Справа № 438/1503/23
Провадження № 1-кп/438/118/2023
В И Р О К

іменем України

03 листопада 2023 року Бориславський міський суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Бориславського міського суду Львівської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000755 від 30 серпня 2023 року,

стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Самбір Львівської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,

за участі учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

29 серпня 2023 року у період часу з 16 годин 30 хвилин по 17 годин 4 хвилини обвинувачений ОСОБА_3 , здійснив пропозицію та надання неправомірної вигоди службовим особам - старшому інспектору сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 та поліцейському сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 , за сприяння та невжиття ними заходів щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, 29 серпня 2023 року у період часу з 16 годин 30 хвилин по 17 годин 4 хвилини обвинувачений ОСОБА_3 , знаходячись в службовому автомобілі марки «Рено Докер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на прибудинковій території будинку АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи незаконність своїх дій, з метою уникнення адміністративної відповідальності, в ході розмови із інспектором сектору реагування патрульної поліції ВП №1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 та поліцейським сектору реагування патрульної поліції ВП №1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 , які є службовими особами, висловив пропозицію надання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у розмірі 200 євро, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 29 серпня 2023 року становить 7903 гривні 02 копійки, за невчинення службовими особами в його інтересах дій, з використанням службового становища, а саме сприяння та не вжиття заходів щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 130 КУпАП, за фактами не ввімкнення світлових покажчиків під час здійснення повороту, та керування ним цього ж дня транспортним засобом марки «Сітроен Берлінго» реєстраційний номер НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим близько 17 години 4 хвилини надав поліцейським неправомірну вигоду в сумі 200 євро, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 29.08.2023 становить 7903 гривні 2 копійки, поклавши їх у салоні службового автомобіля між передніми сидіннями.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у здійсненні пропозиції та наданні службовій особі неправомірної вигоди за невчинення такою особою, в його інтересах, будь-якої дії з використанням службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Разом з обвинувальним актом до суду поступила угода про визнання винуватості від 15 вересня 2023 року, укладена між начальником Бориславського відділу Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000755 від 30 серпня 2023 року, з одного боку та з іншого боку підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_8 за участі захисника адвоката ОСОБА_5 , на підставі статей 468, 469, 470, 472 КПК України, на стадії досудового розслідування у приміщенні Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області про визнання винуватості, додержуючись наступних умов:

Слідчий слідчого відділу Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 , за погодженням з начальником Бориславського відділу Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 13 вересня 2023 року повідомлено про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.

Підозрюваний надав та зобов`язується і надалі надавати максимальне сприяння у проведенні досудового розслідування щодо нього у кримінальному провадженні №0000755 від 30.08.2023, визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України;

Повідомлення про підозру оголошено у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення і санкція ч. 1 ст. 369 КК України передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк від двох до чотирьох років, або позбавлення волі на той самий строк;

Дані про особу підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_3 у вчиненому щиро розкаюється, скарг на нього за місцем проживання не надходило, раніше не судимий, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не знаходиться;

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття. Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , передбачених ст.67 КК України, відсутні.

Наявний суспільний інтерес в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження, притягнення до відповідальності та призначення покарання.

Підозрюваний ОСОБА_3 повністю і беззастережно визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Сторони погоджуються про визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначення йому покарання у виді штрафу у розмірі 1 (однієї) тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, а саме: застосувати спеціальну конфіскацію, на підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, до грошових коштів в загальній сумі 200 (двісті) євро, а компакт диск із відеозаписами залишити при матеріалах справи.

При цьому, обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.ст.473,474 КПК України, та наслідки невиконання угоди.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.1 ст.369 КК України, вид покарання, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.

Захисник адвокат ОСОБА_5 просить затвердити угоду про визнання винуватості, вказує, що така була укладена за його участю, добровільно, угода та погоджене сторонами покарання відповідають вимогам закону та інтересам суспільства.

Прокурор ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК України і КК України, просив цю угоду затвердити і застосувати до обвинуваченої узгодженого в угоді покарання у виді позбавлення волі та звільнити обвинувачену від призначеного покарання. Крім того, прокурор ОСОБА_4 просить суд вирішити питання щодо речових доказів, зокрема: застосувати спеціальну конфіскацію, на підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, до грошових коштів в загальній сумі 200 (двісті) євро, а компакт диск із відеозаписами залишити при матеріалах справи.

Заслухавши сторони угоди про визнання винуватості - зі сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 , зі сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 , перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам чинного КПК України та КК України, суд прийшов до наступного.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно ч.ч.2, 4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного, обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо, в тому числі, кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (п.1 ч.4). Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

У ст.472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості. Згідно з вимогами ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду. Якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, зокрема, у здійсненні пропозиції та наданні службовій особі неправомірної вигоди за невчинення такою особою, в його інтересах, будь-якої дії з використанням службового становища.

Зазначене кримінальне правопорушення, згідно з ст.12 КК України, законодавцем віднесене до категорії нетяжких злочинів.

Зміст угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим, відповідає вимогам, встановленим в ст.472 КПК України, так як містить усі необхідні реквізити.

Зокрема, у вказаній угоді зазначені: її сторони; формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; істотні для цього кримінального провадження обставини; беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення; відсутність обов`язків обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою; умови, згідно із якими сторони підтверджують, що в результаті кримінального правопорушення матеріальна шкода не заподіяна; узгоджене покарання та згода обвинуваченого на призначення основного покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 34000 гривень та додаткового покарання позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах, а також посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у органах державної влади строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України; наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України. Угода містить зазначення дати укладення та скріплена підписами сторін.

Крім цього, судом, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості між сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угоди; характер обвинувачення за ч.1 ст.368 КК України, щодо якого беззастережно визнає себе винуватим; розуміє узгоджене покарання та дає згоду на призначення узгодженого покарання.

Судом з`ясовано, що сторони угоди розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України.

Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам КПК України, може бути затверджена та на підставі даної угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним.

Відповідно до ч.1 ст.475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги особу винного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений, на обліку у лікаря-нарколога та на обліку у психіатричному кабінеті не перебуває, наявність обставини, яка пом`якшує покарання, зокрема, щирого каяття, відсутності обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, та з дотриманням принципу індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості від 15 вересня 2023 року, укладеної між начальником Бориславського відділу Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000755 від 30 серпня 2023 року, з одного боку та з іншого боку підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_8 за участі захисника адвоката ОСОБА_5 , та призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання в межах санкції ч.1 ст.369 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Такий висновок суду ґрунтується на практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у рішенні ЄСПЛ від 25.03.1999 року у справі «Ніколова проти Болгарії» зазначається, що застосування спрощеної процедури, зокрема, процедури на підставі угоди про визнання винуватості, має низку переваг для обвинуваченого та правосуддя (скорочена тривалість розгляду справи, швидке визначення винуватості особи та її відповідальності, швидке відшкодування шкоди, заподіяної злочином).

В іншому рішенні ЄСПЛ від 12.04.2012 року у справі «Бабар Ахмад та інші проти Сполученого королівства» ЄСПЛ зробив висновок, що процедура визнання винуватості на підставі угоди є спільним надбанням європейських систем кримінального правосуддя, загальною рисою яких є надання «знижки покарання» в обмін на визнання винуватості до початку судового провадження у кримінальній справі або суттєве співробітництво з правоохоронними органами чи прокурором за умови відповідності такої угоди гарантіям справедливого судового розгляду, закріпленим в п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Також, у рішенні в справі «Бортнік проти України» від 27.01.2011 року (п.40), Суд зазначає, що стаття 6 Конвенції не перешкоджає особі добровільно відмовитись - відкрито чи опосередковано - від свого права на деякі гарантії справедливого суду (див. рішення щодо прийнятності у справі «Квятковська проти Італії» від 30 листопада 2000 року, та рішення у справі «Піщальніков проти Росії» від 24 вересня 2009 року). Проте, для того, щоб відмова від права брати участь у судовому розгляді була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути встановлена у недвозначній формі і супроводжуватись мінімальними

гарантіями, співмірними з її важливістю (див. рішення у справі «Пуатрімоль проти Франції» від 23 листопада 1993 року, пункт 31).

Цивільний позов у справі не заявлено.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30 серпн 2023 року накладено арешт на речові докази, вилучені під час проведення огляду місця події 29 серпня 2023 року- дві банкноти схожі на грошові кошти номіналом 100 євро кожна № RB , UC .

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Так, ч.1 ст.96-1 КК України встановлено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.96-1 КК України, спеціальна конфіскація застосовується на підставі: 1) обвинувального вироку суду; 2) ухвали суду про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) ухвали суду про застосування примусових заходів медичного характеру; 4) ухвали суду про застосування примусових заходів виховного характеру.

Спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави (п.3 ч.1 ст.96-2 КК України).

Грошові кошти у сумі 200 Євро номіналом 100 євро кожна № RB , UC , які вилучені під час проведення огляду місця події 29 серпня 2023 року та визнані речовими доказами відповідно до постанови слідчого від 30 вересня 2021 року, відповідно до п.2) ч.9 ст.100 КПК України підлягають спеціальній конфіскації, слід конфіскувати у власність держави.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити: на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.

З матеріалів кримінальної справи вбачається, що по справі понесені процесуальні витрати за проведення експертизи у зв`язку із залученням стороною обвинувачення експертів спеціалізованої державної установи.

Відтак, процесуальні витрати на загальну суму 1912 гривень, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 314, 374, 468, 469, 471, 473-475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 15 вересня 2023 року, укладену між начальником Бориславського відділу Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000755 від 30 серпня 2023 року, з одного боку та з іншого боку підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_8 за участі захисника адвоката ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Самбір Львівської області винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання за ч.1 ст.369 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000(сімнадцять тисяч) гривень.

Арешт, накладений ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30 серпня 2023 року на речові докази, вилучені під час проведення огляду місця події 29 серпня 2023 року- дві банкноти схожі на грошові кошти номіналом 100 євро кожна № RB , UC , - скасувати.

Речові докази: грошові кошти у сумі 200 Євро, купюрами номіналом 100 євро кожна № RB , UC , які є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та підлягають спеціальній конфіскації, які знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області - конфіскувати у власність держави.

Речові докази: компакт диск із відеозаписами залишити при матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в розмірі 1912 гривень (одну тисячу дев`ятсот дванадцять) гривень.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що в разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та призначення судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, зокрема: обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст.469 КПК України угода не може бути укладена, до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.1 ст. 472 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: суддя ОСОБА_1