Справа № 541/3941/23
№ провадження 1-кп/541/54/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2024 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргород кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000284 від 01.11.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Єрки Миргородського району Полтавської області, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , не маючи посвідчення водія на право керування транспортними засобами, достовірно знаючи, що для отримання посвідчення водія необхідно скласти теоретичний і практичний іспити та пройти медичний огляд, вирішив придбати підроблене посвідчення водія з метою подальшого його використання.

Для досягнення своєї мети, отримання підробленого посвідчення водія у спосіб, що не відповідає порядку, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску до керування транспортними засобами», яке є обов`язковим для всіх підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та громадян України, іноземних громадян та осіб без громадянства, ОСОБА_6 у квітні 2023 року, точної дати та часу під час досудового розслідування встановити не надалося можливим, зі свого особистого мобільного телефону зайшов до мережі Інтернет, де знайшов оголошення про виготовлення бланків водійських посвідчень за плату, що було розміщене невстановленою особою. У подальшому, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій кримінально-протиправний умисел, усвідомлюючи, що процедура отримання посвідчення водія передбачає закінчення курсів водіння по підготовці водіїв для отримання водійського посвідчення, проходження медичного огляду, складання іспитів у сервісному центрі МВС, вступив у змову з невстановленою особою щодо виготовлення завідомо підробленого посвідчення водія на власне ім`я. При цьому, невстановлена особа повідомила ОСОБА_4 про необхідність передачі фотокартки для її розміщення на бланку посвідчення водія, а також копії паспорту громадянина України та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера платника податків. ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, направленим на порушення встановленого законом порядку отримання посвідчення водія, яке видається установою - відповідним територіальним сервісним центром МВС України, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження зразків, бланків і технічних описів бланків Національного та міжнародного посвідчень водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, тимчасового реєстраційного талона транспортного засобу та зразка розпізнавального автомобільного знаку України та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» № 844 від 16.09.2020, з метою підроблення посвідчення водія та подальшого його використання, усвідомлюючи кримінально-протиправний характер своїх дій щодо пособництва у вчиненні підроблення посвідчення водія, достовірно знаючи, що його фотокартка та вказані копії документів будуть використані для виготовлення підробленого офіційного документа - посвідчення водія, передав через мобільний додаток «Telegram» невстановленій досудовим розслідуванням особі фотокартку та копії вищеперерахованих документів, тобто надав засоби та сприяв підробленню офіційного документа.

Невстановлена особа, у невстановленому під час досудового розслідування місці, виготовила посвідчення водія серії та номеру НОМЕР_1 від 21.04.2023, категорії «В» та на ім`я ОСОБА_4 .

У подальшому, на початку травня 2023 року (точної дати та часу встановити не представилось можливим) невстановлена особа, з невстановленого досудовим розслідуванням місця, відправила до відділення «Нової пошти» № 4, яке розташоване за адресою: вул. Гоголя, 137/8, м. Миргород Полтавської області (дану адресу вказав ОСОБА_4 ), підроблене посвідчення водія серія НОМЕР_1 від 21.04.2023 на ім`я ОСОБА_4 , яке не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, що посвідчує право керування транспортними засобами категорії «В» для його особистих потреб, за що ОСОБА_4 сплатив грошові кошти у сумі 9500 грн.

Після отримання підробленого посвідчення водія ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що надане посвідчення водія підроблене, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи, що порушує вимоги Постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску до керування транспортними засобами», умисно використовував завідомо підроблений документ - посвідчення водія серії та номер НОМЕР_1 від 21.04.2023 категорії «В», на своє ім`я для керування автотранспортним засобом марки «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Так, 01.11.2023 близько 11:20 год. ОСОБА_4 , будучи учасником дорожнього руху як водій транспортного засобу, а саме: автомобіля марки «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи по вул. Гоголя поблизу будинку № 174А в м. Миргород Полтавської області, маючи при собі підроблене посвідчення водія серія і номер - НОМЕР_1 , був зупинений працівниками Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, в порядку Закону України «Про Національну поліцію», та виконуючи законну вимогу працівника поліції, щодо надання йому документів на транспортний засіб, достовірно знаючи, що посвідчення водія серія і номер НОМЕР_1 за способом виготовлення та елементами захисту не відповідає зразку бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу, а є підробленим, усвідомлюючи свої протиправні дії, діючи умисно, з метою створити перед працівниками поліції видимість наявності у нього дійсного посвідчення водія та відповідно і з цим права на керування транспортними засобами категорії «В», таким чином уникнути адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних із порушенням Правил дорожнього руху, надав для перевірки працівникам поліції завідомо підроблене для нього посвідчення водія серія і номер - НОМЕР_1 із його особистими анкетними даними та фотокарткою, яке за способом виготовлення та елементами захисту не відповідає зразку бланку посвідчення, що перебуває в офіційному обігу, тобто використав його.

Після цього, 01.11.2023 в ході огляду місця події у ОСОБА_4 в присутності двох понятих вилучено посвідчення водія серія і номер - НОМЕР_1 із його анкетними даними та фотокарткою.

Відповідно до висновку судової технічної експертизи документів № СЕ-19/117-23/16854-ДД від 03.11.2023, бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в скоєних кримінальних правопорушеннях визнав повністю та пояснив, що він в інтернеті побачив оголошення та замовив собі водійські права, через 2-3 тижня ці права прийшли на відділення Нової пошти, при їх отриманні він сплатив 9500 грн.. Деякий час він користувався цими правами та десь разів 10 керував з ними автомобілем батька. При цьому розумів, що ці водійські права є підробленими. У вчиненому розкаявся, більше такого не повторить, просив призначити йому покарання у вигляді штрафу, який він має можливість сплатити, оскільки отримує орендну плату за земельну ділянку.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні вищезазначених кримінальних правопорушень у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою використання його іншою особою; та за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжує покарання, судом не встановлено.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання, особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, офіційно не працює, не одружений, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, розкаявся у скоєному, тому суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 остаточне покарання в межах санкцій ч.5 ст. 27 - ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу.

На переконання суду, остаточне покарання саме у такому розмірі буде домірним скоєному, відповідатиме визначеній ст. 50 КК України меті призначення покарання та особі обвинуваченого, принципу індивідуалізації покарання та буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлено.

Підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому не встановлено.

Питання щодо скасування арешту майна у кримінальному провадженні підлягає вирішенню відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання відшкодування витрат пов`язаних із залученням експерта вирішити відповідно до положень ст. 124 КПК України.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 349, 373, 374, 475 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 - ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити покарання:

- за ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

За сукупністю кримінальних правопорушень, відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані з залученням експерта для проведення експертизи, в сумі 1673 (одна тисяча шістсот сімдесят три) грн. 00 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 03.11.2023р. на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Речові докази: посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке упаковано до сейф-пакету експертної служби МВС України № 5390676 та зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0000284 від 01.11.2023, DVD-R диск об`ємом 4.7 GB - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію вироку не пізніше наступного дня.

СуддяОСОБА_1