СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/5489/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2023 року слідчий суддя Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчої слідчого відділу Святошинського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003668 від 15.09.2023р., про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Закарпатської області м. Берегове, громадянки України, без освіти, маючої на утриманні малолітніх дітей, не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом Святошинського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003668 від 15.09.2023р, у якому ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.09.2023 приблизно о 10 годині 45 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Рене Декарта (кол. Кулібіна), буд. 6, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом вільного доступу таємно викрала мобільний телефон марки «SAMSUNG А52s» фіолетового кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , s/n НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_7 , чим завдала останній матеріальної шкоди.

Не маючи офіційного місця роботи та інших джерел доходів, а також відчуваючи потребу в грошових коштах, ОСОБА_4 вирішила здобувати грошові кошти шляхом вчинення кишенькових крадіжок на території міста Києва.

Так, 15.09.2023, о 10 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 , перебувала за адресою: м. Київ, вул. Рене Декарта (кол. Кулібіна), 6, та побачила раніше незнайому їй ОСОБА_7 , яка проходила повз неї, звернувши увагу на її сумку білого кольору.

З метою виконання свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , продовжуючи знаходитись за адресою: м. Київ, вул. Рене Декарта (кол. Кулібіна), 6, рухаючись позаду ОСОБА_7 , пересвідчившись, що за її діями ніхто не спостерігає, переслідуючи корисливий мотив, діючи умисно, з метою покращення свого матеріального становища, непомітно для останньої, відкрила належну ОСОБА_7 білу сумку, звідки таємно викрала мобільний телефон марки «SAMSUNG A52s» фіолетового кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , s/n НОМЕР_3 , вартістю 289 EUR (що відповідно до курсу Національного банку України станом на 03.12.2022 складало 11820 гривень).

Таємно викравши чуже майно, ОСОБА_4 , з місця вчинення кримінального правопорушення втекла, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні виникла необхідність у обранні запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики того, що вона може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:переховуватись від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини та просив слідчого суддю застосувати щодо підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Захисник, думку якої підтримала підозрювана ОСОБА_4 , проти задоволення клопотання заперечила з тих підстав, що прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку її підзахисної. Просила застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з огляду на те, що остання має місце проживання в м. Києві та на її утриманні перебуває п`ять малолітніх дітей.

Вислухавши думку прокурора, підозрюваної та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.177 ч. 2 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Як вбачається з матеріалів клопотання, 15.09.2023 ОСОБА_4 була затримана в порядку ст. 208 КПК України, та 16.09.2023р. останній повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обставини, викладені у повідомленні про підозру у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, обґрунтовано підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви від ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення; протоколами допиту потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , іншими матеріалами в їх сукупності.

Вирішуючи питання наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Відповідно до позиції ЄСПЛ, зокрема з пункту 36 рішення від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено обвинуваченим, у разі визнання їх винними, в скоєнні злочинів, в яких вони обвинувачуються, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Надаючи оцінку можливості підозрюваною вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 незаміжня, зі слів має на утриманні малолітніх дітей, не працевлаштована, раніше судима.

Також слідчий суддя бере до уваги тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній ОСОБА_4 у разі визнання винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та можливість призначення судом покарання, пов`язаного з позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

З огляду на зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що існує ризик того, що ОСОБА_4 з метою уникнення покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, а також існує ризик того, що підозрювана може вчинити інше кримінальне правопорушення,

Відповідно до ч. 1 ст.183КПКУкраїни тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства (рішення у справі «Летельє проти Франції»).

Враховуючи сукупністю обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про можливість застосування відносно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання слідчого в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.5 ст. 182 КПК України).

Враховуючи обставини кримінального правопорушення та особу підозрюваної, її вік, майновий стан, слідчий суддя вважає за доцільне визначити заставу у межах двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53 680 грн. та покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178,182, 183, 193, 194, 196, 309,395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_4 обчислювати з моменту її фактичного затримання, тобто з 15 вересня 2023 року по 13 листопада 2023 року включно.

Визначити підозрюваній ОСОБА_4 , розмір застави у межах двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53 680 грн. (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят гривень), яка може бути внесена як самою підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Святошинського районного суду м.Києва (код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268059 ;банк отримувача ДКСУ, м.Київ ;код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA1012089), після внесення якої ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрювану ОСОБА_4 у разі внесення застави строком на два місяці з моменту внесення застави наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за викликом; не відлучатися із населеного пункту в якому вона проживає (м.Київ), без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрювана вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, застава звертається в дохід держави, а до неї для забезпечення виконання визначених законом обов`язків, може бути застосовано інший запобіжний захід.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали визначити до 13 листопада 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 21.09.2023р.

Cлідчий суддя ОСОБА_1