Справа № 405/6380/23
провадження № 1-кс/405/3246/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2023 м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні у м. Кропивницькому клопотання старшого слідчого ВРЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плетений Ташлик Маловисківського району Кіровоградської області, громадянина України, який не працює, інваліда дитинства третьої групи, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2009 року народження, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 4 ст. 246 КК України, відомості про які внесені 10.04.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000397,

ВСТАНОВИВ:

23.09.2023 до Ленінського районного суду м. Кіровограда від старшого слідчого ВРЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 надійшло клопотання, у якому слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Обґрунтовуючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий зазначив, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 4 ст. 246 КК України, наявність ризиків, які передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість їх запобігання в разі застосування менш суворого запобіжного заходу.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за обставин, які викладені в клопотанні.

Захисник заперечував щодо задоволення клопотання, вважав його необґрунтованим з тих підстав, що причетність його підзахисного до злочинів, які ставляться йому в провину, не доведено стороною обвинувачення; заявлені стороною обвинувачення ризики вважав недоведеними; відносно проведених до ОСОБА_4 . НСрД пояснив, що його підзахисний проводив санітарну чистку, оскільки як орендар земельної ділянки несе відповідальність, щоб не було пожеж, були спиляні чагарники. Також вказав на те, що підозрюваний має постійне місце проживання, родину, неповнолітню дитину, займається обробітком землі, має 3-тю групу інвалідності з дитинства, наявність захворювань, які не дозволяють йому утримуватись в СІЗО. За вказаних обставин захисник просив застосувати до свого підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний погодився з позицією захисника, при затриманні не чинив опору, просив не застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, думку підозрюваного, захисника, дослідивши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та матеріали, якими воно обґрунтовується, дійшов до наступних висновків.

Слідчий суддею встановлено, що слідчими ВРЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про які внесені 10.04.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000397 за ознаками кримінальних правопорушень, ч.ч. 2, 4 ст. 246 КК України.

22.09.2023 о 14:00 год. ОСОБА_4 затримано на підставі ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 4 ст. 246 КК України.

23.09.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 4 ст. 246 КК України, відповідно до змісту якої: в середині березня 2023 року, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, мешканці с. Плетений Ташлик Новоукраїнського району Кіровоградської області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 групою осіб, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, порушуючи вимоги статей 4, 24, 67, 68, 69 Лісового кодексу України, статей 5, 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», а також встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, незаконно, без спеціального дозволу, який посвідчується відповідним документом (лісорубним квитком, ордером), виданим уповноваженим органом, діючи умисно, достовірно знаючи про передбачений чинним законодавством України порядок порубки деревини у захисних лісових насадженнях, вчинили умисні протиправні дії з незаконної порубки дерев у захисних лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев.

В 20-х числах 2023 року, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення захисних лісових насаджень, усвідомлюючи протиправний і суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки та свідомо бажаючи їх настання, діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, за допомогою заздалегідь підготовлених ручних бензопил, самовільно, без передбаченого законом дозволу на проведення порубки та у порушення ст.69 Лісового Кодексу України, ст.ст.12, 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», п.п.2, 4 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №761 від 23.05.2007, перебуваючи на території захисних лісових насаджень, що розташовані у виділі №187, за прив`язкою 238км.+300м 237км.+800м ПК 3, з непарної сторони колії перегону Новоукраїнка Плетений Ташлик (в адміністративно-територіальних межах Злинської сільської громади Новоукраїнського району Кіровоградської області), які обліковуються по бухгалтерському обліку як основні засоби виробництва та знаходяться у господарському віданні виробничого підрозділу Служби колії «Знам`янська дистанція захисних лісонасаджень» регіональної філії «Одеська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», шляхом відокремлення дерева від кореня, вчинили незаконну порубку дерев різних порід до ступеня припинення росту: 28 живоростучих (сироростучих) дерев породи дуб, 1 сухостійного дерева породи дуб, 5 живоростучих (сироростучих) дерев породи ясен, 1 сухостійного дерева породи ясен, 6 живоростучих (сироростучих) дерев породи акація, 1 сухостійного дерева породи акація, 12 живоростучих (сироростучих) дерев породи гледичія, 1 сухостійного дерева породи гледичія, 12 живоростучих (сироростучих) дерев породи клен, 1 сухостійного дерева породи клен.

Своїми злочинними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_4 спричинили довкіллю і охоронюваним законом державним інтересам майнову шкоду (збитки) державі в особі акціонерного товариства «Українська залізниця» згідно із висновком судової інженерно-екологічної експертизи №1622/1719/23-27 від 17.05.2023, на суму 1149283,87грн., яка у шістдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, що згідно примітки до статті 246 КК України є тяжкими наслідками та після чого розпорядилися спиляними деревами на власний розсуд, в подальшому збувши їх мешканцям Новоукраїнського району, Кіровоградської області.

Крім того, 29.08.2023, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , повторно порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення захисних лісових насаджень, усвідомлюючи протиправний і суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки та свідомо бажаючи їх настання, діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, за допомогою заздалегідь підготовлених ручних бензопил, самовільно, без передбаченого законом дозволу на проведення порубки та у порушення ст.69 Лісового Кодексу України, ст.ст.12, 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», п.п.2, 4 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №761 від 23.05.2007, перебуваючи на території захисних лісових насаджень, що розташовані у виділі №204, за прив`язкою 239км.+600м 239км.+500м ПК 5,6, з парної сторони колії перегону Новоукраїнка Плетений Ташлик (в адміністративно-територіальних межах Новоукраїнського району Кіровоградської області), які обліковуються по бухгалтерському обліку як основні засоби виробництва та знаходяться у господарському віданні виробничого підрозділу Служби колії «Знам`янська дистанція захисних лісонасаджень» регіональної філії «Одеська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», шляхом відокремлення дерева від кореня, вчинили незаконну порубку дерев різних порід до ступеня припинення росту: 12 живоростучих (сироростучих) дерев породи дуб, 13 живоростучих (сироростучих) дерев породи клен, 7 живоростучих (сироростучих) дерев породи ясен.

Своїми злочинними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_4 спричинили довкіллю і охоронюваним законом державним інтересам майнову шкоду (збитки) державі в особі акціонерного товариства «Українська залізниця» згідно із висновком судової інженерно-екологічної експертизи №3258/23-27 від 14.09.2023, на суму 405664,67грн., яка у шістдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, що згідно примітки до статті 246 КК України є тяжкими наслідками та після чого розпорядилися спиляними деревами на власний розсуд, в подальшому збувши їх мешканцям Новоукраїнського району, Кіровоградської області.

Крім того, 22.09.2023, приблизно о 10год., ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , повторно порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення захисних лісових насаджень, усвідомлюючи протиправний і суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки та свідомо бажаючи їх настання, діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, за допомогою заздалегідь підготовлених ручних бензопил, самовільно, без передбаченого законом дозволу на проведення порубки та у порушення ст.69 Лісового Кодексу України, ст.ст.12, 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», п.п.2, 4 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №761 від 23.05.2007, перебуваючи на території захисних лісових насаджень, що розташовані у виділі №187, за прив`язкою 238км+300м 237км.+900м ПК 3-9, з не парної сторони колії перегону Новоукраїнка Плетений Ташлик (в адміністративно-територіальних межах Новоукраїнського району Кіровоградської області), які обліковуються по бухгалтерському обліку як основні засоби виробництва та знаходяться у господарському віданні виробничого підрозділу Служби колії «Знам`янська дистанція захисних лісонасаджень» регіональної філії «Одеська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», шляхом відокремлення дерева від кореня, вчинили незаконну порубку дерев різних порід до ступеня припинення росту: 2 живоростучих (сироростучих) дерев породи груша, 6 живоростучих (сироростучих) дерев породи гледичія, 5 живоростучих (сироростучих) дерев породи акація, 2 живоростучих (сироростучих) дерев породи дуб.

Своїми злочинними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_4 спричинили довкіллю і охоронюваним законом державним інтересам, в особі акціонерного товариства «Українська залізниця», істотної шкоди, та які в подальшому працівниками поліції були виявлені та вилучені з місця вчинення кримінального правопорушення під час затримання зазначених осіб.

За практикою Європейського суду з прав людини розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 (підпункт «с» пункту 1) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Також ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, відповідно обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Надані слідчим докази, а саме: протокол огляду місця події від 18.04.2023, висновок експерта від 17.05.2023 №1622/1719/23-27, протокол огляду місця події від 05.09.2023, висновок експерта від 14.09.2023 №3258/23-27, протокол за результатами проведення НС(р)Д у формі зняття інформації з електронних комунікаційних мереж із застосування технічних засобів відносно ОСОБА_4 від 16.08.2023, ОСОБА_7 від 16.08.2023, протокол огляду місця події від 22.09.2023, протокол обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 від 22.09.2023, обшук домоволодіння АДРЕСА_1 від 22.09.2023, авомобіля марки «Toyota Camry» білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 від 22.09.2023, протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 22.09.2023, у сукупності свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри за ч.ч. 2, 4 ст. 246 КК України.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив про причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину, в якому він підозрюється, а пред`явлена підозра, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Слідчим суддею звертається увага на те, що ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто, в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Слідчий суддя також вважає, що прокурором та слідчим обґрунтовано наведений перелік ризиків, що передбачений п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів, а тому ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку може бути визнаним як менш небезпечним, ніж покарання та процедура його відбування. Такий висновок слідчого судді узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

Має під собою підґрунтя й зазначений прокурором та слідчим ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно прямо чи через третіх осіб впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, що зможе призвести до зміни його показань або відмови від давання показань, оскільки зміст показання свідка до моменту вручення клопотання з матеріалами 23.09.2023, був невідомий підозрюваному.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України прокурором не доведено, що свідчить про його необґрунтованість.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні.

Під час вирішення про достатній та необхідний запобіжний захід, що може забезпечити належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам, слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше не судимий, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, одружений, має на утриманні малолітню дитину, самозайнята особа, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки в місці її постійного проживання, стан здоров`я та наявність 3-ї групи інвалідності, тяжкість можливого покарання.

При вирішенні клопотання суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголошено на тому, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості підозри та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення у справі «Ніколова проти Болгарії»). Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ноймайстер проти Австрії» позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

Отже, прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте, не доведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання встановленим ризикам, які б давали змогу об`єктивному спостерігачу переконатись в тому, що запобігти вказаним ризикам можливо виключно застосувавши запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На переконання слідчого судді достатнім запобіжним заходом, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної, за вказаного вище обґрунтування, є домашній арешт з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, слідчий суддя прийшов до висновку про часткове задоволення клопотання слідчого та застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження в повній мірі відповідає практиці Європейського суду з прав людини та статті 5 Конвенції, положення якої вказують, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 40, 131, 132, 176-178, 182-184, 194, 196 - 197, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого ВРЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 24.09.2023 по 23.11.2023 включно, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22.00 год. до 05.00 год. наступного дня без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та місця роботи;

- утриматися від спілкування зі свідками та іншим підозрюваним в даному кримінальному провадженні, крім участі у проведенні процесуальних дій, та не відвідувати місця їх проживання;

- здати на зберігання до відповідного територіального органу Управління Державної міграційної служби у Кіровоградській області паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти та зобов`язати ОСОБА_4 невідкладно прибути до місця свого проживання.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків покласти на ГУНП в Кіровоградській області.

Вручити копію цієї ухвали прокурору, підозрюваному, захиснику негайно після її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_9