Провадження № 1-кп/734/325/23 Справа № 734/5612/23
В И Р О К

іменем України

01 грудня 2023 року смт Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000361 від 29.10.2023 за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Слабин Чернігівського району Чернігівської області, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,-

встановив:

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» (далі - Закон), кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.

За ч. 4 ст. 15 Закону особа, яка бажає отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії чи типу, зобов`язана пройти медичний огляд, підготовку або перепідготовку відповідно до типової навчальної програми, успішно скласти теоретичний і практичний іспити. Порядок підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 15 Закону, теоретичний і практичний іспити для отримання права на керування транспортними засобами відповідної категорії складаються в територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України та в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

У свою чергу, за ч. 9 ст. 15 Закону, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України, відповідно до Конвенції про дорожній рух, діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Наведеним положенням кореспондують норми абз. 2 ч. 2 ст. 16 вказаного закону, за якими водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників.

Пунктом 20 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 08.05.1993 № 340 передбачено, що повернення посвідчень водія особам, позбавленим права на керування транспортними засобами (крім осіб, позбавлених права на керування транспортними засобами за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення), здійснюється після складення теоретичного і практичного іспитів. Особам, позбавленим права на керування транспортними засобами за керування такими засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, посвідчення водія повертається після обов`язкового проходження позачергового медичного огляду та складення теоретичного і практичного іспитів з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту.

12.06.2018 ОСОБА_2 в передбачений Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993

№ 340, спосіб отримав посвідчення водія серії НОМЕР_1 , з дозволом керування транспортними засобами категорії «В», «С».

Постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 31.05.2022 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік.

Водночас, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_2 водій другого мінометного взводу мінометної батареї солдат ОСОБА_2 , в денний час 11.10.2023, знаходячись в с. Нова Олександрівка Броварського району Київської області, з метою отримання можливості керування транспортними засобами, маючи умисел на виготовлення підробленого посвідчення водія, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом надання анкетної інформації про свою особу, через соціальну мережу Telegram замовив у невстановленої дізнанням особи виготовлення завідомо підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_3 . При цьому ОСОБА_2 через соціальну мережу Telegram надав вказаній особі фотокартку з власним зображенням, зразок власного підпису, що необхідно для виготовлення даного документа, повідомив свої персональні дані, чим вчинив пособництво у виготовленні підробленого документа.

У подальшому 19.10.2023 солдат ОСОБА_2 , перебуваючи у приміщенні відділення № 1 ТОВ «Нова Пошта», що розташоване за адресою: с. Згурівка Броварського району Київської області, отримав поштове відправлення від невстановленої в ході дізнання особи з виготовленим на його замовлення підробленим посвідченням водія серії НОМЕР_3 , з дозволом керування транспортними засобами категорій «В», «С», виданим на його ім`я Територіальним сервісним центром 8041 від 18.10.2023, бланк якого згідно з висновком експерта № СЕ-19/125-23/12104-ДД від 07.11.2023 не відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України, та сплатив невстановленій в ході дізнання особі за виготовлення вказаного посвідчення грошові кошти у сумі 9500 грн.

Окрім того, 29.10.2023 приблизно об 11 год. 03 хв. військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_2 водій другого мінометного взводу мінометної батареї солдат ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки ВАЗ моделі 21063, реєстраційний номер НОМЕР_4 , рухаючись автомобільною дорогою М-01 «Київ - Чернігів - Нові Яриловичі», будучи зупиненим на 97 кілометрі автомобільної дороги М-01 «Київ - Чернігів - Нові Яриловичі» в с. Кіпті Кіптівської територіальної громади Чернігівського району Чернігівської області нарядом Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 та п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_3 є завідомо підробленим документом, діючи з прямим умислом, використав завідомо підроблений документ посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане Територіальним сервісним центром 8041 на його ім`я 18.10.2023, шляхом його пред`явлення інспектору взводу № 2 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 , для перевірки на право керування транспортним засобом.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/125-23/12104-ДД від 07.11.2023 бланк посвідчення водія серії НОМЕР_3 , виданого Територіальним сервісним центром 8041 від 18.10.2023 на ім`я ОСОБА_2 , не відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_2 , у порядку ст. 301 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Зі змісту заяви підозрюваного ОСОБА_2 від 28.11.2023, яка була складена у присутності його захисника адвоката ОСОБА_4 , вбачається, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, тобто у пособництві в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою його використання іншою особою та у використанні завідомо підробленого документа і погоджується з встановленими дізнанням обставинами, ознайомлений із обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт у кримінальному провадженні в порядку, передбаченому ст. ст. 381-382 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_2 ознайомлений зі змістом встановлених дізнанням обставин, а також про те, що відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_2 вчинив кримінальні правопорушення (проступки) за встановлених органом дізнання обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, а його дії вірно кваліфіковані за ч. 5 ст. 27, ч .1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України як пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою його використання іншою особою та використання завідомо підробленого документа.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_2 , є щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_2 , не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є кримінальними проступками, ставлення обвинуваченого до вчиненого, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, його вік, позитивну характеристику за місцем служби, наявність обставини, що пом`якшує покарання за відсутності обставин, що обтяжують покарання, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити ОСОБА_2 , покарання у виді штрафу.

Процесуальні витрати у розмірі 1195 грн., пов`язані із залученням експертів, слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні не застосовувалися.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень.

за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_2 визначити покарання у виді у виді штрафу в розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1195 (одну тисячу сто дев`яносто п`ять) гривень процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів.

Речові докази: посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 18.10.2023 та оптичний носій інформації з відеозаписами зі службової боді камери зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів із моменту його проголошення. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити обвинуваченому, прокурору та захиснику.

Суддя ОСОБА_1