Справа № 644/ 5724 /23
н.п. 1-кп/644/ 363 /23
В И Р О К

іменем України

13 грудня 2023 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові, в залі суду кримінальне провадження №0001484 від 03.06.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Горжанівка Шевченківського району Харківської області, громадянки України, з неповною середньою освітою, розлученої, маючої на утриманні малолітню дитину, не працюючої, раніше не судимої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Богодарівка Шевченківського району Харківської області, громадянки України, з неповною середньою освітою, одруженої, маючої на утриманні малолітню дитину, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-ІХ (зі змінами) в Україні з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року введено воєнний стан.

В період дії воєнного стану, 02.06.2023 року в період часу з 08-00 год. до 08-30 год. ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_6 (після реєстрації шлюбу прізвище змінено на ОСОБА_7 ), перебуваючи на ринку за адресою: Харківська область, Куп`янський район, смт. Шевченкове, вул. Ринкова, 1, маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно та цілеспрямовано з корисливих мотивів, заволоділа гаманцем з грошовими коштами в сумі 465,00 грн. та банківською карткою АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 з пін-кодом, якою у подальшому 02.06.2023 року о 09-17 год. розраховувалася за покупку продуктів харчування у магазині роздрібної торгівлі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою : АДРЕСА_3 , на загальну суму 81,00 грн., які належать потерпілій ОСОБА_8 .

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 спричинили потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 546,00 грн.

Крім того, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , 02.06.2023 року в період часу з 08-00 год. до 08-30 год. діючи з корисливих мотивів, з метою подальшого зняття грошових коштів, достовірно знаючи, що у раніше викраденому ними гаманцю, знаходиться банківська картка АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_8 з магнітнім носієм інформації, яка є офіційними документом майнового характеру та надає особі право для отримання виплат, заволоділи нею, чим суттєво порушили реалізацію прав, свобод і законних інтересів потерпілої ОСОБА_8 пов`язаних з отриманням коштів.

Допитані в судовому засіданні, у якості обвинувачених, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) свою вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнали повністю, щиро розкаялися та підтвердили обставини скоєння злочинів, як вони викладені вище. Просили суворо не карати та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Прокурор, потерпіла та обвинувачені вважали за доцільне розглянути справу в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та суд упевнився у добровільності їх позиції. Учасникам кримінального провадження роз`яснено те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) вину визнали повністю, суд за згодою прокурора, потерпілої та обвинувачених і у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, дійшов до висновку про недоцільність дослідження доказів у повному обсязі, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченої та дослідженням даних, що характеризують особи обвинувачених.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 доведена повністю і її дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 357 КК України, тобто викрадення офіційного документу з корисливих мотивів та за 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Суд також приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) доведена повністю і її дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 357 КК України, тобто викрадення офіційного документу з корисливих мотивів та за 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання за скоєне, суд керується положеннями ч. 2 ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених нею злочинів, особу винної, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, адміністративних правопорушень не допускала, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вік обвинуваченої, якій на час постановлення вироку виповнилося 50 років, на обліках в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_9 (дошлюбне прізвище ОСОБА_10 ), суд враховує ступінь тяжкості вчинених нею злочинів, особу винної, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, адміністративних правопорушень не допускала, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на обліках в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів та судовому розгляду, добровільне відшкодування спричиненої шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів та судовому розгляду, добровільне відшкодування спричиненої шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що з метою виправлення обвинувачених, попередження з їх боку вчинення нових кримінальних правопорушень і досягнення інших цілей покарання, враховуючи обставини, які пом`якшують їх покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, відношення обвинувачених до скоєного, думку потерпілої, яка зазначила, що претензій до обвинувачених не має, оскільки викрадене майно їй повернуто в повному обсязі, думку прокурора, який вважав за можливе призначити обвинуваченим покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України, вважає, що виправлення обвинувачених можливо при призначенні їм покарання за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу, а за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Призначення даних видів покарань буде необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження нових кримінальних правопорушень, справедливим і співмірним вчиненим кримінальним правопорушенням.

Разом з цим, суд вважає за можливе у зв`язку з наявністю обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, відсутність обставин, які обтяжують покарання, до остаточно визначеного покарання призначеного обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) застосувати ст. 75 КК України та звільнити обвинувачених від відбуття покарання з випробуванням з покладенням на них обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

При цьому, суд враховує наступні обставини: наявність постійного місця проживання, за яким обвинувачені характеризується позитивно, добровільне відшкодування спричиненої шкоди, щире каяття та активне сприяння досудовому розслідуванню та судовому розгляду.

Необхідно зважити на те, що під час проведення досудового розслідування та судового розгляду відсутні будь-які відомості, які б свідчили про ухилення обвинувачених від органів досудового розслідування або суду. Дії та поведінка обвинувачених після вчинених злочинів, вказують на їх намагання відвернути негативні наслідки вчинених ними злочинів. Враховуючи поведінку обвинувачених, які свою вину не заперечували, жалкують про вчинене, засуджують свої дії та просять надати можливість виправитись без відбування покарання в умовах ізоляції від суспільства, на думку суду, вказане свідчить про усвідомлення протизаконності вчинених ними злочинних дій.

За правилами ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Реалізація даної норми становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст.75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності вказують на можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

З урахуванням наведених вище обставини в їх сукупності, та з огляду на те, що обраний захід примусу має найбільш сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства і така домірність є необхідним проявом справедливості кримінальної відповідальності, суд дійшов висновку про можливість звільнення обвинувачених від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та покладенням на обвинувачених відповідних обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Матеріали кримінального провадження не містять доказів понесення судових витрат.

Отже, питання щодо стягнення з обвинувачених судових витрат судом не розглядалося.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся. Згідно обвинуваченого акту, та заяви потерпілої розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, відшкодований потерпілій ОСОБА_8 в сумі 546,00 грн. в повному обсязі на стадії досудового розслідування.

Питання щодо речових доказів вирішується судом відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд ,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання:

-за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.;

-за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України обвинувачену ОСОБА_4 від відбуття призначеного їй за вироком покарання звільнити з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку: періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання:

-за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.;

-за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України обвинувачену ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) від відбуття призначеного їй за вироком покарання звільнити з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) в період іспитового строку: періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Арешт на майно, яке тимчасово вилучене під час огляду місця події 02.06.2023 року та знаходиться на зберіганні потерпілої ОСОБА_8 , який накладений на підставі ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.06.2023 року по справі № 646/2618/23, після набрання вироком законної сили - скасувати.

Копію вироку вручити прокурору і обвинуваченим негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1