ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/401/21 Провадження № 1-кп/636/693/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року

Чугуївський міський суд Харківської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 і його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому у судовому засіданні в залі суду м. Чугуєва клопотання прокурора про обрання (продовження) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 410, ч. 1 ст. 263 КК України, -

встановив:

В провадженні суду перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 410, ч. 1 ст. 263 КК України.. Стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який був продовжений до теперішнього часу.

Прокурор ОСОБА_8 заявила клопотання про обрання (продовження) строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 на шістдесят днів з посиланням на наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а також з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків по зазначеному кримінальному провадженню.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 заперечували проти обрання (продовження) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Колегія суддів заслухала думки прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчила клопотання та додані до нього документи, приходить до наступного.

У силу ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, суд зобов`язаний, крім передбачених ст. 177 КПК України ризиків, оцінити у сукупності інші обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у інкримінованому правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків та низку інших факторів, які мають суттєве значення для застосування певного запобіжного заходу.

Вищевикладене, а також тлумачення норм ст.ст. 177, 194 КПК у їх системному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить колегію суддів до висновку, що під час вирішення питання щодо обрання (продовження) запобіжного заходу оцінка зібраних доказів має спрямовуватися не на досягнення твердого переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним із позбавленням особи свободи, який полягає в примусовій ізоляції обвинуваченого шляхом поміщення його в установу тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням режиму цієї установи.

У ч. 1 ст. 183 Кодексу визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Під час судового розгляду, суд, за нормами ст. 331 КПК України, за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому гл. 18 цього Кодексу.

Зміна запобіжного заходу охоплюється терміном «застосування запобіжного заходу». Такий висновок узгоджується з усталеною практикою Касаційного кримінального суду Верховного Суду (постанови від 18.12.2018 у справі N 628/969/18 та від 28.03.2019 у справі N 286/1695/18). У зв`язку з чим питання про зміну запобіжного заходу вирішується в порядку, передбаченому для його застосування, з врахуванням вимог статті 200 КПК.

По справі «Мамедова проти Росії», ЄСПЛ зазначив, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що особа буде переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

В рішенні «Тодоров проти України» ЄСПЛ зазначив, що для продовження тримання особи під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку.

Колегія суддів приймає до уваги, що обвинувачений перебуває під вартою з 19 серпня 2020 року, що на даний час складає більше 3 років, має постійне місце проживання, наявність міцних соціальних зв`язків.

Крім того на даний час не надано жодних належних та допустимих доказів, що у випадку зміни запобіжного заходу обвинувачений дійсно буде переховуватися від суду або чинити незаконний тиск на свідків.

Сам по собі факт вчинення інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_6 правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від розслідування та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Враховуючи вище наведене зміна запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт зможе забезпечити належну процесуальну поведінку та зможе запобігти зазначеним ризикам.

По справі «Хайрединов проти України» (38717/04, рішення від 1410.2010 року) Європейський суд по правам людини визнав порушення § 1 ст. 5 Конвенції у зв`язку з обставинами, коли національні органи не надали достатніх підстав для взяття під варту заявника, а суди не розглядали можливість застосування альтернативного запобіжного заходу.

В абз. абз. 2,5 п. 17 Інформаційного листа № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ звернув увагу судів першої та апеляційної інстанції на те, що суду необхідно враховувати вимоги дотримання розумного строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовження строку тримання під вартою. Загальне положення щодо розумних строків у таких випадках викладено у правовій позиції ЄСПЛ в рішенні у справі «Харченко проти України», згідно з якою «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості» (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, суддя застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або іншого органу державної влади, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, необхідність яких доведена прокурором.

Згідно ч. 5 ст. 202 КПК України у разі постановлення судом ухвали про відмову у продовженні строку тримання під вартою, про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на інший запобіжний захід, про звільнення особи з-під варти у випадку, передбаченому частиною третьою статті 206 цього Кодексу, або у випадку закінчення строку дії ухвали судді, суду про тримання під вартою обвинувачений повинен бути негайно звільнений, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винною у кримінальному правопорушенні, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, а саме, те, що він є громадянином України, має вищу освіту, розлучений, має на утриманні 6 неповнолітніх (малолітніх) дітей і бабусю похилого віку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має задовільний стан здоров`я, не є особою з інвалідністю, раніше несудимий, за місцем проживання характеризується позитивно, за місцем несення військової служби характеризується виключно позитивно, є військовослужбовцем, ветераном війни учасником бойових дій. За зразкове виконання службових обов`язків, сумлінне виконання бойових завдань, старанність, професіоналізм і самовідданість, особисту мужність і відвагу, високий стройовий вишкіл, вірність військовій присязі, зразкову дисципліну у захисті державного суверенітету під час проведення антитерористичної операції неодноразово заохочувався Грамотами і Подяками командира військової частини, нагороджений відзнакою Президента України «За участь в антитерористичній операції», пам`ятною медаллю «За оборону Щастя», відзначений почесним нагрудним знаком начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних сил України «За взірцевість у військовій службі» ІІІ ступеня, колегія суддів вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно змінити запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а тому клопотання прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 194, 201-202, 369-372, 393, 395 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

В задоволенні клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_8 про продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 відмовити.

Змінити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, терміном на 60 (шістдесят) діб до 19 листопада 2023 року включно.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 з-під варти негайно в залі суду.

Цілодобовий домашній арешт ОСОБА_6 виконувати за адресою його місця проживання, а саме: АДРЕСА_2 .

Покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

-прибувати за першим викликом до прокурора чи суду;

-заборонити ОСОБА_6 покидати цілодобово своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ;

-повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на них зобов`язань.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 КПК України ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту передати для виконання відділення поліції № 6 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Уповноваженій особі відділення поліції № 6 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, і повідомити про це суд.

Контроль з виконання ухвали покласти на прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_8 та керівника Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Головуючий

Судді