Справа №463/9699/23
Провадження №1-кс/463/33/24
У Х В А Л А

15 січня 2024 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_5 від 08.06.2023 про закриття кримінального провадження № 0000141 від 08.06.2022 -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова із скаргою на постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_5 від 08.06.2023 про закриття кримінального провадження № 0000141 від 08.06.202 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що 08.06.2023 слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження за № 0000141 від 08.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України. Зазначає, що постанова про закриття кримінального провадження є незаконною та необґрунтованою, оскільки слідчим під час проведення досудового розслідування не проведено всіх необхідних слідчих та процесуальних дій. Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та такою, що не відповідає дійсним обставинам справи, а тому, просить скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Скаржник ОСОБА_4 та його адвокат в судовому засіданні скаргу підтримали з підстав наведених у такій, просили скаргу задовольнити та скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові в судовому засіданні проти поданої скарги заперечив, просив у такій відмовити.

Заслухавши пояснення скаржника, вивчивши та дослідивши матеріали скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження за № 0000141 від 08.06.2022, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 3 ч. 1ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п. 5 ч. 1ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно дост. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свободта практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа "Ассенов та інші проти Болгарії"). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах "Танрікулу проти Туреччини" та "Ґюль проти Туреччини").

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року в справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Як вбачається з матеріалів скарги в провадженні слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 перебувало кримінальне провадження№ 0000141 від 08.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Постановою слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 від 08.06.2023 вказане кримінальне провадження було закрито.

Частини 1, 2 ст. 22 КПК України передбачають, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження з підстав неправильності та неповноти досудового розслідування, слідчий суддя вважав за необхідне з метою перевірки доводів заявника оглянути матеріали кримінального провадження та надати правову оцінку процесуальним діям слідчого під час проведення досудового розслідування, за наслідками яких була винесена оскаржувана постанова.

Так з матеріалів скарги та досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження за № 0000141 від 08.06.2022 вбачається, що відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України внесені на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26.04.2022. Відповідно до поданої скарги, відомості внесенні за заявою ОСОБА_4 щодо неправомірних, на його думку, дій працівників УПП у Львівській області Департаменту патрульної поліції.

В ході досудового розслідування досліджено відомості, які подані заявником у заявах та скаргах, а також допитано самого ОСОБА_4 . Варто зазначити, що в казаному кримінальному провадженні допитано в якості свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які заступили на службу у складі батальйону №1 УПП у Львівській області ДПП, в екіпажі «Омега 0451». Орім цього в якості свідків допитано дільничого офіцера поліції ОСОБА_9 , оперуповноваженого СРЗПВ ВКП ОСОБА_10 та працівника АЗС «ОККО» ОСОБА_11 . Допитано в якості свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 08.06.2023 допитано в якості потерпілого ОСОБА_4 .

Слідчим в рамках кримінального провадження надано тимчасовий доступ до медичної документації щодо ОСОБА_4 . Вилучена документація долучена до матеріалів кримінального провадження. Окрім цього до матеріалів кримінального провадженян долучено результати проведеного службового розслідування за матеріалами звернення ОСОБА_4 щодо протиправних, на думку заявника, дій поліцейських під час його затримання та доставляння до Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області.

Варто зауважити, що постановою слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 призначено судово-медичну експертизу, висновок якої долучений до матеріалів кримінального провадження.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження слідчим, не встановлено в діяннях, на які вказано ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Разом з тим, між діями, які досліджувались в ході розслідування кримінального провадження, та наслідками, на які вказує ОСОБА_4 відсутній причинно-наслідковий зв`язок, а тому події, які описані ним позбавлені ознаки умислу, який би був направлений на досягнення конкретного кінцевого результату, який міг би кваліфікуватись як кримінальне правопорушення. Окрім цього вивченням здобутих матеріалів під час здійснення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні встановлено, що в діях ОСОБА_4 , які мали місце 18.12.2021 на території АЗС «ОККО» за адресою: м. Львів, вул. Наукова, 2а, вбачаються ознаки порушення чинного законодавства України, в тому числі ігнорування законних вимог працівників УПП у Львівській області ДПП, злісна непокора законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, що призвело до подальшого застосування відносно нього працівниками УПП у Львівській області ДПП спеціального засобу кайданків та доставлення його до ВП № 3 Львівського РУП ГУНП у Львівській області.

Відповідно слідчий першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_5 постановою від 08.06.2023, закрив кримінальне провадження за № 0000141 від 08.06.2022. З оскаржуваної постанови вбачається, що кримінальне провадження закрито у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Окрім цього слідчим досліджено відеоматеріалами від 18.12.2021 в результаті застосування працівниками УПП у Львівській області ДПП на території АЗС «ОККО» за адресою: м. Львів, вул. Наукова, 2а, за допомогою фото- і відеотехніки, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, підтверджується протиправна поведінка ОСОБА_4 , що потягла за собою відповідні дії (передбачені Законом України «Про національну поліцію) з боку працівників УПП у Львівській області ДПП.

Окрім цього, відповідно до висновку експерта № 164 від 16.02.2023, у ОСОБА_4 , згідно наданої медичної довідки, при обстежені 18 грудня 2021 р. в ТП №1 м. Львова було встановлено діагноз: «Забійні підшкірні гематоми обох кистей і лівого колінного суглобу. Есенціальна гіпертензія». В подальшому 20 грудня 2021р. потерпілий звертався в поліклініку, хірургом було діагностовано «Післятравматичні підшкірні гематоми обох кистей. Післятравматичні садна лівого колінного суглобу. Розтяг зв`язок ліктьових суглобів». Враховуючи відсутність в наданій медичній документації записів лікарів про характер синців (колір, розмір, форма, чіткість країв), саден (форма, стан країв, стан дна, ознак загоєння, розташування кірки по відношенню до оточуючої шкіри) категорично встановити давність та механізм виникнення їх неможливо, але не виключається, що синці, садна могли виникнути і 18 грудня 2021 року від дії тупих предметів. Синці, садна відносяться до легкого тілесного ушкодження. В медичній карті амбулаторного хворого відсутні записи лікаря про об`єктивний стан та лікування потерпілого з приводу «розтягу зв`язок ліктьових суглобів», цей діагноз не підтверджений об`єктивними судово- медичними даними, а тому при встановленні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не може бути прийнятим, згідно п. 4.6. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995р.

Разом з цим, допитаний як свідок ОСОБА_12 показав, що ОСОБА_4 звернувся до нього з метою ремонту його мобільного телефону у період з 25 по 29 грудня 2021 року. В ході проведення ремонту мобільного телефону ОСОБА_4 замінено дисплей та материнську плату.

Відповідно ж до відомостей, зазначених у товарному чеку, виданому

ФОП « ОСОБА_12 щодо ремонту мобільного телефону Xiaomi redmi 9, такий товарний чек датований 31.12.2022.

Перевищення влади або службових повноважень утворює склад злочину, передбаченого ст. 365, лише у випадку вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй законом прав і повноважень. Явний вихід службової особи за межі наданих їй повноважень слід розуміти як відкритий, очевидний, ясний для всіх, у т.ч. для винного, безсумнівний, відвертий.

Законом України № 1261 від 13 травня 2014 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у сфері державної антикорупційної політики у зв`язку з виконанням Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України», внесено зміни до Кримінального кодексу України, відповідно до яких обов`язковою умовою наявності складу кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364-367 КК України, є настання тяжких наслідків, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян, а істотною шкодою у статтях 364, 3641, 365, 365-2, 367 вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Враховуючи наведене, відповідно до висновку слідчого, в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000141 від 08.06.2022 не здобуто жодних доказів, які б вказували на вчинення працівниками УПП у Львівській області ДПП правопорушень відносно ОСОБА_4 , які б потягли за собою будь-які наслідки (істотна шкода, тяжкі наслідки), що вказує на відсутність в їх діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 365 КК України.

Проведеним розслідуванням не встановлено факту заподіяння істотної шкоди чи тяжких наслідків. Натомість у доводах ОСОБА_4 викладені факти неефективного розслідування в рамках кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000141 від 08.06.2022 працівниками УПП у Львівській області Департаменту патрульної поліції у кримінальному провадженні не знайшли свого підвердження.

Окрім цього основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Відповідно до ч. 1. ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно вимог ст. 40 КПК України, слідчий, серед іншого, наділений повноваженням приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Процесуальна самостійність слідчого є важливий елемент його статусу, який полягає у праві слідчого при провадженні розслідування самостійно приймати всі рішення про його спрямування і про провадження слідчих дій при повній відповідальності за їх законне і своєчасне проведення.

Поряд з цим, КПК України серед загальних засад кримінального провадження виділяє змагальність сторін та свободу в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 2 ст. 22 КПК України, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Реалізація відповідної засади кримінального провадження забезпечується, зокрема, положеннями ч. 3 ст. 95 КПК України, згідно якої ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу.

Згідно вимог ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

При цьому, за вимогами ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником. Суд дослідив, що відсутні порушення з боку слідчого в цій частині.

Враховуючи наведене, постанова слідчого про закриття кримінального провадження мотивована, її зміст відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Вказана постанова слідчого є законною, обґрунтованою, належно мотивованою та відповідає вимогам кримінального процесуального закону України.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0000141 від 08.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, судом встановлено, що постанова про закриття кримінального провадження від 08.06.2023 не підлягає скасуванню, а у скарзі слід відмовити.Керуючись ст.ст.219, 284, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_5 від 08.06.2023 про закриття кримінального провадження № 0000141 від 08.06.2022 - відмовити.

Повний текст ухвали складено та підписано 16.01.2024

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1