Провадження №1-кс/369/3058/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000456 від 11.10.2022 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчими Бучанського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000456 від 11.10.2022 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України (заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб).

Досудовим розслідуванням встановлено, що постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.04.2013 у справі № 12/116-12/21 задоволено позов заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області, ПАТ «Забір`я» про визнання частково недійсним та скасування наказу, витребування майна та визнання права власності.

Вищевказаною постановою констатовано, що стави, передані на підставі наказу Регіонального відділення Фонду Державного майна України від 02.06.1998 № 5-25-7/27 у приватну власність ПАТ «Забір`я», у ході приватизації державного виробничого сільськогосподарського рибоводного підприємства «Забір`я», є водними об`єктами, тобто об`єктами права власності народу України, які в силу закону можуть надаватися тільки у користування. Враховуючи викладене, наказ Регіонального відділення Фонду Державного майна України від 02.06.1998 № 5-25-7/27 в цій частині визнано незаконним та скасовано, а за державою в особі Фонду державного майна України визнано право власності на водні об`єкти, що розташовані в Київській області Києво-Святошинський (нині Бучанський) район с. Бобриця, вул. Леніна (нині Козацька), 98, а саме: став нагульний № 5 (1Б), згідно Переліку майна до Наказу (п.№52) став нагульний № 1 (Б) та став нагульний № 7 (2Б), згідно Переліку майна до Наказу (п.№53) став нагульний № 2 (Б). На виконання постанови суду, Фондом державного майна України зареєстровано право державної власності на вищевказані об`єкти нерухомого майна, а саме: став нагульний № 5 (1Б), згідно Переліку майна до Наказу (п.№52) став нагульний № 1 (Б) та став нагульний № 7 (2Б), згідно Переліку майна до Наказу (п.№53) став нагульний № 2 (Б). на підставі рішення державного реєстратора від 19.11.2013 № 8107215 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24).

Надалі, 07.07.2020 робочою групою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях здійснено обстеження об`єктів державної власності, які на праві власності належать Фонду державного майна України, а саме: став нагульний № 1 (Б) та став нагульний № 2 (Б) в с. Бобриця Києво-Святошинського району Київської області на наявність нерухомого майна. Під час огляду робочою групою виявлено на ставі нагульному № 1 (Б) наступні об`єкти: споруду для годування риби; дабму (греблю); водовипуск; водовпуск. Також, на ставі нагульному № 2 (Б) виявлені: водовипуск, дамба (гребля), споруда для годування риби, канал, водовпуск.

Водночас, встановлено, що приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_5 09.09.2018 зареєстровано право приватної власності ТОВ «Забір`я» на майновий комплекс в с. Бобриця Бучанського (колишнього Києво-Святошинського) району Київської області, де підставою реєстрації вказано наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області від 02.06.1998 № 5-25-7/27 та технічний паспорт № 10 від 20.06.2018, розроблений ФОП « ОСОБА_6 », до складу якого увійшли, у тому числі: дамба № 26, дамба № 27, дамба № 23 гідроспоруда № 5, гідроспоруда № НОМЕР_1 , гідроспоруда № НОМЕР_2 , гідроспоруда № НОМЕР_3 .

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.11.2022 всі вищевказані об`єкти зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності, підставою для реєстрації об`єктів нерухомого майна з реєстраційним № 224 є наказ № 5-25-7/27, виданий 02.06.1998 Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області та технічний паспорт за № 10, виготовлений 20.06.2018 ФОП ОСОБА_6 . Інших підстав для реєстрації права приватної власності на об`єкт нерухомого майна, яке є предметом спору, у витязі не вказано.

Водночас, опрацюванням наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області № 5-25-7/27, від 02.06.1998 не встановлено у переліку об`єктів нерухомого майна, що передані у процесі приватизації державного виробничого сільськогосподарського рибоводного підприємства «Забір`я», у приватну власність новоутвореного ВАТ «Забір`я» наступних об`єктів: дамба № 26, дамба № 27, дамба № 23 гідроспоруда № 5, гідроспоруда № НОМЕР_1 , гідроспоруда № НОМЕР_2 , гідроспоруда № НОМЕР_3 , що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, зазначеним наказом, з урахуванням Переліку нерухомого майна у власність ВАТ «Забір`я» спірні об`єкти не передано, а відтак наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області № 5-25-7/27 від 02.06.1998 не може бути підставою для виникнення права власності на спірні об`єти нерухомого майна, відповідно, реєстрації такого права.

При цьому, вищевказані об`єкти нерухомого майна за технічним паспортом № 10 від 20.06.2018, розробленим ФОП « ОСОБА_6 », повністю відповідають оглянутим 07.07.2020 робочою групою РВ ФДМ України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях об`єктам.

Відтак, в діях посадових осіб ТОВ «Забір`я», ФОП ОСОБА_6 та приватного нотаріуса ОСОБА_5 вбачаються ознаки вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння державним майном, шляхом обману за попередньою змовою групою осіб.

З урахуванням викладених обставин на даному етапі досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на гідротехнічні споруди, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 , а саме: дамба № 26, дамба № 27, дамба № 23 гідроспоруда № 5, гідроспоруда № 13, гідроспоруда № НОМЕР_2 , гідроспоруда № 25, що зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 224 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 42908096 від 09.09.2018 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_5

Також, є достатні підстави, вважати що існує ризик відчуження ТОВ «Забір`я» зазначених гідротехнічних споруд, що ускладнить відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

На підставі викладеного, прокурор просив суд накласти арешт на гідротехнічні споруди, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 , а саме: дамба № 26, дамба № 27, дамба № 23 гідроспоруда № 5, гідроспоруда № 13, гідроспоруда № 24, гідроспоруда № 25, що зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 224 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 42908096 від 09.09.2018 з метою збереження речових доказів, та не допущення відчуження на користь третіх осіб.

До моменту скасування арешту заборонити відчужувати та розпоряджатися вказаними об`єктами нерухомого майна, вчиняти будь які дії щодо державної реєстрації, відчуження (вилучення) та передачі в користування іншим особам.

В подальшому прокурором через канцелярію суду було подано клопотання про виправлення технічної описки у прохальній частині клопотання, а саме просила суд п. 1 прохальної частини клопотання прокурора вважати вірним у наступній редакції:

«Накласти арешт на гідротехнічні споруди, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 , а саме: дамба № 26, дамба № 27, дамба № 23 гідроспоруда № 5, гідроспоруда № 13, гідроспоруда № 24, гідроспоруда № 25, що зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 080 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 68920876 від 17.08.2023 з метою збереження речових доказів, та не допущення відчуження на користь третіх осіб.»

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив суд задовольнити його у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1. ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує необхідність збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на гідротехнічні споруди, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 , а саме: дамба № 26, дамба № 27, дамба № 23 гідроспоруда № 5, гідроспоруда № 13, гідроспоруда № 24, гідроспоруда № 25, що зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 080 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 68920876 від 17.08.2023 з метою збереження речових доказів, та не допущення відчуження на користь третіх осіб.

До моменту скасування арешту заборонити відчужувати та розпоряджатися вказаними об`єктами нерухомого майна, вчиняти будь які дії щодо державної реєстрації, відчуження (вилучення) та передачі в користування іншим особам.

Ухвала може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Тетяна ДУБАС