Справа № 953/3488/23
н/п 1-кс/953/8244/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2023 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського районого суду м. Харкова заяву адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ПрАТ «НДІ лазерних технологій» та ТОВ «Лазер Флекс» про відвід слідчої судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000045 від 15.02.2023 року (справа № 953/3488/23; судове провадження № 1-кс 953/8141/23) про арешт майна,

за участю сторін :

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадження судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 19.10.2023, надійшла заява адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчої судді Київського районного суду м. Харкова, ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000045 від 15.02.2023 року (справа № 953/3488/23; судове провадження № 1-кс 953/8141/23) про арешт майна.

В обґрунтування заявленого відводу адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ПрАТ «НДІ лазерних технологій» та ТОВ «Лазер Флекс», послався на існування обставин, які викликають сумніви у неупередженості судді, що є на його думку підставою для відводу відповідно до ст. 75 КПК України. Зазначив, що 05.10.2023 р. ОСОБА_4 , як слідчому судді надійшло клопотання про арешт майна, яке було повернуто для усунення недоліків. Після усунення недоліків клопотання подано повторно 17.10.2023 року та надійшло у провадження судді ОСОБА_4 , після її виходу з нарадчої кімнати. На думку захисту дії прокорора, який не усунув недоліки зазначені в ухвалі від 05.10.2023 року відразу, а лише 17.10.2023 року викликають сумніви в неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 .

Захисник ОСОБА_3 у судовому засідання просив заяву задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення заяви про відвід, зазначив, що наведені у заяві обставини не свідчать про наявність у діях судді упередженості та не є підставами для відводу, а фактично зводяться до аналізу ухвал суду, незгоди з терміном повторної подачі клопотання про арешт, з процесуальними діями як сторони обвинувачення, так і суду.

Суддя ОСОБА_6 , якій заявлено відвід, просить розглянути заяву про відвід у її відсутність, в задоволенні заяви просила відмовити, оскільки відсутні обставини які виключають участь судді у кримінальному провадженні, передбачені ст. 75 КПК України, підстави для такого відводу, передбачені ст. 80 КПК України.

Розглянувши заяву про відвід, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

З метою дотримання цієї гарантії, учасники судового провадження наділені правом заявити судді відвід (ст. 80 КПК).

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений ст. 75 КПК України. За змістом заяви про відвід ОСОБА_3 як на підставу для відводу посилається на п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК (наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді).

Оцінивши наведені стороною захисту підстави для відводу судді ОСОБА_6 суддя не знаходить підстав для його задоволення.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.

Критерії, за якими можна визначити чи є суд, що розглядає справу об`єктивним та неупередженим розроблені усталеною судовою практикою ЄСПЛ.

Так, у рішенні ЄСПЛ «Олександр Волков проти України» від 09 квітня 2013 року, зазначається, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (п. 104 Рішення).

Також, у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року ЄСПЛ прийшов до висновку, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Необхідно зазначити, що сумнів у незаінтересованості та неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечний ланцюг недовіри до суду та, відповідно, зміну його складу.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду».

Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими» (рішення ЄСПЛ від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), заява № 33949/02).

Незалежність і об`єктивність судді в кожному кримінальному провадженні забезпечується, серед іншого, закріпленням чіткого переліку підстав для відводу від участі у цьому провадженні.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим, тобто має містити посилання на конкретні обставини, що об`єктивно можуть свідчити про упередженість судді та бути підтверджені відповідними доказами

Одночасно висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.

Неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням судді чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких заявника не влаштовує.

У своїй заяві адвокат ОСОБА_3 , як на підставу відводу слідчого судді, посилається на те, що головуючим слідчим суддею, після отримання клопотання про арешт майна було постановлено ухвалу про повернення клопотання про арешт майна 05.10.2023 року. Однак прокурор повторно звернувся з клопотанням про арешт майна лише 17.10.2023 року, таким чином дані обставини викликають сумніви в неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 . Крім того, стороною обвинувачення не дотримано вимоги звернення з клопотанням протягом 48 годин після вилучення майна.

17.10.2023 року після усунення недоліків, повторно, до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 про накладення арешту на майно, вилучене 04.10.2023 в ході огляду за адресою: м. Харків, просп. Науки, буд. 14 шляхом заборони розпорядження та відчуження, яке належить та використовувалось ПрАТ «НДІ лазерних технологій» () та ТОВ «Лазер Флекс» (), згідно зазначеного у клопотанні переліку.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 17.10.2023 клопотання передано на розгляд слідчій судді ОСОБА_6 .

На переконання судді, в даному конкретному випадку не встановлено жодної обставини, підтвердженої належними і допустимими доказами, яка б викликала розумний, об`єктивно обґрунтований сумнів в неупередженості слідчого судді ОСОБА_6 , як судді при розгляді клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000045 від 15.02.2023.

Оцінюючи зазначені доводи з точки зору наявності підстав для відводу судді ОСОБА_6 вважаю за необхідне зазначити, що, такі доводи фактично зводяться до незгоди з прийнятим судовим рішенням про повернення клопотання про арешт майна, діями сторони обвинувачення щодо терміну повторного звернення з клопотанням про арешт майна, після усунення недоліків, зазначених в ухвалі слідчого судді, а також пропуском стороною обвинувачення визначеного законом строку для звернення з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Зазначені доводи фактично зводяться до незгоди з прийнятим судовим рішенням, будуються виключно на власних суб`єктивних міркуваннях про існування обставин, які викликають сумнів в неупередженості або необ`єктивності судді, не підтверджені жодними належними і допустимими доказами.

Твердження зазначені у заяві про відвід об`єктивно не підтверджуються, а містять лише суб`єктивну, власну оцінку. Доказів, які б свідчили про необ`єктивність та упередженість слідчої судді, судом не встановлено.

Отже, оскільки заявлений відвід слідчій судді ОСОБА_6 не містить викладу обставин, підтверджених відповідними доказами, які б свідчили про наявність підстав, передбачених ст. 75 КПК України, та обґрунтованих доводів про її заінтересованість чи упередженість, суддя приходить до висновку, що у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 75, 80-81, 309, 372 КПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ПрАТ «НДІ лазерних технологій» та ТОВ «Лазер Флекс» про відвід судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000045 від 15.02.2023 року (справа № 953/3488/23; судове провадження № 1-кс 953/8141/23) про арешт майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту проголошення.

СУДДЯ: ОСОБА_1