Справа № 373/976/23
Номер провадження 1-кс/373/374/23
УХВАЛА

10 листопада 2023 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області, в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву прокурора ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000119 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

встановив:

В провадженні Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області (головуючий суддя ОСОБА_6 ) перебуває кримінальне провадження № 0000119 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

27 жовтня 2023 року прокурором ОСОБА_3 подано заяву про відвід судді ОСОБА_6 . Посилається на те, що в ході проведення судових дебатів суддя ОСОБА_6 безпідставно відновив судовий розгляд, призначив обвинуваченій захисника через Центр надання безоплатної вторинної правової допомоги, хоча вона не клопотала про це. Все це дає підстави вважати, що суддя ОСОБА_6 проявив упередженість та порушив принцип змагальності сторін.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 жовтня 2023 року заява про відвід розподілена судді ОСОБА_1 .

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заяву підтримав, з метою усунення обставин, які викликають сумніви в неупередженості судді, просив заяву задовольнити.

Суддя ОСОБА_6 не з`явився, повідомлений належним чином.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_5 зазначили, що підстави для відводу судді ОСОБА_6 відсутні. Дії щодо забезпечення реалізації права на захист обвинуваченої ні в якій мірі не можуть свідчити про упередженість суду. ОСОБА_4 не має юридичної освіти, необізнана в юридичних питаннях навіть мінімально, що вбачається і з її поведінки в залі суду. На неоднозначність та неконкретність її відповідей на протязі судового розгляду звернув увагу й прокурор, а не лише суд.

Заслухавши прокурора, обвинувачену та її захисника, дослідивши журнал судового засідання за 25 липня 2023 року та частково звукозапис цього засідання, судом встановлено наступне.

В провадженні Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області (головуючий суддя ОСОБА_6 ) перебуває кримінальне провадження № 0000119 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні 25 липня 2023 року після з`ясування всіх обставин справи та перевірку їх доказами, суд постановив перейти до судових дебатів.

Після виступу в судових дебатів обвинуваченої ОСОБА_4 головуючий суддя ОСОБА_6 постановив повернутися до судового розгляду в частині з`ясування обставин та перевірку їх доказами, зважаючи на пояснення обвинуваченої.

Після роз`яснення їй прав та ряду запитань, зважаючи на те, що вона не в повній мірі розуміється на юридичних процедурах, які відбуваються в межах кримінального провадження, з метою забезпечення її права на захист, судом постановлено призначити обвинуваченій захисника через Регіональний центр з надання безоплатної вторинної допомоги у Київській області.

При цьому, слід звернути увагу, що відповіді обвинуваченої були не завжди чіткі та однозначні, вона була розгубленою, і на ряд запитань відповідала не по темі, на думку суду, не розуміючи суті запитань. На запитання щодо необхідності призначення їй захисника один раз зазначила «А що це змінить?».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 цього Кодексу, зокрема, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; та за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Одним із прав, гарантованих ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є право на захист/юридичну допомогу, закріплене в підпункті «с» пункту 3. Воно становить одну з основоположних засад справедливого судового розгляду. Цей пункт статті 6 Конвенції кореспондується зі ст. 59 Конституції та ст. 20 КПК України. Крім того, ст. 7 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на засадах забезпечення права на захист.

Підпункт «с» пункту 3 статті 6 Конвенції передбачає право обвинуваченого «захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя». Таким чином, це право включає три окремі елементи: право захищати себе особисто, право на юридичну допомогу захисника і за умов за браком коштів для оплати юридичної допомоги та коли цього вимагають інтереси правосуддя право на безоплатну правову допомогу, та, за певних умов, передбачає елемент вибору.

Стаття 6 Конвенції не забороняє особі за власним бажанням відмовитися вголос або за мовчазною згодою від захисника. У своїй усталеній практиці ЄСПЛ наголошує на те, щоб відмова від надання правової допомоги була визнана дійсною для цілей Конвенції, вона має надаватися у недвозначний спосіб, супроводжуватися хоча би мінімальними гарантіями, співмірними з її важливістю, відмова не повинна суперечити будь-якому важливому громадському інтересу, має бути доведено, що заявник міг у розумних межах передбачати наслідки своєї поведінки. Показовим у цьому аспекті є рішення «Саранчов проти України», в якій ЄСПЛ визнав, що відмова заявника від свого права на правову допомогу не була дійсною в розумінні Конвенції, оскільки не супроводжувалася мінімальними гарантіями, співмірними важливості цього права, та констатував порушення статті 6 Конвенції. ЄСПЛ в даному рішенні дійшов висновку, що заявник, не маючи жодних спеціальних знань у юриспруденції, не був у змозі належним чином оцінити наслідки відмови від свого права на правову допомогу під час судового розгляду його справи.

Відповідно до ст. 48 КПК України, захисник може у будь-який момент бути залученим підозрюваним, обвинуваченим, їх законними представниками, а також іншими особами за проханням чи згодою підозрюваного, обвинуваченого до участі у кримінальному провадженні. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані надати затриманій особі чи особі, яка тримається під вартою, допомогу у встановленні зв`язку із захисником або особами, які можуть запросити захисника, а також надати можливість використати засоби зв`язку для запрошення захисника. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані утримуватися від надання рекомендацій щодо залучення конкретного захисника.

Захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням у випадках та в порядку, визначених статтями 49 та 53 цього Кодексу.

Отже, нормами КПК України передбачена можливість залучення захисника самим обвинуваченим або залучення його, зокрема, судом у передбачених випадках.

Як вбачається із журналу судового засідання від 25 липня 2023 року та його звукозапису, обвинувачена ОСОБА_4 зазначала, що відмовляється від захисника і свої інтереси буде захищати сама.

Разом з тим, у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 49 КПК України, зокрема, суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо вирішить, що обставини кримінального провадження вимагають участі захисника, а підозрюваний, обвинувачений не залучив його.

Обвинувачена ОСОБА_4 юридичної освіти не має, протягом судового розгляду, при визнанні своєї винуватості, надавала різні, не завжди чіткі відповіді (на що було звернуто увагу й прокурором), на запитання суду при розгляді заяви про відвід щодо того, чи розуміє юридичні наслідки для себе в разі визнання її винуватою, відповісти не змогла.

З огляду на вищезазначене, оскільки право обвинуваченої на захист є одним із основоположних і дотримання якого, зокрема і суд, зобов`язаний забезпечити, зважаючи на те, що дослідженні судом обставини дають підстави стверджувати, що головуючий суддя ОСОБА_6 , в контексті зазначених в заяві про відвід обставин, забезпечив право обвинуваченої на захист, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви прокурора про відвід судді ОСОБА_6 . Будь-яких підстав констатувати, що такими діями він проявив упередженість чи порушив принцип змагальності, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.75, 81 КПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні заяви прокурора ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000119 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1