Справа № 289/2040/23
Номер провадження 1-кп/289/164/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2023 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000139 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Брусилів, Житомирської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та до моменту взяття під варту проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, а саме:

-17.05.2019 Овруцьким районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

-02.07.2020 Овруцьким районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

-21.01.2021 Овруцьким районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

-15.04.2021 Радомишльським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ст. 70 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі;

-11.05.2023 на підставі ухвали Богунського районного суду м. Житомир звільнений від відбування покарання умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 19 днів,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В умовах воєнного стану в Україні, введеного 24.02.2022 Указом Президента України ОСОБА_7 та продовженого відповідними Указами, ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних тяжких злочинів проти власності, які не зняті та непогашені у встановленому законом порядку, будучи умовно-достроково звільненим від відбування покарання з місць позбавлення волі, під час відбування покарання, на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисний тяжкий злочин проти власності за наступних обставин.

02 липня 2023 року близько 16 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у будинку своєї тітки ОСОБА_6 , що розташований по АДРЕСА_2 , та користуючись відсутністю у помешканні ОСОБА_6 та її матері ОСОБА_8 , вирішив скоїти крадіжку мобільного телефону та грошей, про місцезнаходження яких він достовірно знав.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_9 , у тому ж місці та у той же час, розуміючи протиправність вчинених дії, керуючись корисливим мотивом та з метою наживи, перебуваючи у будинку своєї тітки ОСОБА_6 , що розташований за вищевказаною адресою, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав зі спальні залишений на столі мобільний телефон марки «Fly», модель «FS509», ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , ринковою вартістю 308 гривень 03 копійки, з сім-карткою «Київстар» номером НОМЕР_3 , вартістю 150 гривень та картою пам`яті розміром 2 гігабайти, вартістю 120 гривень, а також гроші у сумі 350 гривень, що зберігалися у тубусі з-під коньяку, що лежав за диваном, якими у подальшому розпорядився на власний розсуд.

Внаслідок крадіжки, ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 928 гривень 03 копійки.

Таким чином, за викладених обставин, стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

24.08.2023 між прокурором Радомишльського відділу Коростишівської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

З даної угоди вбачається, що прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України.

Сторони угоди визначили та узгодили покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинений ним злочин у виді 5 років позбавлення волі, із приєднанням на підставі ст. 71 КК України не відбутої частини покарання за вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 15.04.2021 у виді 1 року 1 місяця 19 днів, остаточно призначивши останньому покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що вказана угода підлягає затвердженню, у зв`язку із наступним.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні заявив, що укладення даної угоди відповідає вимогам і правилам КПК та КК України, а тому просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні беззастережно визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину та просив суд затвердити вказану угоду з прокурором, призначивши узгоджену йому міру покарання, при цьому зазначив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_6 також просили суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення доведена повністю, а тому кваліфікує його дії в межах пред`явленого обвинувачення за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним. При цьому сторони повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про визнання винуватості, наслідки затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 вчинив вищевказаний злочин, будучи на підставі ухвали Богунського районного суду м. Житомир від 11.05.2023 умовно-достроково звільненим від відбування покарання на 1 рік 1 місяць 19 днів.

У відповідності до ч. 4 ст. 81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 при визначенні покарання за правилами ст. 71 КК до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком, суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і зазначати їх вид та розмір у новому вироку. Невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати частину покарання, від відбування якого особу звільнено умовно-достроково (статті 81, 107 КК).

Таким чином, враховуючи, що обвинувачений вчинив інкримінований йому злочин, будучи умовно-достроково звільненим від відбування покарання за попереднім вироком, суд до призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_4 частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 15.04.2021, яка становить 1 рік 1 місяць 19 днів позбавлення волі.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави витрати пов`язані із проведенням експертизи у розмірі 956 грн.

Майнова шкода, завдана даним злочином ОСОБА_6 становить 928 грн. 03 коп., в ході досудового слідства відшкодована на суму 620 гривень.

Арешт на майно обвинуваченого не накладався. Цивільний позов не заявлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити у кримінальному провадженні №0000139 угоду про визнання винуватості від 24.08.2023, укладену між прокурором Радомишльського відділу Коростишівської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 24.08.2023 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 15.04.2021 та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного приведення вироку до виконання.

Речові докази, а самемобільний телефон марки «Fly» модель «FS509» без сім-картки та карти пам`яті, який повернуто на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 - залишити у останньої.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати пов`язані із проведенням судової товарознавчої експертизи в сумі 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1