Справа № 524/7286/23
Провадження № 1-кс/524/2813/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2023 року Слідчий суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука ОСОБА_1 , за участю: - секретаря судового засідання ОСОБА_2 , - прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданнів залі суду в місті Кременчуці Полтавської області клопотання старшого слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002030 від 17.08.2023 року стосовно:

- ОСОБА_4 , котрий народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Сіренки Кременчуцького (у минулому - Глобинського) району Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середньо-технічна, перебуває у зареєстрованому шлюбі від якого має малолітню дочку, одночасно перебуває у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, не працюючого, зареєстрованого за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, с. Сіренки, та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із клопотанням, погодженого прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невстановленого досудовим розслідуванням часу, діючи з протиправним, корисливим умислом, спрямованим на незаконне придбання, зберігання та перевезення з метою збуту психотропної речовини, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення правового режиму обігу психотропних речовин і бажаючи їх настання, незаконно придбав, невстановленим досудовим розслідуванням способом, у невстановленої особи та у невстановленому місці, психотропну речовину, яку зберігав та перевозив в автомобілі марки GEELY MR-7151A білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , з метою збуту за грошову винагороду.

У подальшому в період часу з 21:39 годин 19.10.2023 по 00:39 годин 20.10.2023, на підставі ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука від 17.10.2023 року, працівниками поліції проведений санкціонований обшук в автомобілі марки GEELY MR-7151A білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , який належить та яким користується ОСОБА_4 , в ході якого виявлено та вилучено дев`ять полімерних зіп-пакетів, в яких порошкоподібна речовина білого кольору та чотири полімерні зіп-пакети, в яких кристалічна речовина білого кольору, в яких міститься особливо небезпечна психотропна речовина.

Слідчий вказував, що своїми умисними протиправними діями, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні з метою збуту психотропної речовини, в великих розмірах, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Слідчий вважає, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення доводиться зібраними органом досудового розслідування доказами, зокрема:

- показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ;

- протоколом проведення обшуку автомобіля Geely MR-7151A білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 від 19.10.2023;

- протоколом проведення обшуку гаражного приміщення № НОМЕР_2 гаражного кооперативу Молодіжний по вул. Жданова б. 1 в м. Кременчук від 20.10.2023;

- речовими доказами;

ОСОБА_4 було затримано 20.10.2023 р. в порядку ст. 208 КПК Українита цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Слідчий вказував, що під час досудового розслідування установлено наявність ряду ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть суттєво вплинути на проведення досудового розслідування, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду, продовження злочинної діяльності щодо збуту та зберігання наркотичних засобів.

Посилаючись на вказані обставини, слідчий просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60-ть днів.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 з клопотанням не погодилися, просили застосувати цілодобовий домашній арешт.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У п.4 ч.2 ст.183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Частиною 6 статті 193 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається із наданих суду матеріалів клопотання в рамках кримінального провадження, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше. При цьому, слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного тощо.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Так у п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» встановлено, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи. Крім того, у п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції» визначено, що суспільний інтерес з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Наведені у клопотанні слідчого факти свідчать про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 є найбільш прийнятним в даному випадку, а більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Так ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів за вчинення якого передбачено покарання відповідно у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

У клопотанні та доданих до нього документах слідчим та прокурором у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Під час розгляду клопотання прокурором доведено наявність підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового слідства та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, перешкоджати проведенню досудового розслідування, оскільки було проведено ряд обшуків, знайдено інші речові докази, не встановлені інші обставини, повязаних з вчиненням кримінального правопорушення.

На підставі наданих сторонами кримінального провадження пояснень та матеріалів, слідчий суддя, оцінюючи в сукупності всі обставини, враховуючи особу підозрюваного, його вік, сімейний стан, зокрема, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого має малолітню дочку, з дружиною не проживає, фактьично перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, малолітня дочка проживає з його батьками за його зареєстрованим місцем проживання, його стан здоров`я, а саме відсутності ознак стійкого зниження працездатності та не має ознак інвалідності, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, не має постійного місця роботи, не є учасником АТО та ООС, раніше не судимого, що йому ставиться у вину вчинення тяжкого кримінального правопорушення, який може вчинити інше кримінальне правопорушення, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а звідси неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

При цьому слідчий суддя також врахував, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа, про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Слідчий суддя наголошує, що питання кваліфікації дій підозрюваного не можуть бути предметом розгляду під час обрання запобіжного заходу на стадії досудового розслідування. На думку слідчого судді, дослідження судом доказової бази, встановлення фактичних обставин вчинення злочину, вини підозрюваного, кваліфікація його дій можлива лише під час розгляду справи судом по суті після завершення досудового розслідування.

Практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою. У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Відповідно до вимог ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного - з моменту фактичного затримання.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Доказів того, що стан здоров`я підозрюваного на даний час унеможливлює його перебування під вартою, до суду не надано.

З протоколу затримання ОСОБА_4 постає, що останній у порядку ст. 208 КПК України був затриманий 20.10.2023 р. о 00 год. 39 хв. Однак слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 фактично було затримано 19.10.2023 року о 21 год. 39 хв., на що вказував у судовому засіданні сам ОСОБА_4 та що постає з протоколу обшуку автомобіля, з якого вбачається, що обшук було розпочато саме із зазначеного часу та який тривав до 00 год. 39 хв. 20.10.2023 р., і що у проміжок часу проведення обшуку ОСОБА_4 фактично був обмежений у вільному пересуванні, а тому строк тримання під вартою необхідно рахувати з моменту фактичного затримання.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

У п.2 ч.5 ст. 182 КПК України визначено, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи встановлені слідчим суддею обставини та беручи до уваги матеріальний і сімейний стан ОСОБА_4 ризики, передбачені ст.177 КПК України, а також те що ОСОБА_4 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, слідчий суддя визначає заставу у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (з 01.01.2023 р. - 2684 грн.), що становить 161040 грн. 00 коп., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193-197, 205, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, зареєстрованого 17.08.2023 року в ЄРДР за № 0002030 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, задовольнити.

Застосувати стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Сіренки Кременчуцького (у минулому - Глобинського) району Полтавської області, зареєстрованого за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, с. Сіренки, та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку тримання під вартою, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України, який не може перевищувати 60 (шістдесят) діб, який обчислювати з часу фактичного затримання підозрюваного з 19 жовтня 2023 року до 16 грудня 2023 року.

Визначити суму застави - 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 161040 грн. 00 коп.

Застава відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: отримувач коштів ТУ ДСА України в Полтавській області; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26304855; банк отримувача ДКСУ м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача - UA0015950; в платіжному документі в призначені платежу обов`язково зазначається для застави: назва суду; інформація про постанову (ухвалу) судді чи суду та прізвище, ім`я, по батькові підозрюваного (дана інформація необхідна для оперативного повернення застави в порядку передбаченому чинним законодавством).

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний вище депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)».

Після отримання та перевірки протягом одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з-під варти та повідомити письмово слідчого, прокурора, слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний ОСОБА_4 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Уповноважена службова особа Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)» при звільненні ОСОБА_4 , зобов`язана роз`яснити його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки: 1. прибувати до слідчого, прокурора,суду за першою вимогою; 2. не відлучатися з місця фактичного проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3. повідомляти, слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання.

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_4 на строк не більше двох місяців.

У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Слідчий суддя: