Справа № 646/4093/20
№ провадження 1-кп/646/514/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.12.2023 Червонозаводський районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження № 0001056 від 01.06.2020 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орел РФ, українця, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, який має зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , раіше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

31.05.2020 у вечірній час доби , приблизно о 19.00, більш точного часу в ході судового розгляду не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи біля будинку № 5 по вул. Літаковій у м. Харкові, на ґрунті виниклих неприязних відносин із потерпілим ОСОБА_5 , в ході конфлікту, реалізуючи свій раптово виниклий умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, наніс останньому один удар у область обличчя та один удар у область живота, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синця та саден на обличчі, садно на животі, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, підтвердивши правильність викладених вище фактів, пояснивши, як зазначено вище, додав, що зробив для себе відповідні висновки та щиро кається у скоєному.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий ОСОБА_5 надав суду заяву з проханням проводити підготовче засідання та судовий розгляд без його участі, цивільний позов не заявляв, щодо покарання покладається на розсуд суду.

За згодою сторін, згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів по справі, як покази свідків та інших доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а також фактичні обставини справи ніхто не оспорює.

Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінальної справи, що характеризують його особу.

Оцінюючи в сукупності досліджені докази, суд вважає встановленим, що ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, яке суд кваліфікує як умисне легке тілесне ушкодження, тобто за ч.1 ст. 125 КК України.

Що стосується відомостей про особу ОСОБА_3 , встановлено, що він відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий, має трьох дітей: ОСОБА_6 , 2013 року народження, ОСОБА_7 , 2008 року народження, ОСОБА_8 , 2005 року народження, на обліках у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, на час вчинення кримінальних правопорушень в алкогольному та наркотичному сп`янінні не перебував.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає його щире каяття та визнання вини. Обставин, що обтяжують його покарання, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також, достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків, пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обтяжуючих обставин, данні щодо особи обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину та щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди.

При цьому, суд вважає, що щире каяття обвинуваченого, в даній ситуації, ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, бажанням виправити ситуацію, а також готовністю нести кримінальну відповідальність.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 682/956/17 вказала про те, що визначені у ст.65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Суд індивідуалізує покарання, необхідне і достатнє для виправлення засуджених, а також для запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника випливає зі статті 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, враховуючи дані щодо особи обвинуваченого, суд вважає за можливе у даному випадку, призначивши йому покарання у вигляді штрафу в межах санкції ч.1 статті 125 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Судові витрати та речові докази у справі відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.369,370,371,373,374,376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн .

Вирок суду може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Червонозаводський районний суд м.Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а ОСОБА_3 в той же строк з дня отримання його копії.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий ОСОБА_1