Справа № 539/4358/21
Провадження № 1-кп/539/29/2023
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 вересня 2023 року Лубенський міськрайонний суд
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , працюючого на посаді екскаваторника ТОВ «Альтком», раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , працюючого виконробом ТОВ «Фаспо Груп», раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України, -
ОСОБА_4 , будучи трактористом машиністом 6 розряду Лубенської філії ПАТ «Полтаваобленерго», 19.11.2018 року під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, діючи з необережністю, не виконуючи вимоги ст.14 ЗУ «Про охорону праці», ст.139 КЗпП України, п.п. 1.11, 2.3 Інструкції з охорони праці № 52 машиніста трактора ПАТ «Полтаваобленерго» (перш, ніж зійти з трактора, необхідно поставити важіль переключення передач у нейтральне положення і включити гальмо; для пуску двигуна потрібно додержуватись таких вимог: встановити важіль переключення передач у нейтральне положення), здійснив запуск двигуна екскаватора ЄО-2621 на базі трактора ЮМЗ 6Л д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи з правого боку екскаватора поза кабіною, при цьому не переконавшись у тому, що важіль перемикання передач знаходиться в нейтральному положенні та що екскаватор поставлений на ручні стоянкові гальма, внаслідок чого некерований екскаватор почав самовільно рухатися назад в напрямку траншеї та заднім лівим колесом впав у траншею, при цьому напівопущеною задньою опорною лапою травмував електромонтера з ремонту та монтажу КЛ Лубенської філії ПАТ «Полтаваобленерго» ОСОБА_9 , що внаслідок триманих травм призвело до загибелі останнього.
ОСОБА_5 , будучи майстром виробничої дільниці 2 групи дільниці з ТО і ремонту РП і ТП 10/0,4 кВ Лубенської філії ПАТ «Полтаваобленерго», 19.11.2018 року під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, діючи з необережністю, не виконуючи вимоги ст.14 ЗУ «Про охорону праці», ст.139 КЗпП України, п.6.1.9. Правил безпечної експлуатації електроустановок НПАОП 40.1-1.01-97 (у разі виконання найбільш складних та небезпечних робіт (земляних робіт, пов`язаних з ремонтом та прокладанням кабелю у зонах розташування підземних комунікацій) за нарядом повинен призначатись працівник з групою V із складу керівників та спеціалістів), призначив розпорядженням № 184 від 15.11.2018 року керівником планових робіт з ремонту заземлених кабелів електропостачання ПАТ «Полтаваобленерго» електромонтера з ремонту та монтажу КЛ Лубенської філії ПАТ «Полтаваобленерго» ОСОБА_9 , який не мав відповідної кваліфікаційної групи, внаслідок чого, через відсутність належної кваліфікації ОСОБА_9 не дотримано вимоги п.п. 4.6., 6.1.8., 5.5.7. Правил безпечної експлуатації електроустановок НПАОП 40.1-1.01-97 (забороняється виконувати розпорядження та завдання, що суперечать вимогам цих Правил; керівник робіт відповідає за чіткість та вичерпність інструктажу членів бригади, організацію та безпечне виконання роботи і дотримання вимог цих правил; бригаду, у разі допуску, крім допускача, повинен проінструктувати керівник робіт, щодо безпечного проведення робіт, використання інструменту, приладів та вантажопідіймальних машин. Без проведення інструктажу допускати бригаду до роботи забороняється), ст.14 ЗУ «Про охорону праці», ст.139 КЗпП, ОСОБА_4 не дотримано вимоги п.п.1.11, 2.3 Інструкції з охорони праці № 52 машиніста трактора, ст.14 ЗУ «Про охорону праці», ст.139 КЗпП, що в подальшому призвело до смерті ОСОБА_9 .
Дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст.272 КК України, тобто порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримуватися, що спричинило загибель людей.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину не визнав. Суду зазначив, що в той день він, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ремонтували пошкоджений кабель в м.Лубни. Старшим групи був ОСОБА_9 , а ОСОБА_4 керував трактором. Кабель знаходився під землею, а тому для його ремонту за допомогою трактора необхідно було зробити траншею довжиною 6 м. Через деякий час після початку робіт вони здійснили розкопку, виявили кабель, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 його зачистили, а ОСОБА_4 попросили переїхати далі від викопаного місця. Після цього ОСОБА_4 сів за кермо трактора, почув від ОСОБА_9 та ОСОБА_10 дозвіл на початок руху і спробував їхати, однак трактор заглох. ОСОБА_4 двічі спробував завести трактор з кабіни, однак не зміг. Після цього він вирішив здійснити запуск трактора поза межами кабіни. Для цього він поставив нейтральну передачу, вмикнув ручні гальма і вийшов з кабіни трактора. На вулиці ОСОБА_4 здійснив запуск двигуна і в цей час трактор почав рух і впав в траншею. Потім він дізнався, що в цей час в траншеї був ОСОБА_9 . Вважає, що аварія сталася внаслідок того, що трактор був у незадовільному стані: стерті диски ручних гальм, зламана деталь коробки передач «паук». При цьому вважає, що висновок експерта про справність деталей трактора є неправильним.
Допитаний у судовому засідання обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнав. Суду повідомив, що з лютого 2018 року працював майстром по ремонту кабельних мереж в Лубенській філії АТ «Полтаваобленерго». В його підпорядкуванні перебували декілька чоловік, в тому числі і ОСОБА_9 . На 19.11.2018 року він отримав 2 наряди на виконання ремонтних робіт. На один з них виїхав безпосередньо, на інший призначив керівником ОСОБА_9 , який у складі бригади з ОСОБА_4 та ОСОБА_10 мали полагодити кабель з використанням трактора. Норми підзаконних актів передбачають, що на такі роботи керівником призначаються працівники з 5 кваліфікаційною групою, однак ОСОБА_9 мав лише 4 групу. На той час про такі вимоги законодавства він не знав, а діяв відповідно до усталеної практики на підприємстві. В цілому на підприємстві працівників з 5 групою було близько 7 осіб, в тому рахунку і ОСОБА_5 . В той день йому повідомили, що на місці ремонту кабелю загинув ОСОБА_9 .
Не дивлячись на заперечення своєї вини обвинуваченими у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, їх вина повністю підтверджується:
- показаннями свідка ОСОБА_11 , який суду повідомив, що на той час був керівником Лубенської філії АТ «Полтаваобленерго». 19.11.2018 року було виявлено місце пошкодження кабельної лінії та для її ремонту виїхала бригада у складі ОСОБА_9 (старший групи), ОСОБА_10 (кабельщик), ОСОБА_4 (екскаваторщик). За розпорядженням ОСОБА_5 для виконання копальних робіт було використано трактор. Для виконання робіт із залученням такої техніки повинні призначатися працівники з 5 групою допуску, в той час як у ОСОБА_9 була 4. Пізніше стало відомо про те, що під час робіт стався нещасний випадок та загинув ОСОБА_9 . Також зазначив, що експертиза трактора проводилася через 3 місяці і за цей час ремонтні роботи з ним не проводилися.
- показаннями свідка ОСОБА_10 , який суду повідомив, що на час події працював кабельщиком на Лубенській філії АТ «Полтаваобленерго». В той день був залучений у складі бригади разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_9 для проведення ремонту кабельної лінії. Для виконання таких робіт використали трактор, який викопав траншею. ОСОБА_10 спустився в траншею та виявив місце пошкодження, про що повідомив ОСОБА_9 . Останній наказав ОСОБА_10 вилізти з траншеї та сам заскочив у неї, щоб перевірити місце пошкодження. В цей час запрацював трактор, почав рухатися заднім ходом, заднім колесом впав у траншею, а ковшом притиснув ОСОБА_9
- показаннями свідка ОСОБА_12 , який суду повідомив, що на той час працював провідним інженером Лубенської філії АТ «Полтаваобленерго», який суду повідомив, що 19.11.2018 року трактор було випущено на лінію після перевірки. Механізм блокування був у справному стані. Після цієї події експерт оглянув трактор та повідомив, що він може експлуатуватися.
- показаннями свідка ОСОБА_13 , який суду повідомив, що працював на Лубенській філії АТ «Полтаваобленерго» водієм. Зазначив, що трактор постійно ламався, опорні лапи не тримали, коробка передач та механізм блокування працювали з проблемами. Вважає хибним висновок експерта про справність цього трактора.
- протоколом огляду від 19.11.2018 року ділянки місцевості за адресою: м.Лубни, вул.Героїв Чорнобиля між господарствами № 5 та № 7 з фототаблицею до нього. Під час огляду виявлено трактор, у якого заднє ліве колесо та задня ліва опорна лапа знаходяться в ямі таким чином, що придавила ОСОБА_9 до землі. На момент огляду трактор знаходиться в нейтральному положенні, ручка гальма опущена вниз, не ввімкнута, бендикс пускового двигуна з правої сторони двигуна трактора опущено у крайнє нижнє положення, тобто увімкнений, задні упорні лапи та передній ковш опущені, задній ковш піднятий.
- висновком судово-медичної експертизи № 299-1 від 11.01.2019 року, відповідно до якого у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження, які носять характер прижиттєвості, утворились від дії тупого предмету, можливо при дорожньо-транспортній пригоді та при обставинах, вказаних в ухвалі і відносно до живої особи мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх спричинення, а в даному випадку призвели до смерті потерпілого. Причиною смерті ОСОБА_9 явилась закрита травма грудної клітки з множинними переломами ребер, з ушкодженням легені, що супроводжувалось шоком-крововтратою.
Умовами, що сприяли настанню досліджуваного нещасного випадку є недостатній контроль за організацією та функціонуванням системи управління охороною праці в виробничих підрозділах підприємства, які згідно ст.13 Закону покладаються безпосередньо на керівника Лубенської філії ПАТ «Полтаваобленерго».
Посадовими особами Лубенської філії ПАТ «Полтаваобленерго», а саме майстром дільниці з ТО і ремонту РП і ТП 0,4-10 кВ ОСОБА_5 , головним інженером ОСОБА_14 , начальниколм дільниць розподільчих мереж НОМЕР_2 кВ ОСОБА_15 та провідним інженером групи механізації та транпорту ОСОБА_12 не було проведено належних організаційних заходів та не здійснювалось дієвого контролю за дотриманням правил охорони праці та техніки безпеки, виробничої та трудової дисципліни під час виконання робіт з підвищеною небезпекою по вийманню ґрунту з періодичним використанням екскаватора при підготовці до проведення ремонту кабельної лінії.
З технічної точки зору, як дії майстра дільниці з ТО і ремонту РП і ТП 0,4-10кВ Лубенської філії ПАТ «Полтаваобленерго» ОСОБА_5 , тракториста-машиніста 6 розряду ОСОБА_4 , на яких посадовими інструкціями та інструкціями з охорони праці при виконанні окремих видів робіт покладена відповідальність за безпечну організацію робіт, за безпечну роботу машин та механізмів на даному об`єкті, контролю за дотриманням задіяними робітниками правил з техніки безпеки і охорони праці, так і безпосередньо самого постраждалого, електромонтера з ремонту та монтажу КЛ 4 групи Лубенської філії ПАТ «Полтаваобленерго» ОСОБА_9 перебувають у причинному зв`язку з досліджуваною подією нещасного випадку.
Безпосередньо як майстер дільниці з ТО і ремонту РП і ТП 0,4-10кВ Лубенської філії ПАТ «Полтаваобленерго» ОСОБА_5 , тракториста-машиніст 6 розряду ОСОБА_4 , так і сам постраждалий, електромонтер з ремонту та монтажу КЛ 4 групи Лубенської філії ПАТ «Полтаваобленерго» ОСОБА_9 мали технічну можливість запобігти настанню події досліджуваного нещасного випадку, для чого вони повинні були діяти у відповідності до вищевикладених вимог нормативних документів.
Спосіб виконання запуску двигуна екскаватора ЄО-2621 на базі трактора ЮМЗ 6 Л трактористом-машиністом 6 розрядку ОСОБА_4 не відповідає вимогам правил безпеки експлуатації транспортного засобу.
Не узгоджені з керівником робіт електромонтером з ремонту та монтажу КЛ 4 групи з ремонту та монтажу КЛ 4 групи Лубенської філії ПАТ «Полтаваобленерго» ОСОБА_9 дії та невиконання трактористом-машиністом ОСОБА_16 нормативно-технічних вимог призвело до самовільного та неконтрольованого руху екскаватора назад з подальшим падінням в траншею та смертельного травмування електромонтера ОСОБА_9 .
В даному випадку технічна можливість попередити виникнення пригоди зі сторони тракториста-машиніста ОСОБА_4 визначалась виконанням ним вимог п.15.12 Правил дорожнього руху України та дії тракториста-машиніста ОСОБА_4 в даній ситуації не відповідали вимогам п.15.12. Правил дорожнього руху України та знаходились з технічної точки зору у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП.
- висновком додаткової судової інженерно-технічної експертизи з охорони праці та безпеки життєдіяльності № 3145 від 30.07.2021 року, за яким причинами настання 19.11.2018 досліджуваного нещасного випадку є організаційні причини, а саме недотримання нормативно-технічних вимог про охорону праці під час виконання робіт підвищеної небезпеки (код 10) з боку наступних співробітників Лубенської філії ПАТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРТО»: майстра дільниці з ТО і ремонту РП і ТП 0,4-10 кВ ОСОБА_5 в частині недотримання вимог п. 6.1.9 «Правил безпечної експлуатації електроустановок» НПАОП 40.1-1.01-97, ст. 14 Закону України «Про охорону праці», ст. 153 Кодексу законів України про працю; тракториста - машиніста 6 розряду ОСОБА_4 в частині недотримання вимог п.п. 1.11., 2.3 Інструкції з охорони праці №52 машиніста трактора (тракториста)», ст.14 Закону України «Про охорону праці», ст. 139 Кодексу законів України про праці; керівника робіт електромонтера з ремонту та монтажу КЛ 4 групи ОСОБА_9 в частині недотримання вимог п.п. 4.6, 6.1.8, 6.5.7 «Правил безпечної експлуатації електроустановок» НПАОП 40.1-1.01-97, ст. 14 Закону України «Про охорону праці», ст. 139 Кодексу законів України про працю. Безпосередньо сам постраждалий, електромонтер з ремонту та монтажу КЛ 4 групи ОСОБА_9 при проведенні робіт по вийманню ґрунту з періодичним використанням екскаватора не виконав усі пункти нормативно- технічних документів, а саме: п.п. 4.6, 6.1.8, 6.5.7 вимог «Правил безпечної експлуатації електроустановок» НПАОП 40.1-1.01-97, ст. 139 Кодексу законів про працю та вимог ст. 14 Закону України «Про охорону праці».
З технічної точки зору, як дії майстра дільниці з ТО і ремонту РП і ТП 0,4-10 кВ Лубенської філії ПАТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРТО» ОСОБА_5 , тракториста-машиніста 6 розряду ОСОБА_4 , на яких посадовими інструкціями та інструкціями з охорони праці при виконанні окремих видів робіт покладена відповідальність за безпечну організацією робіт, за безпечну роботу машин та механізмів на даному об`єкті, контролю за дотриманням задіяними робітниками правил з техніки безпеки і охорони праці, так і безпосередньо самого постраждалого, електромонтера з ремонту та монтажу КЛ 4 групи Лубенської філії ПАТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРТО» ОСОБА_9 , перебувають у причинному зв`язку з досліджуваною подією нещасного випадку, що стався 19.11.2018.
З технічної точки зору, невиконання перерахованих вище вимог нормативно-технічних актів з питань охорони праці та безпеки життєдіяльності перебуває у причинному зв`язку з настанням нещасного випадку.
Безпосередньо як майстер дільниці з ТО і ремонту РП і ТП 0,4-10 кВ Лубенської філії ПАТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРТО» ОСОБА_5 та тракторист-машиніст 6 розряду ОСОБА_4 , так і сам постраждалий, електромонтер з ремонту та монтажу КЛ 4 групи Лубенської філії ПАТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРТО» ОСОБА_9 , мали технічну можливість запобігти настанню події досліджуваного нещасного випадку, для чого вони повинні були діяти у відповідності до вищевикладених вимог нормативних документів.
При проведенні робіт по вийманню ґрунту з періодичним використанням екскаватора та управлінні екскаватором тракторист 6 розряду ОСОБА_4 , електромонтером з ремонту та монтажу КЛ 4 групи ОСОБА_9 , майстром дільниці з ТО і ремонту РП і ТП 0,4-10 кВ ОСОБА_5 та посадовими особами Лубенської філії ПАТ «Полтаваобленерго», які причетні до організації та проведення даної технологічної операції, здійснювались такі дії, що не відповідали регламентованим діям зазначеним у вищевикладених нормативно-технічних актах.
Умовами, що сприяли настанню досліджуваного нещасного випадку є недостатній контроль за організацією та функціонуванням системи управління охороною праці в виробничих підрозділах підприємства, які згідно ст.13 Закону України «про охорону праці» покладаються безпосередньо на керівника Лубенської філії ПАТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО».
Посадовими особами Лубенської філії ПАТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО». а саме майстром дільниці з ТО і ремонту РП і ТП 0,4-10 кВ ОСОБА_5 головним інженером ОСОБА_17 , начальником дільниць розподільчих мереж 0,4-10 кВ ОСОБА_15 та провідним інженером групи механізації та транспорту ОСОБА_12 не було проведено належних організаційних заходів та не здійснювалось дієвого контролю за дотриманням правил охорони праці та техніки безпеки, виробничої та трудової дисципліни під час виконання робіт з підвищеною небезпекою по вийманню ґрунту з періодичним використанням екскаватора при підготовці до проведення ремонту кабельної лінії При цьому названі вище посадові особи Лубенської філії ПАТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» допустили недотримання нормативно-технічних вимог посадових інструкцій, ст. 14 Закону України «Про охорону праці», ст. 153 Кодексу законів України про працю.
- роз`ясненнями допитаного в судовому засіданні експерта ОСОБА_18 , який вказав, що під час цього кримінального провадження брав участь при складанні комплексної комісійної судової автотехнічної експертизи, експертизи з безпеки життєдіяльності та електротехнічної експертизи, а також при складанні додаткової судової інженерно-технічної експертизи з охорони праці та безпеки життєдіяльності. Питання додаткової експертизи стосувалися тільки його спеціальності, а тому проводив її самостійно. Висновок додаткової експертизи було здійснено на підставі нового дослідження матеріалів без прив`язки до висновків первісної експертизи. Під час дослідження встановлено, що причинами настання 19.11.2018 року нещасного випадку є недотримання вимог про охорону праці ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 . В дослідницькій частині висновку також зазначено про недоліки у функціонуванні охорони праці на підприємстві та вказані відповідальні за це особи. Однак їх дії, бездіяльність не перебуває в безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з цією подією.
Показання свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_17 суд не наводить, оскільки ними не були повідомлені фактичні дані щодо обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Наведені докази узгоджуються між собою, не суперечать один одному, та в своїй сукупності підтверджують факт вчинення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України.
Позиція захисника ґрунтується на тому, що постановою слідчого Лубенського ВП від 19.04.2020 року було закрито вказане кримінальне провадження. Наведена постанова скасована постановою Лубенського місцевого прокурора від 17.12.2020 року. З цього випливає, що висновок первісної експертизи було виконано в той час, коли кримінальне провадження було закрито 28.08.2020 року. Недопустимість цього доказу вказує і на недопустимість наступної додаткової судової інженерно-технічної експертизи з охорони праці та безпеки життєдіяльності № 3145 від 30.07.2021 року.
Однак з таким висновком погодитися не можна.
Встановлено, що комплексна судова автотехнічна експертиза та експертиза у галузі охорони праці та безпеки життєдіяльності була призначена постановою слідчого Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_20 від 06.11.2019 року, тобто під час досудового розслідування.
Так, відповідно до ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Послідовність викладення в диспозиції правової норми наведених вище завдань дає підстави для висновку, що застосування належної юридичної процедури є не самоціллю, а важливою умовою досягнення результатів кримінального судочинства, визначених законодавцем як пріоритетні, захисту особи, суспільства та держави від злочинних посягань, охорони прав і свобод людини, забезпечення оперативного й ефективного розкриття кримінальних правопорушень і справедливого судового розгляду.
Невідповідність тим чи іншим вимогам закону нівелює доказове значення відомостей, одержаних у результаті відповідних процесуальних дій, не в будь-якому випадку, а лише в разі, якщо вона призвела до порушення прав людини і основоположних свобод або ж ставить під сумнів походження доказів, їх надійність і достовірність. Адже для прийняття законного й обґрунтованого рішення суд має отримувати максимально повну інформацію щодо обставин, які належать до предмета доказування, надаючи сторонам у змагальній процедурі достатні можливості перевірити й заперечити цю інформацію.
В основі встановлених кримінальним процесуальним законом правил допустимості доказів лежить концепція, відповідно до якої в центрі уваги суду повинні знаходитися права людини і виправданість втручання в них держави незалежно від того, яка саме посадова особа обмежує права.
На користь відповідного висновку свідчить зміст ст. 87 КПК, якою визначено критерії недопустимості засобів доказування у зв`язку з недотриманням законного порядку їх одержання. Згідно з частиною першою цієї статті недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, одержаній унаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Частинами другою і третьою цієї статті передбачено безальтернативний обов`язок суду констатувати істотне порушення прав людини і основоположних свобод і визнати недопустимими засоби доказування, отримані: в результаті процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, здійснених без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози його застосування; з порушенням права особи на захист; з показань чи пояснень, відібраних із порушенням права особи відмовитися від давання показань і не відповідати на запитання, або без повідомлення про таке право; з порушенням права на перехресний допит; з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні; після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування та прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень; в результаті обшуку житла чи іншого володіння особи, якщо до проведення даної слідчої дії не було допущено адвоката.
З наведеного слідує, що імперативною законодавчою забороною використовувати результати процесуальних дій як докази охоплюються випадки, коли недотримання процедури їх проведення призвело до порушення конвенційних та/або конституційних прав і свобод людини заборони катування й нелюдського поводження (ст. 3 Конвенції, ч. 1 ст. 28 Конституції України), прав підозрюваного, обвинуваченого на захист, у тому числі професійну правничу допомогу (п. «с» ч. 3 ст. 6 Конвенції, ст. 59 Конституції України), на участь у допиті свідків (п. «d» ч. 3 ст. 6 Конвенції), права людини на повагу до свого приватного життя, недоторканність житла (ст. 8 Конвенції), на відмову давати показання щодо себе, членів своєї сім`ї та близьких родичів (ч. 1 ст. 63 Конституції України).
Відтак у кожному з вищезазначених випадків простежується чіткий зв`язок правил допустимості доказів з фундаментальними правами і свободами людини, гарантованими Конвенцією та/або Конституцією України.
З огляду на зазначене суд, вирішуючи питання про вплив порушень порядку проведення процесуальних дій на доказове значення отриманих у їх результаті відомостей, повинен насамперед з`ясувати вплив цих порушень на ті чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема встановити, наскільки процедурні недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання.
Судом встановлено, що позиція захисту не містить в собі обґрунтування, яким чином процедурне порушення, яке на думку захисника було допущено під час досудового розслідування, обмежило конвенційні або конституційні права обвинувачених.
Відтак, такі доводи захисту відхиляються судом.
Також судом відхиляються доводи захисників відносно того, що посадові особи Лубенської філії ПАТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» головний інженер ОСОБА_17 , начальник дільниць розподільчих мереж 0,4-10 кВ ОСОБА_15 та провідний інженер групи механізації та транспорту ОСОБА_12 також причетні до цього злочину, оскільки ними не було проведено належних організаційних заходів та не здійснювалось дієвого контролю за дотриманням правил охорони праці та техніки безпеки, виробничої та трудової дисципліни під час виконання робіт з підвищеною небезпекою.
Такі роз`яснення надав в судовому засіданні і допитаний судовий експерт ОСОБА_18 .
Суд критично розцінює показання свідка ОСОБА_13 в частині того, що трактор, яким керував ОСОБА_16 постійно ламався, опорні лапи не тримали, коробка передач та механізм блокування працювали з проблемами.
При цьому суду не надані докази того, що до проведення такої експертизи зберігання трактор ЮМЗ 6 Л р.н. НОМЕР_1 здійснювалося неналежним чином, що могло вплинути на її результати.
Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_16 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України, повністю доведена.
Відповідно до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшує покарання, ОСОБА_16 та ОСОБА_21 судом не встановлено.
Відповідно до ст.67 КК України суд не знаходить обставин, які обтяжують покарання обвинувачених.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_16 , який раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину, суд вважає за необхідне призначити йому покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.272 КК України, у виді обмеження волі з позбавленням права обіймати посади,пов`язані з керуванням транспортними засобами, які виконують роботи з підвищеною небезпекою.
Разом з тим, враховуючи ступінь тяжкості та наслідки вчиненого злочину, особу ОСОБА_16 , те, що з моменту вчинення злочинів минув значний час (більше 5 років) протягом якого він не вчинив нових адміністративних або кримінальних правопорушень, висновок органу пробації, за яким виправлення ОСОБА_16 можливе без ізоляції від суспільства, думку потерпілої ОСОБА_8 , яка не наполягає на реальній мірі покарання, а також те, що відповідно до висновку експерта дії самого ОСОБА_9 , перебувають у причинному зв`язку з досліджуваною подією нещасного випадку, суд вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, суд вважає за необхідне призначити йому покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.272 КК України, у виді обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані зі здійсненням контролю за додержанням працівниками технологічних процесів, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, використанням засобів колективного та індивідуального захисту, виконанням робіт відповідно до вимог охорони праці.
Разом з тим, враховуючи ступінь тяжкості та наслідки вчиненого злочину, особу ОСОБА_5 , те, що з моменту вчинення злочинів минув значний час (більше 5 років) протягом якого він не вчинив нових адміністративних або кримінальних правопорушень, висновок органу пробації, за яким виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, думку потерпілої ОСОБА_8 , яка не наполягає на реальній мірі покарання, а також те, що відповідно до висновку експерта дії самого ОСОБА_9 , перебувають у причинному зв`язку з досліджуваною подією нещасного випадку, суд вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.
Потерпілою ОСОБА_22 заявлені цивільні позови до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення на її користь по 300 000 грн. моральної шкоди з кожного.
В судовому засіданні обвинувачені проти задоволення позову заперечили.
Згідно ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
У правовому висновку Верховного Суду України у справі за № 6-1693цс16 зазначено, що загальні положення про відшкодування завданої майнової шкоди закріплені в положеннях статті 1166 ЦК України.
У тих випадках, коли шкоди завдано працівниками під час виконання ними своїх трудових (службових) обов`язків, зобов`язання щодо її відшкодування покладаються на роботодавця (частина перша статті 1172 ЦК України).
Для покладення на юридичну особу відповідальності, передбаченої статтею 1172 ЦК України, необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; причинний зв`язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка завдала шкоду), так і спеціальних умов (перебування у трудових відносинах з юридичною особою або фізичною особою роботодавцем незалежно від характеру таких відносин; завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків).
Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків слід розуміти виконання роботи згідно з трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоч і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами протягом усього робочого часу.
У зв`язку із цим, саме юридична особа - ПАТ «Полтаваобленерго» повинна відшкодовувати шкоду, завдану її працівниками під час виконання ними своїх службових обов`язків.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
Таким чином позов не підлягає задоволенню, оскільки пред`явлений до неналежного відповідача.
Документально підтверджені витрати на проведення експертизи по кримінальному провадженню, слід стягнути з обвинувачених, відповідно ч.2 ст.124 КПК України.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років обмеження з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з керуванням транспортними засобами, які виконують роботи з підвищеною небезпекою строком на 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України від відбуття основного покарання у виді обмеження волі ОСОБА_4 звільнити з іспитовим строком терміном 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років обмеження з позбавленням права обіймати посади, пов`язані зі здійсненням контролю за додержанням працівниками технологічних процесів, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, використанням засобів колективного та індивідуального захисту, виконанням робіт відповідно до вимог охорони праці строком на 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України від відбуття основного покарання у виді обмеження волі ОСОБА_5 звільнити з іспитовим строком терміном 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
В задоволенні позову ОСОБА_22 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди відмовити.
Речові докази по справі:
- трактор ЮМЗ 6 Л д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на відповідальному зберіганні у ПАТ «Полтаваобленерго», залишити власнику.
Скасувати арешт, накладений ухвалою Лубенського міськрайонного суду від 26.11.2018 року на трактор ЮМЗ 6 Л д.н.з. НОМЕР_1
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді .

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1