Провадження № 1-кп/643/760/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2023 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000815 від 13.03.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лозова Харківської області, громадянина України, без освіти, неодруженого, непрацюючого, який зареєстрований у встановленому законом порядку за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

20.05.2011 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 309, ст. 69 КК України до 1 року позбавлення волі;

29.12.2015 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі;

25.07.2018 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304, ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 05.03.2021 з Харківської виправної колонії №43 по відбуттю строку покарання;

21.07.2022 Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово засудженим за скоєння аналогічних умисних корисливих кримінальних правопорушень проти власності, на шлях виправлення і перевиховання не став та знову вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення проти власності.

Так, 13.03.2023 близько о 08 годин 10 хвилин, у період дії воєнного стану, який введено по всій території України відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану», затвердженого Верховною Радою України 24.02.2022 (№2102-ІХ), відповідно до п. 31 ч. 1 ст. 85 Конституції України та ст. 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, ОСОБА_4 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту, розташованої за адресою: м. Харків, пр-т Ювілейний, 74, побачив раніше йому незнайому ОСОБА_6 , яка мала при собі мобільний телефон ТМ «Samsung А51», який по прибуттю автобусу до зупинки вона поклала до зовнішньої кишені куртки. У цей час у ОСОБА_4 виник раптовий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану.

Далі ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і, бажаючи їх настання, дочекався поки ОСОБА_6 почне рух в бік автобусу та, шляхом вільного доступу, впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, непомітно для оточуючих дістав з зовнішньої кишені куртки потерпілої мобільний телефон марки ТМ «Samsung А51», вартістю - 4750 гривень 00 копійок.

Після цього ОСОБА_4 , не бажаючи бути поміченим та викритим у вчиненні злочину, утримуючи при собі викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 4 750 гривень 00 копійок.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив крадіжку майна, що належить потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму в розмірі 4 750,00 гривень.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Допитаний у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, щиро розкаявся у вчиненому та пояснив про обставини, викладені вище у даному вироку, а саме, що в березні 2023 року в ранковий час доби він знаходився на зупинці громадського транспорту, розташованій по пр-ту Ювілейному в м. Харкові. Побачив, як до тролейбусу заходила жінка, яка поклала у кишеню куртки мобільний телефон. Він, зайшовши за даною жінкою в тролейбус, витягнув з кишені її куртки мобільний телефон, який в подальшому продав, а грошові кошти, виручені за продаж телефону, витратив на власні потреби. Зазначив, що відчуває сором за вчинені ним дії, щиро розкаються у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Ураховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у скоєному кримінальному правопорушенні та щире каяття, заслухавши думку учасників кримінального провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення доведена повністю.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 установлено, що він раніше неодноразово судимий, у тому числі за злочини проти власності, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, не одружений, не працює.

Згідно із ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та відсутність обставин що обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, яке виражається у визнанні винуватості в обсязі обвинувачення, ставленні обвинуваченого до скоєного, осуду своїх дій.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до положень ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, обставини та наслідки вчиненого злочину, відсутність претензій потерпілого.

Покарання, необхідне і достатнє для виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченим ОСОБА_4 нових злочинів, що відповідатиме вимогам ст. 50, 65 КК України, йому належить призначити у виді позбавлення волі з урахуванням обставини, що пом`якшує покарання, відсутністю обставин, що обтяжують покарання та того факту, що обвинувачений раніше судимий за злочини проти власності, - в межах санкцій статі закону.

На переконання суду, призначена міра покарання є справедливою і достатньою для виправлення обвинуваченим ОСОБА_4 , яка надасть можливість обвинуваченому сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчинені ним протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою, слугуватиме попередженню вчиненню ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

При цьому суд враховує, що таке покарання сприятиме меті покарання - виправленню обвинуваченого і попередженню вчиненню нових злочинів, та є заходом примусу, який можна вважати справедливим, пропорційним і співрозмірним ступеню тяжкості вчиненого злочину та його наслідкам.

Вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 21 липня 2022 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Матеріали кримінального провадження не містять відомостей щодо виконання вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 21 липня 2022 року.

Оскільки ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, не відбувши покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 21 липня 2022 року, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у відповідності до вимог ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Згідно з ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Підстав для призначення покарання обвинуваченому із застосуванням ст. 69, ст. 75 КК України, судом не встановлено.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обирався.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання щодо долі речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до положень ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, ст. 368, 369-371, ст. 373, ст. 374, ст. 376, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України остаточно призначити ОСОБА_4 покарання шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 21 липня 2022 року у виді 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту набрання даним вироком законної сили.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обирався.

Речовий доказ мобільний телефон Samsung F515 F/DSN ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , білого кольору, без сім картки, без чохла, в захисному склі, який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , - повернути законному володільцю.

Речовий доказ компакт-диск CD-R, ємністю 6,81 МВ, який має файл з назвою [9379_іmei]-24.05.2023 11.39.14 об`ємом 432 КБ, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду, а засудженим в той же строк з дня отримання копії вироку.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1