УХВАЛА

ІМЕНЕМ УРАЇНИ

15 січня 2024 року

м. Київ

справа № 161/20211/20

провадження № 51 - 825 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши касаційні скарги засудженого ОСОБА_4 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 жовтня 2022 року щодо нього,

встановив:

За вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 жовтня 2022 року ОСОБА_4 визнано винуватим за ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 25 січня 2023 року вирок місцевого суду залишено без зміни.

Не погоджуючись із вироком місцевого суду, скаржник поза межами строку на касаційне оскарження (09 січня 2024 року) звернувся із касаційними скаргами, у яких просить поновити пропущений строк на касаційне оскарження вищевказаного судового рішення.

Перевіривши касаційні скарги, колегія суддів вважає, що вони підлягають поверненню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК ) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного строку, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. При цьому це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити стверджувану правову позицію.

Частиною 1 ст. 117 КПК встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Виходячи з системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

При вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на касаційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Як убачається із змісту матеріалів касаційного провадження, оскаржувана ухвала апеляційного суду проголошена 25 січня 2023 року, а касаційну скаргу засуджений ОСОБА_4 направив до суду касаційної інстанції електронною поштою 09 січня 2024 року

Разом з цим, в одній з касаційних скарг засуджений ОСОБА_4 просить поновити строк на касаційне оскарження, однак не вказує жодної причини пропуску строку на звернення до суду з касаційною скаргою.

Слід зазначити, що засуджений вже скористався правом на оскарження судових рішень щодо нього, звернувшись до касаційного суду в межах строку на касаційне оскарження. Так, 26 січня 2023 року, ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на судове рішення щодо нього. Ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 13 лютого 2023 року його касаційну скаргу через її невідповідність вимогам п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 2, ч. 5 ст. 427 КПК було залишено без руху і надано строк для усунення недоліків. Оскільки, подавши повторну касаційну скаргу, засуджений недоліків не усунув, ухвалою Касаційного кримінального суду від 10 березня 2023 року його скаргу було повернуто.

Крім того, 10 липня 2023 року засуджений ОСОБА_4 повторно подав касаційну скаргу, в якій ставив питання про перегляд вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 жовтня 2022 року щодо нього у касаційному порядку, тобто вже поза межами строку на касаційне оскарження. Разом з тим, ним не порушувалося питання про поновлення строку на касаційне оскарження. Тому ухвалою Верховного Суду від 03 серпня 2023 року касаційну скаргу було повернуто ОСОБА_4 на підставі п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК.

Зважаючи на наведене, а також враховуючи те, що жодних об`єктивних причин пропуску строку, які б касаційний суд міг визнати поважними, у поданій касаційній скарзі не наведено, підстав для поновлення строку на касаційне оскарження вказаного судового рішення колегія суддів не вбачає.

Відповідно до положень КПК касаційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку на касаційне оскарження, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Керуючись п. 3 ч. 3 ст.429 КПК, Суд

постановив:

Відмовити засудженому ОСОБА_4 у поновленні строку на касаційне оскарження вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 жовтня 2022 року щодо нього.

Повернути касаційні скарги ОСОБА_4 з усіма доданими до них матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_2 ОСОБА_3