У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі: слідчого ОСОБА_3 та представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області підполковника юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000109, внесеного в ЄРДР 09.08.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 436-2 Кримінального кодексу України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з матеріалів клопотання, громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (уродженка смт. Великий Березний Ужгородського району), зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , перебуваючи на території України за місцем свого проживання, використовуючи особисто нею створену Інтернет сторінку в соцмережі «Фейсбук» під профілем « ОСОБА_7 » https://www.facebook.com/tamaramarat, в період з червня по серпень 2023 року поширила ряд публікацій, у яких міститься заперечення збройної агресії російської федерації проти України.

У відповідності до висновку судово-лінгвістичної експертизи №СЕ-19/107-23/8778-ЛД від 18.09.2023 в публікаціях, поширених ОСОБА_4 в соцмережі «Фейсбук» під профілем « ОСОБА_7 » міститься виправдовування та заперечення збройної агресії російської федерації проти України.

Згідно з відповідями ВКІБ УСБУ в Закарпатській області на доручення слідчого в ході проведення оперативно-розшукових заходів отримано достовірну інформацію про те, що до вчинення даного злочину причетна громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (уродженка смт. Великий Березний Ужгородського району), зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

09.11.2023 на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого слідчим вилучено наступні предмети:

мобільний телефон марки «IPHONE 13 mini» серійний № НОМЕР_1 , ІMEI НОМЕР_2 та IMEI НОМЕР_3 , номер мобільного телефону НОМЕР_4 ;

картка флеш-пам`яті в корпусі червоного та чорного кольору;

жорсткий диск типу HDD S/N QDJTKJFG.

Слідчий зазначає, що в ході детального огляду мобільного телефону марки «IPHONE 13 mini» серійний № НОМЕР_1 , ІMEI НОМЕР_2 та IMEI НОМЕР_3 , номер мобільного телефону НОМЕР_4 , вилученого у ОСОБА_4 , який зі слів останньої належить їй особисто і використовується нею, підтверджено факт використання такого останньою як засобу вчинення злочину, а саме, для поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України.

На даний час у органу досудового розслідування є підстави вважати, що вилучений в ході обшуку по місцю проживання ОСОБА_4 мобільний телефон марки «IPHONE 13 mini» серійний № НОМЕР_1 , ІMEI НОМЕР_2 та IMEI НОМЕР_3 , номер мобільного телефону НОМЕР_4 , містить ознаки речового доказу, як визначено ч. 1 ст. 98 КПК України, і може бути використаний як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

09.11.2023 вищевказаний мобільний телефон постановою слідчого визнаний як речовий доказ та приєднаний до матеріалів кримінального провадження.

Слідчий вказує, що у даному випадку, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, метою застосування арешту майна є збереження речового доказу, а підставою для застосування даного виду забезпечення кримінального провадження є наявність достатніх підстав вважати, що він відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Із урахуванням вказаного, орган досудового розслідування вбачає наявність обґрунтованих ризиків відчуження вилученого предмету третім особам, його подальше приховування, пошкодження або знищення з метою перешкоджання подальшому проведенню його експертного дослідження та встановленню інших обставин кримінального правопорушення або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Враховуючи, що вилучений предмет містить ознаки, передбачені ч. 1 ст. 98 КПК України та враховуючи, що вказаний предмет використовувався як знаряддя вчинення злочину, зберіг на собі сліди злочинної діяльності, підлягає спеціальній конфіскації, є достатні підстави вважати, що він відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, а тому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий просить накласти арешт на майно, вилучене в ході обшуку по місцю проживання громадянки України ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: мобільний телефон (термінал) марки «IPHONE 13 mini» серійний № НОМЕР_1 , ІMEI НОМЕР_2 та IMEI НОМЕР_3 , номер мобільного телефону НОМЕР_4 .

Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання про арешт майна підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні та долучених до нього матеріалів.

Представник власник майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні частково заперечив щодо задоволення клопотання слідчого про арешт майна, зазначивши, що вилучений телефон був оглянутий та визнаний речовим доказом, проведено експертизу та ОСОБА_4 допитана.

Заслухавши слідчого та представника власника майна, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Відповідно до ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

При цьому за загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначеними ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчим суддею при розгляді клопотання встановлено, що слідчим відділом УСБУ в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 09.08.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000109 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України.

З матеріалів клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що підставою для внесення до ЄРДР слугували матеріали правоохоронних та контролюючих органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень.

З витягу з ЄРДР, а саме з короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, вбачається, що у відповідності до повідомлення відділу КІБ Управління СБУ в Закарпатській області № 58/30-1107 від 09.08.2023, у ході здійснення оперативно-службової діяльності отримано інформацію щодо поширення матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії російської федерації проти України. Зокрема, громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка Закарпатської області, з початком російської агресії, публічно, з використанням мережі Інтернет, поширила ряд матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії російської федерації проти України.

Висновком судово-лінгвістичної експертизи № СЕ-19107-23/8778-ЛД від 18.09.2023 підтверджується що у публікаціях, поширених ОСОБА_4 в соцмережі «Фейсбук» під профілем « ОСОБА_7 » міститься виправдовування та заперечення збройної агресії російської федерації проти України.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.10.2023 (справа № 308/18605/23, провадження № 1-кс/308/5051/23) задоволено клопотання слідчого про проведення обшуку та надано стороні обвинувачення у кримінальному провадженні № 0000109 дозвіл на проведення обшуку домоволодіння, у якому фактично проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яке належить їй на праві приватної власності, а саме, квартири АДРЕСА_3 , в тому числі: приміщеннях побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення, в підсобних і нежитлових приміщеннях, що відносяться до даного домоволодіння, з метою відшукання та вилучення: записників, аркушів паперу, у яких міститься інформація, яка має доказове значення у даному кримінальному провадженні; комп`ютерів, ноутбуків, планшетів, флешнакопичувачів, на яких може знаходиться відповідне програмне забезпечення, електронні файли з інформацією щодо обставин, які досліджуються у даному кримінальному провадженні; мобільних телефонів (засобів електронного зв`язку, сім-карток), які використовувалися задля поширення інформації, а саме, як засіб вчинення злочину, пов`язаного з поширенням матеріалів.

Згідно з протоколом обшуку від 09.11.2023, проведеним старшим слідчим в ОВС 2 відділення слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області ОСОБА_3 на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.10.2023, за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено наступні предмети: мобільний телефон марки «IPHONE 13 mini» серійний № НОМЕР_1 , ІMEI НОМЕР_2 та IMEI НОМЕР_3 , номер мобільного телефону НОМЕР_4 , який ОСОБА_4 добровільно надала слідчому; картку флеш-пам`яті в корпусі червоного та чорного кольору; жорсткий диск типу HDD S/N QDJTKJFG.

Постановою старшого слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області ОСОБА_3 від 09.11.2023 мобільний телефон марки «IPHONE 13 mini» серійний № НОМЕР_1 , ІMEI НОМЕР_2 та IMEI НОМЕР_3 , номер мобільного телефону НОМЕР_4 визнано речовим доказом і у якості такого приєднано до матеріалів даного кримінального провадження.

З протоколу огляду від 10.11.2023 вбачається, що об`єктом огляду є мобільний телефон марки «IPHONE 13 mini» серійний № НОМЕР_1 , ІMEI НОМЕР_2 та IMEI НОМЕР_3 , номер мобільного телефону НОМЕР_4 , вилучений у ОСОБА_4 , який використовувався останньою для поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно зі ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Як зазначено у ч. ч. 3, 4 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Частиною третьою ст. 169 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Враховуючи, що є достатні підстави вважати, що виявлений та вилучений 09.11.2023 в ході проведення обшуку по місцю проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , мобільний телефон (термінал) марки «IPHONE 13 mini» серійний № НОМЕР_1 , ІMEI НОМЕР_2 та IMEI НОМЕР_3 , номер мобільного телефону НОМЕР_4 , має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, вилучений на законних підставах, з метою збереження речових доказів, оскільки цей доказ має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, та для запобігання відчуження, знищення або передачі даного майна в тимчасове володіння іншим особам, слідчий суддя приходить висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Слідчий суддя зазначає, що матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника (володільця) майна з метою запобігання його відчуження, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Слідчий суддя також враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час ухвалення рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 169, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході обшуку 09.11.2023 року по місцю проживання громадянки України ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:

-мобільний телефон (термінал) марки «IPHONE 13 mini» серійний № НОМЕР_1 , ІMEI НОМЕР_2 та IMEI НОМЕР_3 , номер мобільного телефону НОМЕР_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1