Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/3517/23
номер провадження 1-кс/695/973/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2023 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду

Черкаської області Ватажок- ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника третьої особи, щодо майна, якої вирішується питання про арешт ДП «ЛІСИ УКРАЇНИ» в особі філії «ЗОЛОТОНІСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО» адвоката ОСОБА_4 ,

представника третьої особи, щодо майна, якої вирішується питання про арешт ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001166 від 11.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001166 від 11.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні Золотоніського РВП ГУ НП в Черкаській області перебуває кримінальне провадження за №0001166 від 11.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від працівника поліції про те, що неподалік села Хвильово-Сорочин, Золотоніського району, Черкаської області виявлено чоловіків, які здійснюють випилювання деревини без відповідних документів.

По даному факту 11.09.2023 розпочато досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001166, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

З метою повної фіксації слідів вчинення кримінального правопорушення, виявлення та вилучення викраденого майна, як речових доказів по справі, безпосереднього переслідування осіб причетних до вказаного протиправного діяння, запобігання приховування, знищення речових доказів 11.09.2023 в період часу із 16 год 00 хв по 18 год 26 хв слідчим СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 проведено огляд місця події на лісовій ділянці ДП «Золотоніське лісове господарство» Деньгівське лісництво, лісовий обхід №3, квартал 33, ділянка 15, яка розташована в адміністративних межах с. Хвильово-Сорочин Золотоніського району Черкаської області, в ході якого виявлено та вилучено, транспортний засіб марки «ЮМЗ-6АЛ», д.н.з. НОМЕР_1 , який опечатано належним чином та розміщено під наглядом на території ФГ «Ватлас», що розташований за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, с. Хвильово-Сорочин, вул. Соборна, 24, бензопилу марки «STIHL» моделі MS 361, помаранчевого кольору, яку опечатано биркою із пояснювальними написами, 2 зрізи деревини, які поміщено до сейф-пакету №7014967, 296 колод деревини порід сосна, клен, акація.

Постановою слідчого СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 від 11.09.2023 вилучені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001166.

11 вересня 2023 року опитано ОСОБА_8 , який надав пояснення про те, що близько двох тижнів він працює на вирубці лісу, поблизу с. Хвильово-Сорочин, Золотоніського району, Черкаської області, вирубку лісу вони здійснюють на лісовому обході №3. Працює він не офіційно за усною домовленістю з ОСОБА_9 та з якимись працівниками Деньгівського лісництва, дані на яких у К. відсутні. Будь-яких договорів на здійснення лісосічних робіт із суб`єктами господарської діяльності, в тому числі і з філією Золотоніського лісового господарства не укладали. Також в кварталі 33, відділ 15 здійснювалась випилка за допомогою власного трактора ЮМЗ-47202СА, щодо якого договір на використання робіт не заключався, паливно-мастильні матеріали закуповують за власні кошти, які в подальшому повертає ОСОБА_9 , який користується мобільним телефоном за номером НОМЕР_2 . Лісосічні роботи проводились із розрахунку 200 грн за 1 куб деревини, куди входять витрати за паливо.

11 вересня 2023 року опитано ОСОБА_10 , який надав пояснення про те, що протягом останніх двох тижнів він працює пильщиком в Золотоніському лісовому господарстві, працює там не офіційно за усною домовленістю з ОСОБА_9 , який платить йому грошові кошти в сумі 200 грн за 1 куб випилки, дані роботи вони виконують за допомогою трактора його напарника К., паливно-мастильні матеріали вони купують за власні кошти, які йому та його напарнику потім виплачує С. Він зі своїм товаришем договору на здійснення лісосічних робіт не заключали.

11 вересня 2023 року опитано ОСОБА_9 , який надав пояснення про те, що 08.09.2023 він приїхав до Деньгівського лісництва та взяв виписку, яка дозволяє йому взяти дрова, на даний момент її у нього немає. 08 вересня 2023 року він здійснював прибирання території у Деньгівському лісництві, обхід №3, прибирання здійснював із своїми сусідами, а саме: К. та ОСОБА_10 на цивільно-правових відносинах. На території, де він проводив прибирання знаходиться трактор «ЮМЗ-6АЛ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_11 , проте зараз вказаний трактор знаходиться в нього в користуванні, також прибирання здійснювалось за допомогою бензопили «Штіль». За те, що він здійснює прибирання території лісник Деньгівського лісництва на ім`я ОСОБА_9 пообіцяв йому надати машину дров об`ємом 3-5 кубів, згідно з заявою, яку він написав 08.05.2023 у Деньгівському лісництві. Дрова повинні були йому надатись через виписку. З даної території ніяких дров він не вивозив.

У ході допиту свідка ОСОБА_12 встановлено, що він працює в ДП «Золотоніський ЛГ», проте на даний час перебуває в відпустці з 07.09.2023 по 27.09.2023, а тому на даний час його обов`язки виконує ОСОБА_13 , тому він інколи допомагає останньому із виконанням своїх тимчасових обов`язків. В його обов`язки входить прийом лісової продукції один раз на два дні, тому ОСОБА_13 повинен був здійснити приймання лісової продукції на 33 кварталі, 15 відділі на протязі 11 та 12 вересня. 08 вересня 2023 року ОСОБА_9 написав заяву на купівлю деревини, проте договір набув законної сили 11.09.2023, а тому його наймані працівники 11.09.2023 здійснювали на вищевказаній ділянці заготівлю дров`яної деревини, тому через велику навантаженість він в допомогу ОСОБА_13 поїхав близько о 21 год здійснювати приймання деревини. Приїхавши ними було прикріплено 22 бирки, із них 13 було внесеного до кишенькового персонального комп`ютеру до додатку «ЕОД». Проте через близько 35 хв на дану ділянку прибули працівники поліції, які повідомили про те, що на дану деревину буде в подальшому накладено арешт, а на даний час вона є вилученою та визнаною речовим доказом у кримінальному провадженні. Йому було не відомо про те, що дану деревину вилучено, заготовлену деревину не оброблену у відповідних осіб, які здійснюють лісосічні роботи на кварталі 33, відділі 15, ділянка 1 їм передає ПП «Вальтт», проте найманих працівників ПП «Вальтт» він особисто на даній ділянці не бачив. Минулого тижня дати точно він не пам`ятає він здійснював проїзд повз даної ділянки та бачив, як на ній здійснювали розроблення працівники ОСОБА_9 , проте він не зупинявся через те, що поспішав. Ким є наймані працівники ПП «Вальтт» йому не відомо, та які транспортні засоби вони використовують також. Він не здійснював приїзд для клеймування пеньків через те, що при суцільній санітарній рубці дана процедура не проводиться. Всі інші покази згідно до ст. 63 Конституції України він відмовився надавати.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_13 пояснив, що він працює в ДП «Золотоніський ЛГ», проте із 07.09.2023 він тимчасово виконує обов`язки майстра лісозаготівель, а саме прийом лісопродукції. 11 вересня 2023 він попросив ОСОБА_12 , щоб він допоміг йому в прийманні лісозаготівель на 33 кварталі, 15 ділянці, так як він є не дуже досвідченим, на що останній погодився. Про те, між ким та Золотоніським ЛГ укладено договір на дану ділянку, йому не відомо. Раніше він здійснював проїзд повз даної ділянки, проте найманих працівників на ній він не бачив, та чи був розроблений ліс він не пам`ятає. 11 вересня 2023 близько о 21 год він разом із ОСОБА_12 здійснив виїзд на вищевказану ділянку, де ними в подальшому було прикріплено 22 бирки, із них 13 було внесеного до кишенькового персонального комп`ютеру до додатку «ЕОД». Проте через близько 35 хв на дану ділянку прибули працівники поліції, які повідомили про те, що на дану деревину буде в подальшому накладено арешт, а на даний час вона є вилученою та визнаною речовим доказом у кримінальному провадженні. Про дану подію йому було не відомо. Про ПП «Вальт» йому нічого не відомо, хто в них є найманими працівниками, та які транспортні засоби використовують йому теж не відомо. Про те, хто передає заготовлену деревину не оброблену у відповідних осіб, які здійснюють лісосічні роботи на кварталі 33, виділ 15, ділянка 1 йому не відомо. На даній ділянці клеймування не здійснювалось через те, що на ній відбувалась суцільна санітарна рубка. Про те, що на даній ділянці перебували наймані працівники ОСОБА_9 , який йому не знайомий він дізнався від працівників поліції. Інші покази згідно до ст. 63 Конституції України він відмовився надавати.

Посилаючись на те, що існує достатня сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказані речові докази були знаряддям вчиненого злочину та використовувалися для вчинення кримінального правопорушення, з метою запобігання втрати речових доказів, їх пошкодження, знищення, зміни, продажу, прокурор звернувся до суду з даним клопотанням.

У судовому прокурор клопотання підтримав повністю, просив його задовольнити з підстав викладених у клопотанні, надавши протокол додаткового огляду місця події від 16.09.2023 у даному кримінальному провадженні, відповідно до якого на лісовій ділянці, яка розташована на території, яку обслуговує ДП «Золотоніське лісове господарство» Деньгівське лісництво, лісовий обхід № 3, квартал 33, ділянка 15.1, яка розташована в адміністративних межах с. Хвильово-Сорочин Золотоніського району Черкаської області оглядом місця події встановлено, що в загальному підрахунку виявлено 356 колод деревини.

Представник третьої особи, щодо майна, якої вирішується питання про арешт ДП «ЛІСИ УКРАЇНИ» в особі філії «ЗОЛОТОНІСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО» адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на обставини, викладені у запереченнях проти клопотання, вказавши, що у даному випадку відсутні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України. Також Представник третьої особи, щодо майна, якої вирішується питання про арешт ДП «ЛІСИ УКРАЇНИ» в особі філії «ЗОЛОТОНІСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО» адвокат ОСОБА_4 наполягав, що внаслідок подій відсутня завдана істотна шкода, оскільки порубка на території, яку обслуговує ДП «Золотоніське лісове господарство» Деньгівське лісництво, лісовий обхід № 3, квартал 33, ділянка 15.1, яка розташована в адміністративних межах с. Хвильово-Сорочин Золотоніського району Черкаської області здійснювалась на підставі договору про виконання лісосічних робіт та надання послуг, пов`язаних із лісозаготівлями № 240-23/п від 14.08.2023, укладеного з ПП «ВАЛЬД-АКТИВ». Вказана ділянка лісосіки була передана згідно з актом приймання-передачі для розробки ПП «ВАЛЬД-АКТИВ». Заготовлена деревина, вилучена працівниками поліції є власністю філії «ЗОЛОТОНІСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО», деревина оприбуткована за електронним та бухгалтерським обліком філії «ЗОЛОТОНІСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО».

Представник третьої особи, щодо майна, якої вирішується питання про арешт ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши пояснення прокурора, представників третіх осіб, щодо майна, яких вирішується питання про арешт, розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя зазначає про таке.

Частиною першою статті 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 статті 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом

Згідно з ч. 1, 2, 3, 4 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником.

Відповідно до ч. 3 ст. 26, ч. 1 ст. 171 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його компетенції цим Кодексом, при цьому з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а також цивільний позивач з метою забезпечення цивільного позову.

Також слідчий суддя зауважує, що згідно з пунктом 7 частини другої статті 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 94, 132, 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Такі дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора у кримінальному провадженні, який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже, суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно із частиною першою статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до статті 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання. У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Згідно з положеннями ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною першою статті 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Слідчим суддею встановлено, що Золотоніським РВП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001166 від 11.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

З клопотання та доданих до нього матеріалів, слідчим суддею встановлено, що у вказаному кримінальному провадженні № 0000915 від 18.07.2023 жодній особі не оголошено підозру.

Звертаючись з даним клопотанням, з урахуванням наданих усних уточнень у судовому засіданні 04.10.2023, прокурор просить накласти арешт на транспортний засіб марки «ЮМЗ-6АЛ», д.н.з. НОМЕР_1 , бензопилу марки «STIHL» моделі MS 361, помаранчевого кольору, 2 зрізи деревини та 356 колод деревини порід сосна, клен, акація.

Разом з тим, при зверненні до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, прокурором не надано належних та допустимих доказів на підтвердження, того, що ДП «ЛІСИ УКРАЇНИ» в особі філії «ЗОЛОТОНІСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО» було завдано шкоди внаслідок порубки дерев на лісовій ділянці ДП «Золотоніське лісове господарство» Деньгівське лісництво, лісовий обхід №3, квартал 33, ділянка 15, яка розташована в адміністративних межах с. Хвильово-Сорочин Золотоніського району Черкаської області.

Крім того, прокурором не зазначено розмір шкоди, завданої лісовому господарству зазначеною порубкою лісу, не вказано, як саме погіршився природний склад, якість та екологічні властивості лісу.

Так з наданих представником третьої особи, щодо майна, якої вирішується питання про арешт ДП «ЛІСИ УКРАЇНИ» в особі філії «ЗОЛОТОНІСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО» адвокатом ОСОБА_4 документів слідчим суддею встановлено, що порубка на території, яку обслуговує ДП «Золотоніське лісове господарство» Деньгівське лісництво, лісовий обхід № 3, квартал 33, ділянка 15.1, яка розташована в адміністративних межах с. Хвильово-Сорочин Золотоніського району Черкаської області здійснювалась на підставі лісорубного квитка від 14.08.2023 (спосіб рубки суцільна санітарна рубка, спосіб обліку за площею, на підставі Акта обстеження від 17.08.2022, висновку з ОВД планової діяльності «Використання лісових ресурсів у порядку проведення ССР» від 17.02.2023 № 21/01-20/1, пропозиції Центрального західного міжрегіонального управління ЛМГ від 27.04.2023 № 457), договору про виконання лісосічних робіт та надання послуг, пов`язаних із лісозаготівлями № 240-23/п від 14.08.2023, укладеного з ПП «ВАЛЬД-АКТИВ». Вказана ділянка лісосіки була передана згідно з актом приймання-передачі для розробки ПП «ВАЛЬД-АКТИВ» від 14.08.2023. Відповідно до перелікової відомості дерев, призначених у рубку на вказаній ділянці від 03.10.2021 всього в рубку внесено 694 дерева. Заготовлена деревина, вилучена працівниками поліції є власністю філії «ЗОЛОТОНІСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО», деревина оприбуткована за електронним та бухгалтерським обліком філії «ЗОЛОТОНІСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО».

Також представником третьої особи, щодо майна, якої вирішується питання про арешт ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_6 надано роздруківку із програми філії «ЗОЛОТОНІСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО» щодо реєстрації прийняття заяви ОСОБА_5 на відпуск деревини від 08.09.2023.

Таким чином, на підставі викладеного вище, вбачається, що прокурором при вказаних у клопотанні обставинах не доведено, що накладення арешту на вилучене майно виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи їх володільців потребам досудового розслідування.

Згідно з ч.11 ст.170 КПК України заборона, обмеження користування або розпорядження майном може бути застосоване лише в разі доведеності існування обставин, які підтверджують, що незастосування таких заходів призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, передачі такого майна, проте, вказані обставини не підтверджені достатніми доказами.

Відтак, при вирішенні даного клопотання слідчий суддя зауважує, що прокурором не доведена необхідність застосування саме такої забезпечувальної мети кримінального провадження заходу, як арешт майна і не доведена наявність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика ЄСПЛ, найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до ЄСПЛ забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Крім того, ЄСПЛ, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь.

ЄСПЛ вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.

Відповідно до пунктів 69, 73 рішення ЄСПЛ від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Таким чином, на підставі викладеного вище, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення даного клопотання на даному етапі досудового розслідування.

Керуючись ст. 132, 167, 170-173, 309, 370, 372, 375 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Повний текст ухвали проголошено о 08 год 05 хв 09.10.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_14