ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-сс/819/35/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

16 січня 2024 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника - адвоката ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 24 листопада 2023 року в кримінальному провадженні №0000172 від 14.11.2023 року, стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Метьолкіне Луганської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 24 листопада 2023 року в кримінальному провадженні №0000172 від 14.11.2023 року, частково задоволено клопотання слідчого відділу (з дислокацією у місті Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі та відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном до 21 січня 2024 року.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 24 листопада 2023 року скасувати та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання або домашнього арешту за місцем розташування військової частини НОМЕР_1 .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначив, що висновки суду про існування ризиків переховування підозрюваного, незаконного впливу на свідків є помилковими.

Так, в судовому засіданні ОСОБА_8 пояснив, що він не відмовляється від подальшого проходження служби та виконання покладених на нього обов`язків, нікуди зникати не збирається, зобов`язується з`являтися на виклик и слідчих органів та до суду. Крім того зазначив, що не має можливості та не збирається будь-яким чином впливати на свідків.

На думку захисника суд належним чином не обґрунтував своє рішення про необхідність застосування до ОСОБА_8 саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обмежившись лише шаблонними фразами із вказаного приводу.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_8 підтримав позицію захисника, просив змінити йому запобіжний захід на більш м`який.

Прокурор зазначив, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, позиції сторін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положеннями ст. 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Згідно з п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З клопотання слідчого вбачається, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у місті Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Мелітополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000172 від 14.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України.

23 листопада 2023 року в рамках даного кримінального провадження затримано ОСОБА_8 .

23 листопада 2023 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

За твердженням сторони обвинувачення ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаного тяжкого злочину, що підтверджується долученими до клопотання доказами. Крім того, слідчий послався на існування ризиків того, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків чи інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні, або ж вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому запобігти вказаним ризикам неможливо, окрім як шляхом застосування найсуворішого запобіжного заходу - тримання під вартою.

Розглянувши вказане клопотання, слідчий суддя погодився із доводами клопотання слідчого та встановив існування правових підстав для застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Надаючи оцінку вказаним висновками слідчого судді у відповідності із доводами апеляційної скарги захисника, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що слідчим суддею належним чином виконано вимоги процесуального законодавства та вірно встановлено наявність підстав для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу.

Так, наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які долучені до матеріалів клопотання, а саме: показаннями свідка ОСОБА_9 від 23 листопада 2023 року, показаннями свідка ОСОБА_10 від 23 листопада 2023 року, іншими матеріалами досудового розслідування.

Оцінюючи питання існування обґрунтованої підозри, суд апеляційної інстанції виходить із поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України». Згідно вказаного в рішенні ЄСПЛ визначення, обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Апеляційний суд, проаналізувавши зазначені докази, що долучені до клопотання слідчого, вважає, що наявні в матеріалах кримінального провадження докази є вагомими та такими, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованими йому кримінальними правопорушеннями, адже фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, в клопотанні та доданих до нього матеріалах достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Крім того, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано дійшов до висновку про те, що в судовому засіданні стороною обвинувачення доведено наявність ризиків того, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків чи інших підозрюваних в кримінальному провадженні чи скоїти інше кримінальне правопорушення.

В контексті даного питання апеляційний суд враховує практику ЄСПЛ згідно з якою Суд звертає увагу, що тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, є суттєвим елементом, що може вказувати на існування вказаного ризику, адже суворість можливого покарання може спонукати особу до втечі. В той же час, для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: відомості про особу підозрюваного, його характеристику як члена суспільства, наявність місця проживання, професії, прибутку, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

Так, існування ризику переховування підозрюваного ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та суду обумовлене характером інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких, адже за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.402 КК України передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років. На дуку суду вказана обставина у поєднанні із відомостями про особу підозрюваного, який не має міцних соціальних зв`язків, свідчать про існування ризику переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, як вірно встановив слідчий суддя, наявний ризик того, що підозрюваний може незаконно вплинути на свідків у кримінальному провадженні, а також інших підозрюваних, адже як свідками, так і іншими підозрюваними в кримінальному провадженні є особи з якими ОСОБА_8 спільно проходить військову службу.

Також, враховуючи, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні військового злочину в умовах воєнного стану, пов`язаного з непокорою, наявний ризик того, що ОСОБА_8 може продовжити вчинення аналогічних дій, а тому висновок слідчого судді про існування ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення є обґрунтованим.

Що стосується доводів сторони захисту про відсутність вказаних ризиків, то суд апеляційної інстанції їх до уваги не приймає, адже вказані доводи ґрунтуються лише твердженнях підозрюваного. Захисником не надано жодних належних доказів на спростування позиції сторони обвинувачення.

Також, на думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Враховуючи обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_8 тяжкого військового злочину в умовах воєнного стану, наявність ризиків переховування, незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних та скоєння інших кримінальних правопорушень, з огляду на відомості про особу підозрюваного, саме запобіжний захід пов`язаний з ізоляцією від суспільства та постійним наглядом здатен забезпечити його належну процесуальну поведінку, оскільки більш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам, адже навіть перебуваючи під домашнім арештом підозрюваний буде в змозі незаконно впливати на свідків чи інших підозрюваних.

Крім того, відповідно до ч.8 ст.176 КПК України встановлено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного та обґрунтованого висновку про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам.

Посилання адвоката на те, що слідчий суддя віднісся до розгляду питання про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу формально та обмежився шаблонним фразами для обґрунтування свого рішення, на думку суду апеляційної інстанції є безпідставними, оскільки оскаржувана ухвала слідчого судді містить належні та достатні мотиви щодо застосування запобіжного заходу до підозрюваного. Як вбачається зі змісту ухвали, слідчим суддею проаналізовано як фактичні обставини щодо підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, так і відомості про особу підозрюваного.

На підставі наведеного, попри доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого та обрав підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Визначений слідчим суддею строк тримання під вартою визначено в межах строку досудового розслідування та вірно обраховано.

Таким чином суд апеляційної інстанції констатує, що захисником в апеляційній скарзі не наведено жодних належних доводів, які могли би бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись статтями 376 ч.2, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 24 листопада 2023 року, якою стосовно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3