Справа № 331/3241/22
Провадження № 1-кп/331/224/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднані матеріали кримінального провадження, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000388 від 20.08.2022 року, за №0000413 від 04.09.2022 року, за №0000426 від 10.09.2022 року, за №0000498 від 24.10.2022 року, за №0001033 від 01.11.2022 року, за №0001083 від 15.11.2022 року, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, розлученого, який не має на утриманні малолітніх дітей, має базову середню освіту, офіційно не працевлаштований, який місця реєстрації не має, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-13.02.2008 Василівським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком рік;

-18.06.2010 Василівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 2 ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Василівського районного суду Запорізької області від 13.02.2008 та остаточно визначено покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі;

-10.05.2011 Бердянським міським судом Запорізької області за ч. 1 ст. 309 КК України за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст. 71 КК України приєднано частину невідбутого покарання за вироком Василівського районного суду Запорізької області від 18.06.2010 та остаточно призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі;

-10.03.2015 Орджонікідзевським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі;

-03.03.2017 Василівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;

-31.01.2020 Василівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Василівського районного суду Запорізької області від 03.03.2017 та остаточно призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі;

-14.01.2021 Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України з урахуванням вироку Василівського районного суду Запорізької області від 31.01.2020 остаточно призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі (зараховано строк з 09.12.2019 по 31.01.2021, звільнений по відбуттю покарання 09.12.2021),

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України

А. Кримінальні провадження , внесені до ЄРДР за № 0000388 від 20.08.2022 року за №0000413 від 04.09.2022 року, за №0000426 від 10.09.2022 року, за №0000498 від 24.10.2022 року за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309 КК України

І. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлено особі і визнане судом доведеним.

1.1 20 серпня 2022 року приблизно о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, для особистого вживання, без мети збуту, будучи у стані наркотичного сп`яніння, перебуваючи у дворі будинку по вул. Тургенєва, 28 в м. Запоріжжя, незаконно придбав шляхом присвоєння знайденого в пачці з-під цигарок один зіп-пакет, перемотаний ізолентною стрічкою червоного кольору, в якому містилася кристалічна речовина білого кольору. Вказаний зіп-пакет ОСОБА_5 поклав до лівої нагрудної кишені своєї футболки та, розуміючи, що дана речовина, є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено, став незаконно зберігати її при собі для особистого вживання, без мети збуту.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне зберігання психотропної речовини для особистого вживання, без мети збуту, діючи умисно, ОСОБА_5 продовжив знаходитись у дворі біля будинку по вул. Тургенєва, 28 в м. Запоріжжя, при цьому він увесь цей час зберігав у лівій кишені своєї футболки дану особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, до того часу, як того ж дня, приблизно о 11 годині 30 хвилин біля будинку №28 по вул. Тургенєва в м. Запоріжжя вищевказаний зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору було виявлено в нього працівниками поліції та вилучено.

Згідно висновку судово-хімічної експертизи №СЕ-19/108-22/9697-НЗПРАП від 23.08.2022 року встановлено, що у складі вказаної кристалічної речовини білого кольору міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якої складає 0,274 г, в перерахунку на основу.

1.2 03 вересня 2022 року приблизно о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, для особистого вживання, без мети збуту, перебуваючи біля будинку по вул. Благовіщенська, буд. 29 в м. Запоріжжя, незаконно придбав шляхом присвоєння знайденого на землі під деревом один зіп-пакет, в якому містилася порошкоподібна речовина білого кольору. Вказаний зіп-пакет ОСОБА_5 поклав до правої кишені своїх шортів та, розуміючи, що дана речовина є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено, став незаконно зберігати її при собі для особистого вживання, без мети збуту.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне зберігання психотропної речовини для особистого вживання, без мети збуту, діючи умисно, ОСОБА_5 продовжив перебувати біля будинку по вул. Благовіщенська, 29 в м. Запоріжжя, при цьому він увесь цей час зберігав у правій кишені своїх шортів дану особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, до того часу, як того ж дня, приблизно о 15 годині 04 хвилин біля будинку №29 по вул. Благовіщенська у м. Запоріжжя вищевказаний зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору було виявлено в нього працівниками поліції та вилучено.

Згідно з висновком судово-хімічної експертизи № СЕ-19/108-22/10439-НЗПРАП від 12.09.2022 наданий на дослідження порошок білого кольору всередині зіп-пакета містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якої склала 0,5616 г ( в перерахунку на основу).

1.3 10 вересня 2022 року приблизно о 08 годині 30 хвилин ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, для особистого вживання, без мети збуту, незаконно придбав у незнайомого раніше чоловіка на ім`я ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_2 один паперовий згорток, в якому містилася речовина сіро-зеленого кольору, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, а саме канабісом. Вказаний паперовий згорток ОСОБА_5 поклав до правої кишені своєї жилетки та, розуміючи, що дана речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, став незаконно зберігати її при собі для особистого вживання, без мети збуту.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне зберігання наркотичного засобу для особистого вживання, без мети збуту, діючи умисно, ОСОБА_5 залишив вул. Аеродромну, 23 в м. Запоріжжя та направився в Олександрівський район м. Запоріжжя, а саме на вул. Благовіщенську, при цьому він увесь цей час зберігав у правій кишені своєї жилетки паперовий згорток з рослинною речовиною сіро-зеленого кольору, до того часу, як того ж дня, об 11 годині 01 хвилина біля будинку №29 по вул. Благовіщенська у м. Запоріжжя вищевказаний паперовий згорток з рослинною речовиною сіро-зеленого кольору було виявлено в нього працівниками поліції та вилучено.

Згідно з висновком судово-хімічної експертизи №СЕ-19/108-22/10937-НЗПРАП від 22.09.2022, наданий на дослідження матеріал рослинного походження сіро-зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, маса якого в перерахунку на висушену речовину складає 7,512 г.

1.4 24 жовтня 2022 року приблизно о 13 годині 30 хвилин ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, для особистого вживання, без мети збуту, перебуваючи поблизу будинку №28 по вул. Благовіщенська в м. Запоріжжя, незаконно придбав шляхом присвоєння знайденого один полімерний зіп-пакет, всередині якого містилась порошкоподібна речовина блакитного кольору, а також один полімерний зіп-пакет, всередині якого містились таблетки блакитного кольору, які містять у собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, а саме МДМА. Вказані зіп-пакети ОСОБА_5 сховав у праву кишеню своєї куртки та розуміючи, що дана речовина є особливо небезпечною психотропною речовина, обіг якої заборонено, став незаконно її зберігати при собі для власного вживання, без мети збуту.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне зберігання психотропної речовини для особистого вживання, без мети збуту, діючи умисно, ОСОБА_5 продовжив перебувати біля будинку №28 по вул. Благовіщенська у м. Запоріжжя, при цьому він увесь цей час зберігав при собі вищевказану особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, до того часу, доки того ж дня о 15 годині 10 хвилин біля будинку №28 по вулиці Благовіщенська у м. Запоріжжя вищевказані зіп-пакети, всередині яких містились порошкоподібна речовина та таблетки блакитного кольору, було виявлено в нього працівниками поліції та вилучено.

Згідно з висновком судово-хімічної експертизи № СЕ-19/108-22/13003-НЗПРАП від 28.10.2022, надані на дослідження порошкоподібна речовина блакитного кольору та фрагменти таблетки блакитного кольору містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено а саме: 3,4-МЕТИЛЕНДІОКСИМЕТАМФЕТАМІН (МДМА), загальна маса якої складає 0,349 г ( в перерахунку на основу).

ІІ. Позиція сторони захисту.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309 КК України визнав у повному обсязі. Пояснив, що до того як був затриманий та щодо нього був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, він постійно вживав наркотичні засоби та психотропні речовини. Обвинувачений зазначив, що всі епізоди, які йому інкримінують він визнає повністю. Щодо епізоду від 20.08.2022 по вул. Тургенєва в м. Запоріжжя зазначив, що в провулку між будинками він знайшов пачку з-під цигарок, в якій знаходились наркотичні речовини. Те, що це були саме наркотичні речовини він знав, адже перебував раніше на системі. Після, його було зупинено, та при ньому було виявлено ці наркотичні речовини, а саме «солі», та викликано СОГ.

Щодо епізодів від 03.09.2022 та 10.09.2022, 24.10.2022 по вул. Благовіщенська в м. Запоріжжя підтвердив обставини, вказані в обвинувальному акті.

Захисник не заперечувала винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 309 КК України, просила призначити за цими епізодами мінімальне покарання, передбачене санкцією статті.

IІІ. Дослідженні докази.

На підставі положень ч. 3 ст.349 КПК України, з урахуванням повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 винуватості за цими епізодами, думки обвинуваченого, який повідомив, що бажає закінчити судове слідство по справі без дослідження доказів, що містяться в матеріалах кримінального провадження, думки прокурора, захисника, докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не досліджувалися. Судом роз`яснено обвинуваченому обмеження у праві на апеляційне оскарження вироку суду посилаючись на невизнання обставин, які не оспорювалися під час розгляду справи. Обвинувачений також підтвердив, що йому зрозуміло, що він обвинувачується у чотирьох епізодах незаконного придбання та зберігання психотропної речовини та наркотичної речовини, обіг яких заборонений, без мети збуту, також підтвердив, що повністю розуміє наслідки своїх дій, повного визнання вини та відмови від дослідження усіх доказів по справі.

За обставин, викладених у обвинувальному акті, з огляду на те, що прокурор, захисник та обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд ухвалив проводити розгляд справи відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість у вчинені інкримінованого йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальних актах, доведені повністю.

ІV. Кваліфікація дій обвинуваченого за законом України про кримінальну відповідальність

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за епізодами від 20 серпня 2022 року, від 03 вересня 2022 року, 24 жовтня 2022 року за ч.1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за епізодами від 10 вересня 2022 року за ч.1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є проступком.

V. Призначення покарання.

При призначенні покарання, суд бере до уваги особу обвинуваченого, який вину в скоєному визнав, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, не має місце реєстрації, однак має місце проживання, неодружений, на утриманні малолітніх дітей не має, є особою раніше неодноразово судимою, характер і ступінь тяжкості суспільно небезпечного діяння, який закон відносить до проступку.

Також захисником додана характеристика з Громадської організації ресурсний центр «Соціальна ініціатива «Крок за кроком» від 04.012023, де зазначено, що ОСОБА_5 з серпня 2022 року є волонтером цієї організації.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до ст.66 КК України, судом встановлені наступні пом`якшуючі покарання обвинуваченого ОСОБА_5 обставини, - щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 це вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів.

Санкцією частини першої ст. 309 КК України передбачений широкий перелік покарань, які можуть бути призначені судом. При призначенні покарання, суд приймає до уваги характер і ступінь тяжкості суспільно небезпечного діяння, який закон відносить до кримінальний проступків, особу обвинуваченого, який вину в скоєному визнав, розкаявся у скоєному.

Суд приходить до висновку, що застосування покарання у вигляді штрафу та виправних робіт не буде сприяти меті покарання, оскільки не зможе бути виконане, у зв`язку із тим, що обвинувачений не має постійного місця роботи. Таким чином, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у вигляді арешту.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Враховуючи, що були проведені судово-хімічні експертизи, висновок № СЕ-19/108-22/9697-НЗПРАП від 23.08.2022 року (вартість 755 грн. 12 коп..), № СЕ-19/108-22/10439-НЗПРАП від 12.09.2022 року (вартість 755 грн. 12 коп..), № СЕ-19/108-22/10937-НЗПРАП від 22.09.2022 року(вартість 755 грн. 12 коп..), № СЕ-19/108-22/13003-НЗПРАП від 28.10.2022 року (вартість 755 грн. 12 коп..), то процесуальні витрати в силу ст. 124 КПК України на залучення експерта, підлягають стягненню із обвинуваченого

ОСОБА_5 . Кримінальне провадження за №0001083 від 15.11.2022 року за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України

І. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлено особі і визнане судом доведеним.

В умовах воєнного сану згідно Указу Президента України №64/2022 від 26.02.2022, 15 листопада 2022 приблизно о 11 годині 20 хвилин ОСОБА_5 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, з метою особистого збагачення, знаходячись біля ЗМТ «Госпіталь», яка розташована навпроти вул. 2 по вул. Поштова в м. Запоріжжя підійшов о неповнолітнього ОСОБА_8 та шляхом ривку, відкрито викрав з його правої руки мобільний телефон «REALME RMX 3263» в корпусі чорного кольору, вартість якого становить 5899 грн, тим самим спричинивши матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_9 на вказану суму.

Після цього ОСОБА_5 зник з місця вчинення злочину з викраденим майном та розпорядився на власний розсуд.

ІІ. Позиція сторони захисту.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, вказав, що фактичні обставини не відповідають тому як вони викладені у обвинувальному акті.

У своїх поясненнях зазначив, що йшов до свого знайомого додому, якого вдома не було. Побачив компанію із трьох хлопців років 16 на зупинці громадського транспорту (недалеко від військового госпіталю), підійшов до них та почав спілкуватися. Через деякий час спілкувався лише із потерпілим (у нього була поламана нога). Попросив у потерпілого мобільний телефон, щоб знайти «закладки». Після ОСОБА_5 віддав хлопцю мобільний телефон, який останній поклав на лавку. Потім вони почали розмовляти про військові шеврони, і обвинувачений запропонував потерпілому подарувати шеврони, однак для цього необхідно було піти до нього додому. Вони разом піднялися і пішли по вулиці, трохи нижче від зупинки у бік проспекту. Після того, як вони відійшли від зупинки, ОСОБА_5 побачив, що телефон залишився на лавці, сказавши потерпілому, що зараз повернеться, пішов до зупинки, забрав телефон та побіг у інший бік. Чи йому щось кричали він не чув. Телефон віддав своїй знайомій для зберігання.

На запитання захисника вказав, що ніхто не бачив, що він брав телефон. Вважає, що нічого протиправного не зробив, просто взяв річ яка лежала без нагляду.

Просив виправдати його за вказаним епізодом.

Захисник у судових дебатах зазначила, що обвинувачений у своїх поясненнях фактично зазначив про те, що він не здійснював відкрите викрадення чужого майна, оскільки за його діями ніхто не спостерігав і обвинувачений був впевнений у тому, що за його діями ніхто не спостерігає. Вказала про те, що доказів вчинення ОСОБА_5 відкритого викрадення чужого майна у судовому засіданні надано не було .

ІІІ. Позиція потерпілих

Допитаний у судовому засіданні 16 жовтня 2023 року потерпілий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пояснив обставини вчинення кримінального правопорушення.

Розповів, що не пам`ятає у який день, у денний час доби, він сидів на зупинці громадського транспорту біля військового шпиталю разом із своїми двоюрідними братами ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . На той момент у ОСОБА_8 була зламана нога та він користувався милицями. До них підійшов чоловік ( після дізнався його прізвище « ОСОБА_12 ») та розпочав розмову. Потім чоловік вказав, що в нього вдома є шеврони військові та запросив їх подивитись, та пограти в ігри. Перелякавшись, ОСОБА_8 відсів та дістав мобільний телефон, почав грати. В цей момент ОСОБА_5 вихопив мобільний телефон з рук ОСОБА_8 та побіг через дорогу вниз по вулиці. На вулиці перебували знайомі ОСОБА_8 таксисти, яким ОСОБА_8 крикнув про допомогу, після чого вони почали наздоганяти чоловіка.. Самому чоловіку ОСОБА_8 не кричав, бо перебував у ступорі. Мобільний телефон ОСОБА_8 купила мама за місяць до того, моделі «REAL S21». Будь-яких тілесних пошкоджень обвинувачений йому не наносив. На уточнююче питання суду, ОСОБА_8 повідомив, що саме він в протоколі пред`явлення особи для впізання розписувався під фотознімком ОСОБА_5 , адже його запам`ятав та впізнав.

Просив суд не призначати суворе покарання.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказала, що мобільний телефон вона купила сину приблизно за 5900 гривень за місяць до події. Її син пішов гуляти в район військового шпиталю, бо там перебували його знайомі військові та таксисти. Він із двоюріднми братами сидів на зупинці громадського транспорту, адже був на милицях. Час від часу мати йому телефонувала та питала як він. Через деякий час син почав не брати слухавку та ОСОБА_9 почала нервувати. Через 20 хвилин син сам передзвонив з іншого телефону та повідомив, що в нього вкрали мобільний телефон, після чого він зазначив, що буде телефонувати в поліцію.

IV. Дослідженні докази.

Після неодноразової неявки свідків для їх допиту судом, прокурор у судовому засіданні відмовилася від їх виклику.

У судовому засіданні досліджені документи щодо початку досудового розслідування, а саме витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001083 від 15.11.2022; доручення начальника слідчого відділу Відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_13 про проведення досудового розслідування від 15.11.2022; Повідомлення слідчого СВ Відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_14 від 15.11.2022 про початок досудового розслідування; Постанова начальника слідчого відділу Відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_13 від 15.11.2022 про створення слідчої групи; Постанова заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_15 від 15.11.2022 про призначення групи прокурорів; копія електронного рапорту про повідомлення зі служби «102» про те, що 15.11.2022 о 11-36 годин за адресою Олександрівський район, м. Запоріжжя, вул. Поштова, 1 десять хвилин тому навпроти військового шпиталю наркоман вихопив у хлопчика телефон РеалМі 21 темно-синього кольору та побіг в напрямку Автовокзалу.

Вказані письмові документи підтверджують наявність повноважень у слідчого та прокурорів щодо проведення слідчих (розшукових) дій, та необхідних процесуальних дій.

Також судом досліджений протокол огляду місця події від 15.11.2022 разом із фототаблицею, слідчий СВ відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_14 , за участю криміналіста ОСОБА_16 оглянув відкриту ділянку місцевості, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Поштова, буд. 2. Оглянуто ділянку, розташовану на зупинці громадського транспорту маршрутного таксі №2 за напрямком руху в бік ЗГТ «Базарна». Зупинка розташована біля проїзної частини вул. Поштової з одного боку, з другого вул. Ак. Амосова, найближчі будинки №9 та №11. На стіні будинку №11 - напис «відеоспостереження». За адресою вул. Поштова, буд. 2, розташований військовий госпіталь, КПП якого розташовано на відстані близько 30 метрів від зупинки, та на будівлі КПП - напис «відеоспостереження»;

Заява ОСОБА_17 , який добровільно віддав співробітникам поліції мобільний телефон REALme C21-V чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , який він купив 15.11.2022 у невідомої жінки;

Протоко огляду речі від 18.11.2022 (разом із фото таблицею як додаток), відповідно до якого старшим слідчим СВ Відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_18 проведено огляд мобільного телефону марки «REALME RMX3263» моделі C21-Y чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , 3GB 32 GB, потерпіла ОСОБА_9 оглянувши мобільний телефон вказала, що це саме той мобільний телефон, який вона купила 19.09.2022 в магазині ТОВ «Дієса» своєму синові за 5899 грн, та на який в неї є всі документи разом із чеком про покупку, які в подальшому долучила до матеріалів кримінального провадження;

Свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , видане 13.05.2009 Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького районного управління юстиції України, відповідно до якого батьками ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_19 та ОСОБА_20 ;

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімком від 17.11.2022, проведений старшим слідчим Відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_18 за участю понятих, пред`явлено ОСОБА_8 для впізнання фотографії чоловіків. ОСОБА_8 поставив свій підпис під фотознімком №3, та вказав, що впізнає чоловіка який 15.11.2022 року вихопив у нього мобільний телефон,за обличчям, очима, бородою світло-рудого кольору, статурою та за віком. Відповідно до довідки до протоколу, на фотознімку №3 зображений ОСОБА_5 ;

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.11.2022, проведений старшим слідчим Відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_18 за участю понятих, пред`явлено ОСОБА_10 для впізнання фотознімки чоловіків. ОСОБА_10 поставив свій підпис під фотознімком №4, та вказав, що впізнає чоловіка, який 15.11.2022 року вихопив у ОСОБА_8 мобільний телефон, за обличчям, очима, бородою світло-рудого кольору, статурою та за віком. Відповідно до довідки до протоколу, на фотознімку №4 зображений ОСОБА_5 ;

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.11.2022, проведений старшим слідчим Відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_18 за участю понятих, пред`явлено ОСОБА_11 для впізнання фотознімки чоловіків, ОСОБА_11 поставив свій підпис під фотознімком №1, та вказав, що впізнає чоловіка, який 15.11.2022 року вихопив у ОСОБА_8 мобільний телефон, за обличчям, бороді на підборідді світло-рудого кольору. Відповідно до довідки до протоколу, на фотознімку №1 зображений ОСОБА_5 ;

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.11.2022, проведений старшим слідчим Відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_18 за участю понятих, пред`явлено ОСОБА_21 для впізнання чоловіка на ім`я ОСОБА_22 , який продав їй мобільний телефон. ОСОБА_21 поставила свій підпис під фотознімком №2, та вказала, що впізнає чоловіка за обличчям, бороді волоссям світло-рудого кольору. Відповідно до довідки до протоколу, на фотознімку №2 зображений ОСОБА_5 ;

Протокол огляду речі від 17.11.2022, згідно якого старший слідчий СВ Відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_18 оглянула DVD-R диск, на якому містяться файли з камер відеоспостереження. Судом оглянуто диск а встановлено, що на диску містяться 5 відеофайлів. На відеозаписі «NVR_ch1_main_1436_3116» міститься запис з камер відеоспостереження, які встановлені на КПП військового шпиталю. Об 11:23:52 видно, як людина схожа на ОСОБА_5 ( куртка зеленого, блакитного та білого кольорів, темні спортивні штани та капюшон на голові) пробігає біля будинків навпроти КПП шпиталю та звертає за кут дому. В цей час чутно крик дитини, мовою оригіналу: «Отдай телефон, телефон украли». Відеозаписом «NVR_ch3_main_1434_3050» зафіковано як людина, яка схожа на обвинуваченого йде поміж шин до зупинки громадського транспорту, яка розташована посередині двох проїжджих частин. Далі, деякий час знаходиться на зупинці разом із дітьми. Об 11:23:37 видно, як людина, схожа на ОСОБА_5 спочатку пришвидшеним кроком, а потім бігом починає рух в протилежну сторону від зупинки, перебігає проїжджу частину та біжить поміж приватних будинків. Чутно крик дитини, що вкрали телефон, а після діти починають бігти за чоловіком. На відеозаписах NVR_ch4_main_1408_3034, NVR_ch9_main_1430_3111 зафіксовані ті ж події, однак під іншим кутом.

Вказані відеозаписи переглянуті у судовому засіданні. Обвинувачений не заперечував, о це він із потерпілим на відеозаписі.

V. Кваліфікація дій обвинуваченого за законом України про кримінальну відповідальність

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого за нормами Кримінального кодексу України, (з урахування позиції захисника у судових дебатах про необхідність кваліфікувати дії обвинуваченого як таємне викрадення чужого майна та позиції обвинуваченого, що він знайшов телефон, який був загублений) суд керується наступним.

Відповідно до положень Кримінального кодексу України та роз`яснень, наданих у п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у злочинах проти власності» № 10 від 06.11.2009 року ,крадіжкою є таємне викрадення чужого майна. При цьому основною умовою є те, що, здійснюючи викрадення, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб (ст. 185 ККУ). Натомість, грабежем є відкрите викрадення чужого майна, а саме викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка, у свою чергу, усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення (ст. 186 ККУ).

При цьому, розрізняючи крадіжку і грабіж, слід виходити зі спрямованості умислу винної особи та даних про те, чи усвідомлював потерпілий характер вчинюваних винною особою дій.

Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст.186 КК, характеризується наявністю прямого умислу у винної особи, тобто суб`єкт має чітко усвідомлювати й достовірно знати, що його дії направлено на відкрите заволодіння для нього чужим майном з метою обернення його на свою користь або на користь іншої особи.

Як зазначено ККС ВС у постанові від 18 липня 2019 року Справа № 761/31918/14-к, Провадження № 51-795км19 :На відміну від крадіжки, привласнене майно може вважатися знахідкою лише за умов, що: а) воно вибуло з володіння власника; б) місцезнаходження цього майна власнику не відомо; в) між втратою майна та його знахідкою пройшов тривалий час, який давав власнику підстави вважати майно остаточно втраченим; г) особа, яка знайшла майно, не була очевидцем події втрати і сама не чинила будь-яких активних дій, спрямованих на вилучення майна з володіння власника; д) відсутня можливість виявлення (ідентифікації) законного власника майна.

Оглянутим у судовому засіданні відеозаписом із місця події встановлено, що обвинувачений деякий час розмовляв із потерпілим та іншими неповнолітніми, які були разом із ним, а потім, у їх присутності починає швидко іти у інший бік і починає бігти, у той час як діти криком вимагають віддати телефон. Події зафіксовані на відеозаписі відповідають показам, які були надані неповнолітнім потерпілим ОСОБА_8 , у судовому засіданні

У своїх поясненнях обвинувачений підтвердив, що розумів, що телефон належить потерпілому і саме тому почав швидко іти у інший бік, а потім бігти. Перглядом відеозапису NVR_ch1_main_1436_3116, на якому зафіксовано як обвинувачений біжить по вулиці Академіка Амосова у той час як потерпілий кричить про крадіжку телефону спростовують пояснення ОСОБА_5 про те, що він не чув, як у нього вимагали повернути мобільний телефон.

Більш того, із переглянутого відеозапису NVR_ch3_main_1434_3050 спростовуються пояснення обвинуваченого про те, що під час заволодіння телефоном, потерпілий та його брати знаходилися за зупинкою, а тому не могли бачити як він заволодів телефоном.

Отже, дослідженими у судовому засіданні доказами підтверджується, що ОСОБА_5 відкрито заволодів телефоном потерпілого та усвідомлював, що телефон належить саме потерпілому. Також, ОСОБА_5 об`єктивно мав чути вимогу потерпілого щодо повернення викраденого чайна.

Досліджені докази спростовують пояснення обвинуваченого про те, що він заволодів загубленим майном, яке нікому не належить та був впевнений, що за його діями ніхто не спостерігає.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 4 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, який згідно ст.12 КК України є тяжким злочином.

VІ. Призначення покарання.

При призначенні покарання, суд бере до уваги особу обвинуваченого, який вину в скоєному не визнав, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває немає місця реєстрації, до затримання мав постійне місце проживання, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей немає, є особою раніше засудженою за вчинення корисних кримінальних правопорушень, , характер і ступінь тяжкості суспільно небезпечного діяння, який закон відносить до тяжких корисливих злочинів.

Також захисником додана характеристика з Громадської організації ресурсний центр «Соціальна ініціатива «Крок за кроком» від 04.012023, де зазначено, що ОСОБА_5 з серпня 2022 року є волонтером цієї організації.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до ст.66 КК України обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 не встановлені.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 рецидив злочину.

Також судом враховується позиція сторони обвинувачення, яка просила призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 8 років, позиція потерпілих, які не наполягали на суворому покаранні, а також позиція захисника, що просила розглянути можливість застосування звільнення від відбування покарання.

Санкцією частини 4 статті 186 Кримінального кодексу України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Зважаючи на вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне призначити покарання у розмірі нижньої межі санкції статті.

Призначення ОСОБА_5 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду». Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Оскільки цим вироком обвинуваченому призначене покарання за частиною першою статті 309 КК України, суд вважає, що остаточне покарання підлягає призначенню шляхом застосування принципу поглинення за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 70 КК України

VІІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

З метою забезпечення кримінального провадження для запобіганню ризику - приховування обвинуваченого від суду, враховуючи призначення обвинуваченому покарання у вигляді реального позбавлення волі, суд вважає за необхідне продовжити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили,

В. Кримінальне провадження за №0001033 від 01.11.2022 року за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 2623 КК України

І. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлено особі і визнане Судом не доведеним.

ОСОБА_5 при невстановлених слідством обставинах, у невстановлений час та місці, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та носіння боєприпасів та вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу придбав у невстановленої під час досудового слідства особи, боєприпаси та вибухову речовину, а саме:

- 90 металевих предметів, зовні схожих на патрони калібру 5,45 мм, які згідно висновку експерта є боєприпасами до нарізної вогнепальної стрілецької зброї бойовими проміжними патронами калібру 5,45х39 мм, промислового виробництва СРСР, та придатними до стрільби;

- металевий предмет, зовні схожий на корпус гранати Ф-1 з вкрученою холостою пробкою, який згідно висновку експерта є корпусом бойової ручної оборонної осколкової гранати Ф-1 промислового виготовлення, який до бойових припасів та вибухових пристроїв не відноситься, але містить в собі заряд бризантної вибухової речовини нормальної потужності тротил, масою 50-56 г, заряд якої придатний для здійснення вибуху та руйнування корпусу з утворенням характерних осколків, при наявності засобу підриву ( ініціювання вибуху) або при утворенні необхідних для цього умов, після чого 01.11.2011, приблизно о 14 годині 50 хвилин, ОСОБА_5 , діючи умисно та незаконно, без передбаченого законом дозволу, зберігаючи при собі, порушуючи «Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України №622 від 21.08.1998 року, не маючи дозволу, передбаченого положенням «Про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 року, ніс у поліетиленовому пакеті, який тримав у руці, боєприпаси та вибухові речовини в невстановлене в ході досудового слідства місце, але біля будинку №52 по вул. Академіка Амосова в м. Запоріжжя був зупинений працівниками поліції, після чого у ОСОБА_5 під час поверхневої перевірки бойові вищевказані боєприпаси та вибухова речовина були виявлені та вилучені під час огляду місця події.

ІІ. Стороною обвинувачення дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України як придбання, зберігання та носіння бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

ІІІ. Позиція сторони захисту.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив свою причетність до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України .

Зазначив, що раніше співпрацював із співробітниками поліції, які запропонували йому взяти боєприпаси та вказати, що йому їх подарував військовослужбовець. Він підійшов до обумовленого місця, а саме до Дубового гаю, де на нього чекали в машині, взяв боєприпаси, і була викликана слідчо-оперативна група. Коли розпочався огляд місця події, і слідчий проводив його фіксацію на відеокамеру, ОСОБА_5 відмовлявся від того, що це його речі, однак після певних гарантій вказав, що це його речі. У подальшому він відмовлявся підписувати будь-які документи. Стосовно цих подій він написав скаргу до Державного бюро розслідувань.

Просив визнати його невинуватим у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Захисник у судових дебатах вказала на те, що докази за епізодом за ч. 1 ст. 263 КК України є недопустимим. Вказала на те, що допитаний у судовому засіданні понятий підтвердив чисельні порушення кримінального процесуального закону під час складання протоколу огляду місця події. Також зазначила із допиту понятого встановлено, що речі не вилучалися безпосередньо у обвинуваченого, а лежали на землі. Пояснення, надані ОСОБА_5 на камеру під час огляду місця події не можуть бути доказами у кримінальному провадженні, оскільки були надані із порушенням права на захист. Просила виправдати обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину

VІ. Дослідженні докази.

У судовому засіданні досліджені документи щодо початку досудового розслідування, а саме : витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001033 від 01.11.2022; копія електронного рапорту помічника чергового відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_23 про те, що 01.11.2022 зі служби «102» надійшло повідомлення про те, що 01.11.2022 за адресою АДРЕСА_3 при відпрацюванні території Олександрівського району був зупинений гр. ОСОБА_5 , у якого при собі в пакеті знаходяться набої калібру 5,45, кількість невідома, та граната; постанову начальника СВ відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_13 від 01.11.2022 про створення групи слідчих в кримінальному провадженні №0001033 від 01.11.2022; Доручення начальника СВ відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_13 від 01.11.2022 на проведення досудового розслідування; Повідомлення старшим слідчим відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_24 від 01.11.2022 про початок досудового розслідування; Постанова заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_15 від 01.11.2022 про призначення групи прокурорів в кримінальному провадженні №0001033 від 01.11.2022;

Вказані письмові документи підтверджують наявність повноважень у слідчого та прокурорів щодо проведення слідчих (розшукових) дій, та необхідних процесуальних дій.

Також у судовому засіданні досліджений Висновок експерта №СЕ-19/108-22/13279-БЛ від 07.11.2022, який проведено за постановою старшого слідчого СВ відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_24 , відповідно до якої надані на дослідження 90 предметів схожі на патрони є боєприпасами до нарізної вогнепальної стрілецької зброї бойовими проміжними патронами калібру 5,45х39 мм, промислового виробництва СРСР. Патрони придатні до стрільби;

Висновок експерта №СЕ-19/108-22/13193-ВТХ від 17.02.2023, який проведено за постановою старшого слідчого СВ відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_24 , відповідно до якої наданий на дослідження предмет еліпсоїдної форми являється корпусом бойової ручної оборонної осколкової гранати Ф-1 промислового виготовлення, який до бойових припасів та вибухових пристроїв не відноситься, але містить в собі заряд бризантної вибухової речовини нормальної потужності тротил, масою 50-56 г; наданий на дослідження предмет циліндричної форми являється холостою пробкою гранат промислового виготовлення, яка до бойових припасів та вибухових пристроїв не відноситься, вибухових речовин не містить. Заряд вибухової речовини, яким споряджений наданий на дослідження корпус бойової ручної оборонної осколкової гранати Ф-1 придатний для здійснення вибуху та руйнування корпусу з утворенням характерних осколків, при наявності засобу підриву ( ініціювання вибуху) або при утворенні необхідних для цього умов. Холоста пробка гранат для здійснення вибуху не придатна;

У судовому засіданні досліджений протокол огляду місця події від 01.11.2022 ( разом із стенограмою до нього), відповідно до якого, старший слідчий СВ Відділ поліції № 2 ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_24 в присутності понятих ОСОБА_25 , та ОСОБА_26 , за участю спеціалістів вибухотехніків ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та експерта криміналіста ОСОБА_29 , провів огляд місцевості, що розташована біля будинку АДРЕСА_2 . На зазначеній ділянці місцевості знаходиться оперуповноважений СКП ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_30 , поряд з яким ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого при собі є поліетиленовий пакет білого кольору у якому є полімерний пакет червоного кольору. У зазначеному пакеті знаходиться металевий предмет, зовні схожий на металевий корпус гранати Ф-1 з вкрученою холостою пробкою. На корпусі є сліди іржі, маркування відсутнє, вилучено та поміщено до картонової коробки. Також у зазначеному пакеті знаходяться металеві предмети, зовні схожі на патрони у кількості 90 штук, вилучено та поміщено до сейф пакету WAR 1033149.

Суд звертає увагу, що у протоколі ОСОБА_5 не зазначений як учасник слідчої дії, крім того, вказаний протокол не містить підписів обвинуваченого.

До протоколу доданий диск, який було оглянуто судом в судовому засіданні. Так на відеозаписі зафіксовано огляд місця події. Огляд проводився в темну пору доби, в присутності спеціалістів та двох понятих. Поруч присутній ОСОБА_5 , який одягнений в темні спортивні штани, куртку наполовину зелену, наполовину білого кольору, з кепкою темного кольору, поверх кепки вдягнений капюшон. В руках ОСОБА_5 червоний поліетиленовий пакет. Далі, ОСОБА_5 відповідає на питання слідчого, після чого вибухотехнік оглядає вміст пакету, в якому знаходяться корпус гранати Ф-1 та 90 патронів калібру 5 мм, після чого оглянуте опечатується.

Також, допитаний у судовому засіданні 24.11.2023 свідок ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який залучався до участі у слідчій дії огляд місця події у якості понятого пояснив, свідком яких обставин він був..

Свідок зазначив, що він приїхав на роботу, яка знаходиться за адресою м. Запоріжжя, вул. Ак. Амосова, буд. 48, біля Дубового Гаю. Десь о 17-00 годині до нього підійшли працівники поліції та запросили були понятим. Коли підійшов на місце події, то побачив, що на пакеті на землі лежать боєприпаси, а саме патрони та граната. Поряд знаходилось багато людей, як в цивільному, так і у військовій формі, поруч стояли дві машини. Самого ОСОБА_5 свідок не міг згадати адже той чоловік перебував в капюшоні та пройшов вже майже рік. Чоловік, у якого виявили боєприпаси вказував, що це не його та він нічого підписувати не буде. Коли працівники поліції попрохали його взяти до рук боєприпаси, той відмовився. Після до нього підходили працівники поліції, відводили його, розмовляли, після чого знову розпочинався запис на відеокамеру. Також свідок зазначив, що він бачив, як сапери запечатували в пакети з боєприпасами, потім поняті розписувались. Також ОСОБА_25 зазначив що спочатку одна група поліцейських приїхали на машині та з ними ОСОБА_25 підписував протокол, а потім приїхала друга група поліцейських, які також зазначили, що треба ще раз підписати той самий протокол.

У зв`язку із неявкою інших свідків у судове засідання, прокурор відмовилася від їх допиту.

Розглядаючи клопотання захисника про визнання недопустимим доказом протоколу огляду місця події, суд керується наступним.

Відповідно до ст. 94 КПК України кожен доказ повинен бути оцінений з точки зору належності, допустимості і достовірності, а в сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.

У ст. 85 КПК України належність доказів відображає положення про те, що на підставі цих даних установлюється наявність чи відсутність фактів і обставин, які мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 86 КПК України допустимість доказів означає отримання фактичних даних у встановленому законом порядку.

Відповідно до норми частини першої ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей, документів та комп`ютерних даних.

Ознаки недопустимості доказів визначені нормами с. 89 КПК України, і не містять такої підстави для визнання слідчої дії недопустимою, як порушення порядку її проведення (окрім отримання дозволу суду). Дійсно, у судовому засіданні було встановлено із перегляду відеозапису протоколу огляду місця події та із пояснень особи, яка залучалася до проведення слідчої дії як понятий, що відеозапис проводився декілька разів, ОСОБА_5 відмовлявся зазначати, що це його предмети, та сам протокол понятий підписував у двох різних варіантах. Однак такі обставини не є підставами для визнання результатів проведення огляду місця події недопустимим доказом.

Також суд звертає увагу на те,що відеозаписом до слідчої дії зафіксовано, що спеціалістом лише при відкритті пакету було встановлено, що у ньому знаходиться 90 патронів (без відповідного підрахунку та зважування у темний час доби). Вказане підтверджує пояснення свідка ОСОБА_25 , про те, що слідчий починав проведення слідчої дії декілька разів.

Однак, суд вважає, що покази ОСОБА_5 , надані під час проведення огляду місця події є недопустимими доказами, згідно п. 3 ч. ст. 89 КПК України, оскільки надавалися без захисника, і як було підтверджено допитом понятого були різними (спочатку обвинувачений декілька разів відмовився визнавати, що патрони і граната належать йому, але потім погодився), і всі ці події супроводжувалися тим, що відеозапис проведення слідчої дії проводився спочатку.

З огляду на те, що протоколом огляду місця події було зафіксоване вилучення із ділянки місцевості гранати та патронів, однак із протоколу слідчої дії неможливо встановити, що вони були вилучені саме у обвинуваченого, суд приходить до висновку, що цей доказ не може свідчити про причетність обвинуваченого до інкримінованого злочину за ч. 1 ст. 263 КК України

V. Мотиви Суду

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як вказують положення ч.2 ст. 17 Кримінального процесуального кодексу України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. За положеннями ч. 4 цієї статті, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст.91 КПК України, покладається на прокурора.

Приписами ч. 1 ст. 337 КПК України визначено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту.

Отже, зважаючи на вищевказані приписи кримінального процесуального закону, доказуванню у цьому кримінальному провадженні підлягають усі елементи формулювання обвинувачення, викладені у обвинувальному акті.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у придбанні, зберіганні та носінні бойових припасів та вибухових речовин безе передбаченого дозволу.

Дослідженими у судовому засіданні доказами підтверджено, що на ділянці місцевості, що розташована біля будинку 52 по вул. Ак. Амосова в м. Запоріжжя були вилучені боєприпаси та вибухові речовини (згідно висновків експертів №СЕ-19/108-22/13279-БЛ від 07.11.2022 №СЕ-19/108-22/13193-ВТХ від 17.02.2023), однак жодним із досліджених доказів не підтверджено, що обвинувачений їх придбав, зберігав та носив вказані предмети.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Під час досудового розслідування кримінального провадження проводилася №СЕ-19/108-22/13279-БЛ від 07.11.2022 №СЕ-19/108-22/13193-ВТХ від 17.02.2023 на загальну суму 2642,92 грн, витрати на проведення якої необхідне віднести за рахунок держави.

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та виправдати у зв`язку із не доведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 186 КК України та призначити покарання:

-за ч. 1 ст. 309 КК України у виді арешту на строк 6 (шість) місяців;

-за ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Строк відбування покарання рахувати з 18 листопада 2022 року за дати фактичного затримання.

На підставі ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання, призначеного ОСОБА_5 попереднє ув`язнення з 18.11.2022 року по дату набрання даним вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.

Речові докази:

-кристалічна речовина білого кольору, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено 1-феіл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-оні (PVP), після проведення судово-хімічної експертизи із залишками об`єкту масою 0,309 г в перерахунку на основу, разом із попереднім упакуванням в спец пакеті №3634723

-зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено 1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он (PVP), після проведення судово-хімічної експертизи із залишками об`єкту масою 0,6498 г в перерахунку на основу, разом із попереднім упакуванням в спец пакеті №3634592;

-паперовий згорток з речовиною рослинного походження, в якій виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, після проведення судово-хімічної експертизи із залишками об`єкту масою 7,187 г в перерахунку на висушену речовину, разом із попереднім упакуванням в спец пакеті №3634166;

-порошкоподібна речовина блакитного кольору в якій виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено 3,4-МЕТИЛЕНДІОКСИМЕТАМФЕТАМІН (МДМА), після проведення судово-хімічної експертизи із залишками об`єкту масою 0,915 г в перерахунку на основу, разом із попереднім упакуванням в спец пакеті №3796519;

передані на відповідальне зберігання до камери схову Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області - знищити.

-металевий предмет, зовні схожий на корпус гранати Ф1, з викрученою холостою пробкою, переданий на відповідальне зберігання до камери схову Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області - знищити.

-90 металевих предметів, зовні схожих на патрони калібру 5,45 мм, передані на відповідальне зберігання заступнику начальника Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_31 - знищити.

-мобільний телефон марки «REALME RMX3263» моделі C21-Y чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , 3GB 32 GB, переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_9 залишити ОСОБА_9 за наленістю.

Стягнути із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні № СЕ-19/108-22/9697-НЗПРАП від 23.08.2022, № СЕ-19/108-22/10439-НЗПРАП від 12.09.2022, № СЕ-19/108-22/10937-НЗПРАП від 22.09.2022, № СЕ-19/108-22/13003-НЗПРАП від 28.10.2022, у розмірі 3020 (три тисячі двадцять) гривень 48 копійок.

Витрати на проведення судових експертиз №СЕ-19/108-22/13279-БЛ від 07.11.2022 №СЕ-19/108-22/13193-ВТХ від 17.02.2023 на загальну суму 2642,92 грн. (дві тисячі шістсот сорок дві) віднести за рахунок держави.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з моменту його проголошення. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1