справа № 208/13/24
№ провадження 1-кп/208/289/24
ВИРОК

Іменем України

15 січня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 обвинуваченого ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001493 від 21.10.2023 року і угоду про визнання винуватості від 15.01.2024 року, укладену між прокурором Кам?янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянином України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 02.07.2000 Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.1 ст.141 КК України (1960 р.) до позбавлення волі на строк 3 роки, із застосуванням ст. 46-1 КК України (1960 р.) відстрочити виконання вироку на 2 роки, штраф - 1000 гривень;

- 22.04.2003 Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 186, ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком суду від 02.07.2000, до відбування 5 років б місяців позбавлення волі;

- 22.01.2004 Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ч.4 ст.70 КК України зазначене покарання поглинути вироком суду від 22.04.2003, до відбування 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 08.09.2006 умовно- достроково, невідбутий строк 1 рік 5 днів;

- 22.04.2008 Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання 1 місяць за вироком суду від 22.01.2004, до відбування 1 рік 1 місяць позбавлення волі, звільнився 14.03.2009 по відбування строку покарання;

- 06.08.2010 Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 309, ст. 395, ч. 1 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, звільнився 27.01.2012 умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 20 днів;

- 21.08.2012 Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання 1 місяць за вироком суду від 06.08.2010, до відбування 3 роки 1 місяць позбавлення волі;

- 16.01.2013 Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ч.4 ст. 70 КК України зазначене покарання поглинути покаранням за вироком від 21.08.2012, до відбування 3 роки 1 місяць позбавлення волі, вироку набув законної сили 01.02.2013, звільнився 06.01.2015 умовно - достроково, невідбутий строк 7 місяців 17 днів;

- 18.12.2015 Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст. 186, ст. 395, ч. 1 ст. 70, ст. 72 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбутий строк за вироком від 16.01.2013, до відбування 4 роки 1 місяць позбавлення волі;

- 22.03.2016 Балійським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднати невідбутий строк за вироком від 16.01.2013, до відбування 3 роки 1 місяць позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст.70 КК України зазначене покарання поглинути покарання за вироком суду від 18.12.2015, до відбування 4 роки 1 місяць позбавлення волі, звільнився 08.11.2018 по відбуванням строку покарання;

- 17.04.2019 Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч.1 ст.70 КК України за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч. 1 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяця, звільнився 16.06.2023 по відбуванню строку покарання, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

Згідно обвинувального акту в кримінальному провадженні № 0001493 від 21.10.2023 року і угоди про визнання винуватості від 15.01.2024 року, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_4 , будучи особою, яка раніше вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ст.185, ст.186 КК України, маючи незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 КК України.

19.10.2023 приблизно об 11.00 год. ОСОБА_4 перебував у кв. АДРЕСА_2 , де на тумбочці у кімнаті побачив мобільний телефон "Samsung А51", що належить ОСОБА_7 . В цей момент у ОСОБА_4 раптово виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме зазначеного мобільного телефону.

Реалізуючи свій протиправний умисел, керуючись корисливим мотивом та корисливою метою, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, діючи повтрно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, перебуваючи у вказаний час у зазначеному місці, скориставшись тим, що ОСОБА_7 не спостерігала за його діями, тобто усвідомлюючи таємний характер свого діяння, ОСОБА_4 взяв з тумбочки кімнати належний ОСОБА_7 мобільний телефон "Samsung А51 (SM-515F/DSN) 6/128 Gb" ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 вартістю 4 562,25 грн.

Утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення та отримав реальну можливість розпоряджатись викраденим майном, тобто довів свій протиправний умисел до кінця.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

15 січня 2024 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 у приміщенні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська, за адресою: м. Кам`янське, вул. Ігнатія Ясюковича, 5, у присутності адвоката ОСОБА_5 на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно змісту укладеної та підписаної сторонами угоди, обвинувачені зобов`язуються беззастережно визнати свою винуватість в обсязі пред`явленого обвинувачення під час судового розгляду, сприяти в забезпеченні виконання завдання кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого судового розгляду обвинувального акту в суді.

Потерпіла у цьому провадженні, ОСОБА_7 , у відповідності з ч. 4 ст. 469 КПК України надала письмову згоду на укладення між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості.

З урахуванням обставин кримінального провадження, сторони узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років із застосуванням приписів ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Сторони, підписуючи вказану угоду, розуміють, що відповідно до положень ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідками укладання та затвердження угоди про визнання винуватості є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України. Підстави оскарження вироку, яким затверджена угода, в апеляційному порядку, що визначені в ч. 4 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені ч. 3 ст. 424 КПК України, обвинуваченому роз`яснено.

Також наслідком укладання угоди для обвинуваченого є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

У разі невиконання обвинуваченим угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду, яким затверджена угода, з клопотанням про скасування вироку. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку. Крім того, обвинувачений розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що між ним та прокурором укладено угоду про визнання винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України з призначенням йому вказаного покарання. Злочин вчинив при зазначених в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості обставинах, просить затвердити укладену між ним і прокурором угоду.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам кримінального та кримінального процесуального законів, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченого повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, враховуючи згоду потерпілого на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і строку покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України відноситься до тяжких злочинів, тому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.

Угода за змістом укладена відповідно до ст. 472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Суд переконався в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань. Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а тому визнання ними винуватості є цілком виправданим.

З урахуванням винуватої особи, ступеню та характеру сприяння обвинуваченим у проведенні досудового розслідування щодо нього, характеру і тяжкості скоєного, наявності суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, наявності суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень, те що обвинувачені офіційно не працюють, за місцем мешкання скарги відсутні, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебувають, наявність обставини, яка пом`якшує покарання - щирого каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд прийшов до висновку, що ці обставини враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому покаранні, тому вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості.

Процесуальні витрати по справі відсутні. Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 15.01.2024 року, укладену між прокурором Кам?янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості, визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він впродовж іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не скоїть нового кримінального правопорушення та виконує покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 13 листопада 2023 року № 208/10279/23 на мобільний телефон Samsung А51 (модель SV-515F/DSN) IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вилучений 09.11.2023 у ПТ «ЛОМБАРД «ГАРАНТ» «ІМПЕРІАЛ» (), з позбавленням власника майна, ОСОБА_7 , права на розпорядження та відчуження, залишивши на ним право користування зазначеним телефоном, скасувати.

Речовий доказ мобільний телефон Samsung А51 (модель SV-515F/DSN) IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вилучений 09.11.2023 у ПТ «ЛОМБАРД «ГАРАНТ» «ІМПЕРІАЛ» () повернути потерпілій ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта 200 (двісті) грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через суд, який його ухвалив, протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученню прокурору, обвинуваченому, захиснику.

Суддя ОСОБА_1