Номер провадження 11-кп/816/300/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Заява про перегляд судового рішення за виключними обставинами
УХВАЛА

Іменем України

22 листопада 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 592/11918/13-к за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.11.2021 щодо повернення заяви про перегляд вироку суду за виключними обставинами,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

установила:

В поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу судді та постановити нову ухвалу про направлення матеріалів справи на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду, оскільки суд першої інстанції в порушення вимог кримінального процесуального закону розглянув справу одноособово, а не колегією суддів, без його виклику та без виклику захисника, участь якого є обов`язковою, з порушенням встановленого строку та без надання часу для усунення недоліків поданої заяви. Зазначає також, що його заява про перегляд судового рішення за виключними обставинами цілком відповідає вимогам ст. 462 КПК, а тому мала бути розглянута судом по суті.

20.10.2021 до Ковпаківського районного суду м. Суми надійшла заява засудженого ОСОБА_8 , в якій він просив переглянути ухвалений відносно нього вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.02.2014 за виключними обставинами. Заяву умотивував тим, що існують обґрунтовані сумніви щодо законності, об`єктивності та справедливості вироку районного суду та ухвали апеляційного суду, якою цей вирок залишений без змін, оскільки їм не надавалася оцінка судом касаційної інстанції.

Ухвалою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.11.2021 вказана заява ОСОБА_8 про перегляд вироку за виключними обставинами повернута заявнику, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 462 КПК, засуджений не зазначив будь-яких виключних обставин, які не були відомі та не могли бути відомі суду під час судового розгляду справи, і які могли вплинути на судове рішення.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу, доводи прокурора ОСОБА_7 про залишення судового рішення без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК), а у випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу (ч. 6 ст. 9 КПК).

У кримінальному провадженні правосуддя здійснюється лише судом згідно з правилами, передбаченими КПК (ч. 1 ст. 30 КПК), який (суд) зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч. 6 ст. 22 КПК).

Відповідно ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим; законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно ст. 94 КПК, вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Заява про перегляд судового рішення за виключними обставинами, що надійшла до суду, передається судді, колегії суддів, які визначаються у порядку, встановленому ст. 35 КПК, та не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам ст. 462 КПК і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за виключними обставинами. При цьому до заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими ст. 462 КПК, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 КПК. Копія ухвали невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами й усіма доданими до неї матеріалами, а відкривши кримінальне провадження за виключними обставинами, суддя надсилає учасникам судового провадження копії ухвали про відкриття провадження, заяви про перегляд і призначає дату, час та місце судового засідання, про що повідомляє зазначених осіб (ч. 4 ст. 464 КПК).

Згідно ч. 3 ст. 429 КПК («Залишення касаційної скарги без руху або її повернення»), до якої відсилає бланкетна норма ч. 3 ст. 464 цього Кодексу, касаційна скарга повертається, якщо: 1) особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк; 2) її подала особа, яка не має права подавати касаційну скаргу; 3) вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення. Копія ухвали про повернення касаційної скарги невідкладно надсилається особі, яка подала касаційну скаргу, разом з касаційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Як убачається з мотивувальної частини ухвали судді заява про перегляд за виключними обставинами рішення суду була повернута ОСОБА_8 через невідповідність її вимогам ст. 462 КПК, тому ця заява засудженого могла бути повернута суддею лише з урахуванням приписів п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, тобто коли ОСОБА_8 не усунув недоліки своєї заяви про перегляд за виключними обставинами, яку було залишено без руху, в установлений строк.

Разом з тим, суддя суду першої інстанції, отримавши заяву ОСОБА_8 про перегляд вироку за виключними обставинами у порядку, передбаченому ст. 35 КПК, і встановивши, що вона не оформлена згідно з вимогами, передбаченими ст. 462 КПК, не постановив ухвалу про залишення цієї заяви без руху, у якій повинен був би зазначити недоліки заяви і встановити ОСОБА_8 спочатку строк, необхідний для їх усунення, згідно положень ч. 1 ст. 429 КПК (до якої у свою чергу відсилає п. 1 ч. 3 цієї статті), а вже потім, коли ОСОБА_8 не усунув би недоліки своєї заяви, постановити ухвалу про її повернення на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК. При цьому, якщо ОСОБА_8 усунув би недоліки своєї заяви у строк, встановлений судом, то вона б вважалась поданою у день первинного її подання до суду першої інстанції, після чого судді необхідно було б виконати вимоги ч. 1 і 4 ст. 464 КПК, тобто відкрити кримінальне провадження за виключними обставинами, надіслати учасникам судового провадження копії ухвали про відкриття провадження, заяви про перегляд і призначити дату, час та місце судового засідання, про що повідомити зазначених осіб.

ЄСПЛ нагадує, що «національне законодавство має з достатньою чіткістю визначати межі та спосіб здійснення відповідного дискреційного права, наданого органам влади, щоб забезпечувати громадянам той мінімальний рівень захисту, на який вони мають право згідно з принципом верховенства права в демократичному суспільстві» (п. 33 рішення від 15.11.1996 у справі «Доменічіні проти Італії» (Domenichini v. Italy), Reports 1996-V).

На національному рівні КСУ в своєму рішенні від 29.06.2010 у справі № 17-рп/2010 за конституційним поданням Уповноваженого ВРУ з прав людини зазначив, що «одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями» (абз. 3 п.п. 3.1 п. 3), а у рішенні від 22.09.2005 № 5-рп/2005 той же Суд вказав, що «із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі» (абз. 2 п.п. 5.4 п. 5).

Така загальна засада кримінального провадження (основний принцип судочинства) як рівність всіх учасників судового процесу перед законом і судом забезпечує гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріпленого в ч. 1 ст. 55 Конституції України. Ця засада є похідною від загального принципу рівності громадян перед законом, визначеного ч. 1 ст. 24 Основного Закону, і стосується, зокрема, сфери судочинства. Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав (ст. 129 Конституції України, розділ I ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»).

Принцип рівності сторін у процесі в розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (рішення ЄСПЛ у справах «Домбо Бехеєр Б. В. проти Нідерландів» (Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands) від 27.10.1993, заява № 14448/88, п. 33); «Анкерль проти Швейцарії» (Ankerl v. Switzerland) від 23.10.1996 р., заява № 17748/91, п. 38).

Не виконавши вказаних вище вимог кримінального процесуального кодексу, суддя суду першої інстанції допустив істотне порушення прав та законних інтересів засудженого ОСОБА_8 , які перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а згідно ч. 1 ст. 412 цього Кодексу істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

У зв`язку з цим, рішення судді не можна вважати законним, обґрунтованим і належним чином вмотивованим, а допущені порушення необхідно вважати істотними і такими, що тягнуть за собою скасування ухвали судді суду першої інстанції щодо повернення заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами, внаслідок чого доводи апеляційної скарги засудженого в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Що стосується інших доводів апеляційної скарги засудженого, то вони не заслуговують на увагу та задоволенню не підлягають, оскільки підлягають перевірці суддею суду першої інстанції на стадії відкриття провадження з урахуванням наведених вище вимог кримінального процесуального закону.

Вирішуючи питання подальшого руху кримінального провадження після скасування ухвали, колегія суддів враховує, що істотне порушення суддею вимог КПК не охоплюється напряму (безпосередньо) переліком підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ч. 1 ст. 412 і ч. 1 ст. 415 КПК.

У той же час, враховуючи, що під час апеляційного розгляду колегія суддів позбавлена можливості на законних підставах ухвалити рішення згідно ст. 407 КПК, тобто після скасування ухвали постановити нову ухвалу, так як за заявою ОСОБА_8 про перегляд вироку за виключними обставинами провадження не відкривалось і судовий розгляд по суті не проводився, а сама заява була повернута засудженому без відкриття провадження.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції зі стадії вирішення питання про відкриття провадження, задовольнивши таким чином апеляційну скаргу.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

постановила:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.11.2021 відносно ОСОБА_11 скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4