Справа №591/6122/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/667/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - продовження строків тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в м. Суми матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 20 жовтня 2023 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_8 продовжено обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави -,

ВСТАНОВИЛА:

У кримінальному провадженні № 0000214, яке перебуває в провадженні СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

20 жовтня 2023 року ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми продовжено підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 17 грудня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 20 жовтня 2023 року, якою ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обравши йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною залишати житло у нічний час.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначала, що зазначені в клопотанні слідчого і встановлені судом ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також можливість незаконно впливати на потерпілого, свідків, стороною обвинувачення належним чином не доведені.

Вказувала, що ОСОБА_8 з початку оголошеного у державі воєнного стану з 16 лютого 2022 року приймав участь у добровольчому формуванні Сумської міської територіальної громади № 10 згідно контракту, після припинення зазначеного контракту, в подальшому був укладений інший контракт, відповідно до якого ОСОБА_8 продовжував військову службу, з якої був звільнений у зв`язку з вчиненням кримінального правопорушення та затриманням.

Зазначала, що можливість впливу на потерпілого та свідків є припущенням, оскільки ОСОБА_8 свою вину визнає в повному обсязі, до кримінальної відповідальності притягується вперше і доказів вказаного ризику стороною обвинувачення суду не надано.

Наголошувала, що ОСОБА_8 має соціальні зв`язки, перебуває у шлюбі, має на утриманні сина-інваліда.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, думку прокурора яка проти вимог скарги захисника заперечила, просила ухвалу слідчого судді суду першої інстанції залишити без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження в сукупності з доводами апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, в провадженні СУ ГУНП в Сумській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000214 за ч. 3 ст. 286-1, ч.1 ст.135 КК України.

В межах зазначеного кримінального провадження 22.07.2023 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 24 липня 2023 року до підозрюваного ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21 вересня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 20 жовтня 2023 року підозрюваному ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 17 грудня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжений до 22 грудня 2023 року.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Як передбачено ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи, як заходи забезпечення, кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який може застосовуватися лише у тих випадках, коли прокурор у судовому засіданні зможе довести що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти існуючим ризикам.

Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Зі змісту ст. 178 КПК України слідує, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, в тому числі, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, тощо.

Відповідно до вимог ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

З наданих органом досудового розслідування матеріалів, які обґрунтовують клопотання, колегія суддів вбачає, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних.

Враховуючи, що суд на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на приведені у клопотанні органу досудового розслідування докази, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав вважати, що підозра у причетності ОСОБА_8 до інкримінованого кримінального правопорушення є обґрунтованою.

Також, колегія суддів погоджується і з висновками суду першої інстанції, щодо існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме того, що перебуваючи на волі підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу, всупереч доводам апеляційної скарги захисника.

При цьому, колегія суддів враховує і те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи, а тому, продовжуючи строк обраного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з врахуванням інкримінованого злочину, суд своїм рішенням забезпечив не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, визначення яких, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Колегія суддів також зауважує, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що спричинило смерть потерпілого, та враховуючи ту обставину що після вчинення ДТП ОСОБА_8 залишив місце події та приховав автомобіль з наявними на ньому слідами злочину, що свідчить про існування вказаних ризиків у зазначеному клопотанні.

Разом з тим, суд першої інстанції врахував і особу підозрюваного, фактичні обставини кримінального правопорушення, за яких воно відбулося.

З огляду на викладене, попри доводи сторони захисту, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді суду першої інстанції про обґрунтованість заявлених стороною обвинувачення ризиків.

А тому, у зв`язку з цим, слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти вказаним ризикам.

Наявність характеризуючих даних про особу ОСОБА_8 , про які вказував апелянт ОСОБА_8 раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, дає пояснення, активно співпрацює зі слідством, має постійне місце проживання зі сталими соціальними зв`язками, мешкає разом зі своєю матір`ю, має на утриманні неповнолітню доньку та займається суспільно корисною діяльністю - не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про те, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження апелянта, про які зазначено в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає - безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 20 жовтня 2023 року, якою продовжено підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,без визначення розміру застави - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4