Єдиний унікальний номер 205/7719/23
1-в/205/464/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року м.Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю

прокурора - ОСОБА_3

представника ДВК №89 - ОСОБА_4

засудженого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому виїзному засіданні в приміщенні ДУ «Дніпровська ВК №89» клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого, про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Ленінського районного суду м.Дніпропетровська перебуває клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України.

ОСОБА_5 засуджений вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 09.03.2017 року за ч.2 ст.121 КК України до покарання у вигляді семи років шести місяців позбавлення волі.

Початок строку: 04.12.2016 року Кінець строку: 28.01.2024 року.

Станом на 09 жовтня 2023 року, засуджений відбув більше 2/3 строку покарання, невідбута частина покарання становить три місяці та дев`ятнадцять днів. За час відбування покарання в ДВК №89 засуджений характеризується посередньо, працевлаштований. За час відбування покарання не має заохочень та не має дисциплінарних стягнень.

У своєму клопотанні засуджений ОСОБА_5 просить звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання засудженого, посилаючись на те, що останній раніше неодноразово судимий, крім того, ОСОБА_5 раніше звільнявся від відбування покарання умовно-достроково, проте належних висновків для себе не зробив після чого був засуджений за вчинення умисних злочинів, то вбачається, що ОСОБА_5 не став на шлях виправлення та своєю поведінкою у повній мірі не довів свого виправлення.

В судовому засіданні представник ДВК №89 відніс вирішення питання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України на розсуд суду.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 своє клопотання підтримав, та просив суд звільнити його від подальшого відбування покарання умовно-достроково, посилаючись на те, що він став на шлях виправлення.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши представника ДВК №89, думку самого засудженого, враховуючи думку прокурора, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 09.03.2017 року за ч.2 ст.121 КК України до покарання у вигляді семи років шести місяців позбавлення волі.

Як вбачається з довідки про стягнення та заохочення, за час відбуття покарання засуджений не має заохочень та дисциплінарних стягнення, проте відносно засудженого застосовувалися міри реагування за зберігання заборонених предметів, а саме саморобного заточувального обладнання.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України - умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України - призначене покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Статтею 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання, суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє та професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Отже, головною підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, є доведеність і переконаність суду, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці протягом всього строку відбування покарання довів своє виправлення. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання.

В ході розгляду клопотання засудженого ОСОБА_5 встановлено, що останній протягом періоду відбування покарання демонстрував поведінку, яка вказує на відсутність позитивних зрушень у його свідомості і не характеризує засудженого як такого, що реально став на шлях виправлення. Так, ОСОБА_5 допускав порушення режиму відбування покарання, у зв`язку з чим відносно нього застосовувалися міри реагування. Крім того, з характеризуючих засудженого ОСОБА_5 матеріалів особової справи вбачається, що останній характеризується посередньо.

Враховуючи викладене, суд вважає, що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою не довів свого виправлення, а саме що відносно останнього під час відбування покарання застосовувалися міри реагування, окрім того ОСОБА_5 неодноразово судимий, раніше звільнявся від подальшого відбування покарання умовно достроково, проте знову вчиняв умисні злочини, що свідчить про те, що засуджений у повній мірі не став на шлях виправлення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 371, 372, 537-539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України - відмовити.

На ухвалу можуть бути подані апеляції до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1