Справа №195/1559/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.10.2023 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000046 від 25.05.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Бердянськ Запорізької області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця строкової військової служби НОМЕР_1 , який проходить службу на посаді навідника 3 десантно-штурмового взводу 6 десантно-штурмової роти, 2 десантно-штурмового батальйону та перебуває у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 13.06.2022 вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 190 КК України до штрафу в сумі 34000 гривень; 21.06.2022 ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 162 КК України до штрафу в сумі 850 гривень; 17.08.2022 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області переглянуто вироки та на підставі ч.2 ст.71 КК України визначено остаточне покарання по вирокам Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 21.06.2022 та 13.06.2022, до штрафу в сумі 34510 гривень, покарання не відбуто,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 389 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 та обіймаючи посаду навідника 3 десантно-штурмового взводу 6 десантно-штурмової роти, 2 десантно-штурмового батальйону у військовому званні солдат, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, всупереч вимог ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, ухиляється від сплати штрафу згідно ухвали Томаківського районного суду від 26.08.2022 року що становить 34510 грн.

ОСОБА_3 згідно з вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 13.06.2022, засуджений за ст. 190 ч.1 до покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень. Також, 05.08.2022 року згідно з вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 21.06.2022, засуджений за ст. 162 ч. 1 до покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів, що становить 850 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

02.08.2022 року вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 13.06.2022 року за ст. 190 ч.1 відносно ОСОБА_3 надійшов на виконання до Нікопольського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області. В цей же день заведено особову справу та надіслано повідомлення засудженому для ознайомлення.

05.08.2022 року вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області відносно ОСОБА_3 від 21.06.2022, засудженого за ст. 162 ч. 1 надійшов на виконання до Нікопольського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області. В цей же день заведено особову справу та надіслано повідомлення засудженому для ознайомлення.

05.08.2022 року до Томаківського районного суду направлено подання для вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків у відношенні ОСОБА_3 .

Ухвалою Томаківського районного суду від 17.08.2022 року визначено остаточне покарання шляхом складання покарань ОСОБА_3 за вироками від 13.06.2022 року та 21.06.2022 року у виді штрафу в розмірі 2030 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34510 (тридцять чотири тисячі п`ятсот десять) гривень.

01.09.2022 року засуджений з`явився до Нікопольського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, де його ознайомлено під підпис з порядком та умовами відбування покарання у виді штрафу, наслідками за ухилення від відбування покарання. Засуджений зобов`язався сплатити штраф, перебуваючи на службі у ЗСУ, використовуючи мобільний додаток «Приват 24» та надати копії про сплату, через мобільний додаток «Вайбер».

01.09.2022 року провідним інспектором Нікопольського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 попереджено ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати штрафу за ч. 1 ст. 389 КК України.

Станом на 28.09.2022 року засуджений ОСОБА_3 не надав копії квитанцій про сплату штрафу. Тому Нікопольським районним відділом №3 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області було надіслано подання до Томаківського районного суду на розстрочку виплати несплаченої суми штрафу.

Ухвалою Томаківського районного суду від 16.01.2023 року засудженому ОСОБА_3 було призначено розстрочку виплати несплаченої суми штрафу в розмірі 34510 грн., рівними частками по 2875 (дві тисячі вісімсот сімдесят п`ять) гривень 83 копійки щомісячно починаючи з дня набрання ухвалою суду законної сили.

07.02.2023 року провідним інспектором Нікопольського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 засудженому ОСОБА_3 у телефонному режимі було повторно роз`яснено його обов`язок про сплату штрафу з розстрочкою, а також через мобільний застосунок «Вайбер» було надано реквізити для оплати та зазначено суму щомісячної проплати. Під час розмови засуджений повідомив, що має намір сплатити штраф.

На теперішній час документ про сплату штрафу відсутній, штраф на користь держави без поважних причин ОСОБА_3 не сплатив.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи засудженим, якому на підставі ухвали Томаківського районного суду від 17.08.2022 року визначено остаточне покарання шляхом складання покарань за вироками від 13.06.2022 року та 21.06.2022 року у виді штрафу в розмірі 2030 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34510 грн., та обізнаним з порядком, строками виконання призначеного судом покарання, а також наслідками ухилення від сплати штрафу, передбаченими Кримінальним кодексом України, умисно, без поважних причин, ухилився від сплати штрафу на користь держави, документ про сплату штрафу до Нікопольського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області не пред`явив.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч.1 ст. 389 КК України як ухилення засудженого від сплати штрафу .

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно заяви ОСОБА_3 щодо визнання ним своєї винуватості, складеної за участі його захисника ОСОБА_5 згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була підписана в присутності захисника ОСОБА_5 , обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт, в якому зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Згідно ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку повністю доведена та його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 389 КК України як ухилення засудженого від сплати штрафу .

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем служби характеризується позитивно.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального проступку, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті, але враховуючи наявність обставин пом`якшуючих покарання - щире каяття, особу обвинуваченого, раніше судимого, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, суд вважає можливим його перевиховання і виправлення без ізоляції від суспільства, і тому вважає правильним звільнити його від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Призначене покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим судом встановлено , що ОСОБА_3 засуджений 13.06.2022 вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 190 КК України до штрафу в сумі 34000 гривень; 21.06.2022 вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 162 КК України до штрафу в сумі 850 гривень; на підставі ухвали від 17.08.2022 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області переглянуто вироки та керуючись ч.2 ст.71 КК України визначено остаточне покарання по вирокам Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 21.06.2022 та 13.06.2022, до штрафу в сумі 34510 гривень, покарання не відбуто.

Відповідно до ч.3 ст. 72 КК України - Основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.389 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтись для реєстрації до органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у справі: відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків на 2-х аркушах залишити у матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ч.3 ст. 72 КК України покарання визначене ОСОБА_3 на підставі ухвали 17.08.2022 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області, якою переглянуто вироки Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 21.06.2022 та 13.06.2022, і визначено остаточне покарання у вигляді штрафу в сумі 34510 грн., виконувати самостійно.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 цього КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору направити копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1

06.10.2023