивував своє рішення щодо невизначення застави нормами п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, згідно з якими слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

На переконання слідчого судді, зазначена норма уповноважує слідчого суддю за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства з метою недопущення перебування явно небезпечної особи на свободі з метою недопущення вчинення аналогічних злочинів та забезпечення безпеки інших осіб, які можуть постраждати від особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, а також забезпечення охоронюваних законом суспільних відносин до встановлення її вини в установленому законом порядку.

При цьому, оцінка таких факторів слідчим суддею на ранньому етапі досудового розслідування може змінитися на більш пізніх етапах досудового розслідування у зв`язку з отриманням фактичних даних про особу обвинувачення, нових доказів тощо.

На переконання слідчого судді, зібрана у ході досудового розслідування інформація про особу підозрюваного, обставини інкримінованого йому злочину, вагомість наявних доказів, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, його репутація, майновий стан, зменшення окремих ризиків, які стали підставою для обрання запобіжного заходу, вжиття заходів щодо матеріального відшкодування шкоди дружині потерпілого, свідчать про те, що визначення розміру застави негативно не вплине на стан охоронюваних законом відносин.

На підставі наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про можливість визначення застави.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України визначено, що відносно особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Разом з цим, відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя з урахуванням положень ст.ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину, у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя взяв до уваги як характер кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, так і дані про особу підозрюваного, та врахував, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства ("Летельє проти Франції"), а тому дійшов до висновку, що застава у визначених в п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України межах не здатна забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, у зв`язку з чим повинна бути призначена у розмірі, який перевищує 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Про даний факт свідчить, зокрема, майновий стан підозрюваного, наслідки у вигляді смерті людини, кількість ризиків, встановлених та доведених у ході розгляду клопотання.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов до висновку, що розмір застави, який в достатній мірі гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, повинен бути визначений на рівні 1 342 000,00 гривень.

У разі внесення застави, на ОСОБА_4 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слід покласти наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за кожною вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти).

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований відносно підозрюваного ОСОБА_4 , на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.08.2023, залишити без змін, визначивши розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі п`ятсот прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 342 000,00 грн (мільйон тристо сорок дві тисячі грн 00 копійок).

У разі внесення застави у вказаному розмірі, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Час та дата оголошення повного тексту ухвали 13 год. 45 хв. 06 жовтня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1