Справа№938/484/21
Провадження № 1-кп/938/8/23
УХВАЛА

іменем України

29 вересня 2023 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Гринява Верховинського району Івано-Франківської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, депутатом не обирався, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопрушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, обіймаючи посаду майстра лісу Гринявського лісництва № 2 ДП «Гринявське лісове господарство», при цьому являючись службовою особою та будучи зобов`язаним здійснювати охорону лісу від незаконних рубок, в період з 26.04.2018 по 07.08.2018, маючи можливість для виявлення незаконних порубок дерев, затримання правопорушників, вилучення незаконно добутої лісопродукції та сировини, тобто маючи можливість для забезпечення охорони лісу, допустив неналежне виконання своїх службових обов`язків, не забезпечив перевірки стану охорони лісу на предмет виявлення таких порушень в обході № 4 Гринявського лісництва № 2 ДП «Гринявське лісове господарство» та їх документування, особисто не здійснював фіксування фактів порушень лісового законодавства (незаконних порубок), не вживав заходів до виявлення лісопорушників та притягнення їх до відповідальності, не доповідав доповідними записками протягом вказаного періоду лісничому Гринявського лісництва № 2 ДП «Гринявське лісове господарство» про факти незаконних порубок, які мали місце у ввіреному йому під охорону обході, не оглядав місця вчинення рубок лісу, не складав рапортів про стан охорони лісів від незаконних порубок в обході № 4, внаслідок чого через свою службову недбалість на території ввірених йому під охоронну кварталу № 30 виділу 27.1 та виділу 21 в обході № 4 Гринявського лісництва № 2 ДП «Гринявське лісове господарство» у період з 26.04.2018 по 07.08.2018 невстановленими досудовим слідством особами, здійснено незаконну порубку 29 сироростучих дерев породи смерека високогірного поясу Карпат діаметрами 35, 31, 20, 32, 42, 43, 42 (видiл 21) та 31, 40, 40, 44, 28, 62, 50, 70, 52, 65, 75, 58, 70, 56, 40, 51, 58, 60, 54, 67, 58, 70 (виділ 27.1) внаслідок чого завдано тяжких наслідків державним інтересам у сфері охорони навколишнього природного середовища на суму 333 608, 86 гривень, що відповідно до примітки ст. 364 КК України є тяжкими наслідками.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачуєься у вчиненні службової недбалості, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам, а саме в неналежному виконанні ним своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України.

29.09.2023 року через канцелярію суду поступило клопотання від обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження про його обвинувачення за ч.2 ст.367 КК України в зв`язку зі звільненням його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України за закінченням строків давності. При цьому обвинувачений зазначає в цьому клопотанні, що він не визнає своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 підтримали вищевказане клопотання, просили його задоволити.

Прокурор у судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення даного клопотання, зазначивши, що оскільки закінчилися строки давності у справі про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.2 ст.367 КК України, то є підстави для задоволення його клопотання та звільнення його від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України та п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Суд, заслухавши думку учасників провадження, вивчивши матеріали справи, приходить до такого висновку.

Так, приписами ст. 285 КПК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. При цьому особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачено можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

У ч. 8 ст. 284 КПК України визначено, що закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч. 2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

За правилами ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

За змістом ст.ст. 284-288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність таких умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину.

Така позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній в його постанові від 29.07.2021 року в справі № 552/5595/18, провадження № 51-5289 км19.

Враховуючи вищевказане, суд звертає увагу, що невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочині, передбаченого ч.2 ст.367 КК України , не є підставою для відмови в задоволенні його клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України при наявності умов, передбачених в цій нормі кримінального закону.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло 1) п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості (в редакції закону, що діяв на час вчинення злочину, в якому ОСОБА_4 обвинувачується, та 2) п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини ( в редакції закону від 22.11.2018 року № 2617-VIII, що діє з 01.07.2020 року по час постановлення судом цієї ухвали).

Як вбачається з обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину в період з 26.04.2018 по 07.08.2018 року, тобто на час постановлення судом цієї ухвали минуло 5 років.

У ч.2 ст.367 КК України , до якої не вносилися зміни впродовж періоду з часу вчинення злочину, в якому ОСОБА_4 обвинувачується та по час постановлення судом цієї ухвали, передбачено, що службова недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки, карається позбавленням волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або без такого.

Відповідно до ст.12 КК України, злочин, передбачений ч.2 ст.367 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості (в редакції закону, що діяв на час вчинення злочину, в якому ОСОБА_4 обвинувачується) або до нетяжких злочинів ( в редакції закону від 22.11.2018 року № 2617-VIII, що діє з 01.07.2020 року по час постановлення судом цієї ухвали).

За змістом ст.ст. 44, 49 КК України, за наявності підстав, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує та відсутні підстави, передбачені ч. ч.3, 5 ст. 49 КК України.

Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 в розшуку не перебував та перебіг давності на підставі ч. 3 ст. 49 КК України не переривався. Також злочин, у вчиненні якого він обвинувачується не відноситься до категорії злочинів, передбачених в ч.5 ст.49 КК України, щодо яких давність не застосовується.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 дав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку зі закінченням строків давності, то суд приходить до висновку, що кримінальне провадження про його обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, слід закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст.49 КК України та п.1 ч.2 ст.284 КПК України, звільнивши його від кримінальної відповідальності в зв`язку зі закінченням строків давності.

Запобіжний захід ОСОБА_4 на момент постановлення даної ухвали не обраний і підстав для його обрання суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлено, речових доказів по справі немає, на майно арешт не накладався.

Як вбачається з обвинувального акта витрати на проведення судових експертиз в даному кримінальному провадженні становлять 13728,80 гривень.

Відповідно до висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 12.09.2022 року в справі № 203/241/17, провадження № 51-4251кмо21, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави.

Враховуючи вищевказаний висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, витрати на проведення судових експертиз в даному кримінальному провадженні становлять 13728,80 гривень не підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 , а відносяться на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49 КК України,ч. 2 ст. 284, ст.ст. 369-372, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, - задоволити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінального правопорушення (злочин), передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст.49 КК України та п.1 ч.2 ст.284 КПК України в зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.09.2018 року за номером №0000162 - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд Івано-Франківської протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Наталія ЧЕКАН