Справа № 202/1120/24
Провадження № 1-кс/202/844/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000641 від 04.12.2023 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, яке мотивував тим, що 23.01.2024 слідчим у кримінальному провадженні, на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, проведено обшук автомобіля марки Mersedes-Benz VITO, VIN: НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і яким користується ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за результатами якого виявлено та вилучено автомобіль марки Mersedes-Benz VITO, VIN: НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , та ключі від вказаного транспортного засобу.

23.01.2024 постановою слідчого вказаний транспортний засіб та ключі визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, з метою збереження вилучених об`єктів, предметів та речей, які є речовими доказами у кримінальному провадження та забезпечення виконання завдань кримінального провадження в цілому, необхідно накласти арешт на вказане майно, оскільки в разі повернення його є достатні підстави вважати, що воно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене, перетворене чи відчужене, що може значно перешкодити кримінальному провадженню, про що і просив слідчого суддю.

Повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду прокурор та представник власників майна до суду не з`явилися, що не є перешкодою для розгляду клопотання по суті, надали заяви про розгляд клопотання без їх участі.

Представник власників майна просив у задоволенні клопотання відмовити.

Повно та всебічно дослідивши матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя прийшов до наступного.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України.

В провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0000641 від 04.12.2023 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

Процесуальне керівництво здійснюється прокурорами Дніпропетровської обласної прокуратури.

23.01.2024 у даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

З протоколу обшуку від 23.01.2024 слідчим суддею встановлено, що в ході проведення обшуку автомобіля Mersedes-Benz VITO, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і яким користується ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за результатами якого виявлено та вилучено автомобіль марки Mersedes-Benz VITO, VIN: НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , та ключі від вказаного транспортного засобу.

23.01.2024 постановою слідчого вказаний транспортний засіб та ключі визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є збереження речових доказів, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Приписами ч.10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; можливість спеціальної конфіскації майна; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

У той же час слідчий суддя зазначає, що статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разу доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного степеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступень втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання постановленого завдання.

Таким чином, частиною 3 ст.132 КПК встановлено три групи обставин, недоведеність яких усуває застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що тягар доказування перед слідчим суддею, судом наявності підстав застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого та прокурора, як на суб`єктів, які здійснюють кримінальне провадження.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберігали на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінального протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

При цьому слідчий суддя зазначає, що предметом злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, є не тільки майно, яке на момент посягання знаходиться у потерпілого, а й майно, яке перебуває в цей момент у фактичному володінні винного (одержане ним у борг, на зберігання, для ремонту тощо). Володіючи певною річчю, вимагач може зажадати від її власника не пред`являти претензій до її повернення. Відтак майно як предмет вимагання відрізняється від предмета інших посягань на власність.

Однак, у судовому засідання не знайшов свого підтвердження факт того, що виявлений під час обшуку автомобіль, ключі від нього, відповідають ознаками речових доказів, оскільки слідчому судді не надано доказів на підтвердження того, що він є предметом злочину або знаряддям вчинення злочину, як і не знайшов свого підтвердження факт того, що він зберіг на собі сліди кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 40, 98, 100, 131, 132, ч. 2 ст. 167, ч.2 ст. 168, ст. ст. 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1