Справа № 211/7628/19
Провадження № 1-кс/211/1/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року слідчий суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Довгинцівського ВП Криворізького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області від 09 вересня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0001545,-

встановив:

До Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_3 із скаргою на постанову слідчого Довгинцівського ВП Криворізького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області від 09 вересня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0001545. В своїй скарзі скаржник вказав, що 09 вересня 2019 року слідчим слідчого відділення Довгинцівського відділення поліції Криворізького відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області винесено постанову про закриття кримінального провадження №0001545 у зв`язку з відсутністю в діях складу кримінального правопорушення (п.2ч.1ст.284КПК України). Скаржник ОСОБА_3 є заявником по вказаному кримінальному провадженню. Постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0001545 слідчим в порушення вимог КПК скаржнику не надано. Про закриття кримінального провадження №0001545 скаржник дізнався з листа №04/2/2-125-19 від 27.11.2019., надісланого 28.11.2019. прокуратурою Дніпропетровської області на електронну пошту заявника. З постановою слідчого скаржник не згоден, просить скасувати.

В судове засідання скаржник не з`явився. ВідОСОБА_3 у чергове надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з різних причин, в останнє до закінчення війни в Україні, оскільки в умовах систематичних ракетних атак задля небезпеки свого життя він вимушений мешкати у безпечному місці поза межами м. Кривий Ріг.

Частиною другою статті 306 КПК України визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

За приписами частини третьої статті 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні визначений статтею 135 КПК, частиною першою якої передбачено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Як вбачається з матеріалів справи розгляд по справі призначався 17.04.2020 року, 21.05.2020 року, 16.06.2020 року, 27.08.2020 року, 28.09.2020 року, 24.11.2020 року, 23.12.2020 року, 25.01.2021 року, 10.03.2021 року, 12.04.2021 року, 03.06.2021 року, 15.07.2021 року, 24.09.2021 року, 28.10.2021 року, 13.12.2021 року, 04.02.2022 року, 28.03.2022 року, 28.07.2022 року, 05.09.2022 року, 18.10.2022 року, 08.12.2022 року, 17.01.2023 року, 03.03.2023 року, 27.04.2023 року, 08.06.2023 року, 18.08.2023 року, 27.09.2023 року, 09.11.2023 року, 22.12.2023 року, 24.01.2024 року, 12.02.2024 року, проте кожного разу скаржник звертався з клопотанням про відкладення без надання підтверджуючих доказів. Така процесуальна поведінка скаржника призводить до порушення розумних строків розгляду скарги, вказує на небажання ОСОБА_3 приймати участь в судовому засіданні та надавати пояснення по суті заявленої скарги, тобто її не підтримання останнім.

Таким чином, суд позбавлений можливості протягом тривалого часу встановити обставини, викладені в скарзі, розгляд скарги по суті не розпочався від незалежних від суду обставин.

Відповідно до імперативних вимог частини третьої статті 306 КПК участь у судовому засіданні скаржника чи його захисника, представника (принаймні однієї із зазначених осіб) є обов`язковою. Водночас згідно із частиною другою цієї ж статті слідчий суддя зобов`язаний розглянути скаргу не пізніше сімдесяти двох годин з моменту її надходження.

У разі ж неявки до суду скаржника, належним чином сповіщеного про розгляд скарги, слідчий суддя не наділений повноваженнями забезпечити прибуття цієї особи проти її волі. Зокрема, примусовий привід до суду згідно із частиною третьою статті 140 КПК застосовується виключно до підозрюваного, обвинуваченого або свідка.

Грошове стягнення за неявку до суду без поважних причин відповідно до частини першої статті 139 КПК може бути накладено лише на підозрюваного, обвинуваченого, потерпілого, цивільного відповідача, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Адміністративній відповідальності за злісне ухилення від явки в суд за статтею 185-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягають лише свідок, потерпілий, позивач, відповідач, експерт, перекладач.

Таким чином, закон не встановлює жодних заходів процесуального примусу для забезпечення участі в судовому засіданні особи, котра оскаржує рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора. Не передбачає закон і можливості розгляду судом скарги за відсутності скаржника, належним чином повідомленого про такий розгляд (якщо в судовому засіданні не бере участі його захисник чи представник).

У частині другій статті 307 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, які слідчий суддя може прийняти за результатами розгляду відповідної скарги: скасувати рішення слідчого чи прокурора; зобов`язати припинити дію чи вчинити певну дію; відмовити в задоволенні скарги.

Однак постановлення будь-якої з наведених ухвал за відсутності і скаржника, і його захисника чи представника не відповідатиме приписам частини третьої статті 306 КПК України.

Чергове відкладення розгляду скарги призводить до порушення строку, встановленого частиною другою статті 306 зазначеного Кодексу, а також не гарантує прибуття в наступне судове засідання осіб, котрі не бажають брати в ньому участь.

Неодноразово вказуючи про відкладення розгляду скарги у зв`язку із перебуванням поза межами м. Кривий Ріг задля небезпеки свого життя, не позбавляє можливості скаржника приймати участь у розгляді скарги дистанційно в режимі відеоконференції, на підставі його відповідної заяви. Однак з такими заявами скаржник до суду не звертався.

Слідчий суддя звертає увагу, що скаржник ОСОБА_3 є ініціатором судового розгляду скарги. Судові засідання у даній справі призначалися систематично та неодноразово, проте заявник жодного разу до суду не з`являвся звертаючись з клопотаннями про відкладення однакового змісту.

Слідчий суддя вважає, що скаржник насамперед мав би активно, не зловживаючи, добросовісно та розсудливо використовувати власні процесуальні права та процесуальні обов`язки. При цьому визначальними процесуальними обов`язками скаржника є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді судової справи.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя вбачає наявність у діях скаржника зловживання своїми правами, що має своїм наслідком безпідставне затягування процесу.

Згідно із вимогами ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме заявник.

Так, Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, заявник як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З урахуванням недоліків законодавчого регулювання розгляду слідчим суддею скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, які в аналогічних ситуаціях унеможливлюють дотримання встановленої КПК України процедури, а також з огляду на відсутність єдиної та сталої судової практики з цього питання, слідчий суддя приходить до переконання, що вказані дії скаржника свідчить про безпідставне затягування справи, що нівелює завдання Кримінального процесуального кодексу України.

Отже, враховуючи вищевикладене, керуючись принципами змагальності і диспозитивності кримінального процесу, вважаю за можливе скаргу залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 303, 305, 309 КПК України, -

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Довгинцівського ВП Криворізького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області від 09 вересня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0001545- залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1