У Х В А Л А

31 жовтня 2023 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суд м. Полтави ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава клопотання слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Полтавській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000149 від 26 червня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта вища, працюючого заступником директора інформаційного центру Полтавського інституту бізнесу Закладу вищої освіти «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка Юрія Бугая», не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України,

в с т а н о в и в :

До провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідність в чому аргументована наступним.

Слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Полтавській області здійснюєтьсядосудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000149 від 26 червня 2023 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України та за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.

Як слідує зі змісту клопотання, у невстановлені органом досудового розслідування час та місці в ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виник спільний умисел, спрямований на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період. Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_6 , діючи спільно з ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, запровадили схему перешкоджання здійснення мобілізації військовозобов`язаних осіб під час воєнного стану шляхом оформлення їх на навчання у вищі навчальні заклади за грошову винагороду.

ОСОБА_8 , діючи з умислом, спрямованим на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , 08 вересня 2023 року повідомив ОСОБА_9 про свої можливості в допомозі військовозобов`язаним особам в унеможливленні їх мобілізації до Збройних Сил України та інших військових формувань шляхом влаштування їх на навчання. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, 11 вересня 2023 року, приблизно об 11 год 30 хв, ОСОБА_6 під час особистої зустрічі з ОСОБА_9 в приміщенні, що в АДРЕСА_3 , висловив останньому пропозицію, спрямовану на ухилення від мобілізації до Збройних Сил України та інших військових формуванням шляхом зарахування на навчання до ВНЗ без відповідних військово-облікових документів за грошові кошти та видачі довідки про зарахування на навчання для ТЦК та СП.

В подальшому, 10 жовтня 2023 року, приблизно о 14 год 54 хв, ОСОБА_6 під час телефонної розмови за абонентським номером НОМЕР_1 з ОСОБА_9 за абонентським номером НОМЕР_2 повідомив останнього, що зарахування на навчання, крім плати за неї, та видача довідки про навчання для ТЦК та СП коштуватиме 700 доларів США або в гривнях в еквіваленті по курсу НБУ, на що ОСОБА_9 надав свою згоду.

Після цього, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, 11 жовтня 2023 року, приблизно о 15 год 12 хв, в АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_9 частину грошових коштів у розмірі 20 000 грн за влаштування в філію «Класичного приватного університету» в м. Кременчук та за надання довідки про зарахування на навчання для ТЦК та СП. Також ОСОБА_6 сказав, що усі документи про зарахування на навчання будуть готові пізніше, про що ОСОБА_9 повідомлять додатково.

Після цього, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 поділили отримані грошові кошти між собою.

В подальшому, 30 жовтня 2023 року, приблизно о 15 год 27 хв, ОСОБА_6 під час особистої зустрічі з ОСОБА_9 в АДРЕСА_3 . надав останньому довідку № 26/10-3 від 26 жовтня 2023 року, яка підтверджує факт зарахування ОСОБА_9 на навчання до філії «Класичного приватного університету» в м. Кременчук з 28 вересня 2023 року та дає можливість не бути мобілізованим до Збройних Сил України.

Таким чином, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_8 у період з 08 вересня по 30 жовтня 2023 року вчинив дії, спрямовані на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, шляхом здійснення дій, направлених на унеможливлення мобілізації до Збройних Сил України ОСОБА_9

30 жовтня 2023 року, о 15 год 32 хв, ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України під час вчинення даного кримінального правопорушення.

В ході досудового розслідування кримінального провадження 31 жовтня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, як перешкоджання законній діяльності Збройних сил України та інших військових формувань в особливий період, за попередньою змовою групою осіб.

З метою запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та експертів у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, слідчий просить обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання в повному обсязі та просила його задовольнити. Вказала, що обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України підтверджується зібраними у провадженні доказами, зокрема повідомленням про виявлене кримінальне правопорушення від 26 червня 2023 року; матеріалами, отриманими від оперативних підрозділів СБУ на виконання доручень; протоколами допиту свідка ОСОБА_9 , а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності, які надані суду.

Слідчий ОСОБА_4 підтримав клопотання з мотивів, наведених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання та просив обрати щодо запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 , підтримав позицію останнього.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв?язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов?язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м?яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що 30 жовтня 2023 року, о 15 год 32 хв, ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України під час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

Встановлено, що 31 жовтня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

В матеріалах провадження містяться достатні дані, які переконують суд у тому, що підозрюваний міг вчинити інкримінований йому злочин, висунута підозра є обґрунтованою. Констатуючи це, суд виходить з того, що обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об?єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Таким чином, при вирішення питання доцільності обрання підозрюваному запобіжного заходу слідчим суддею перевіряється лише наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не є предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Так, в судовому засіданні стороною кримінального провадження надані докази, які на думку слідчого судді свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, який відповідно до положень ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Крім того, слідчий суддя вважає, що прокурором доведена наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Зокрема, розуміючи тяжкість вчиненого злочину проти основ національної безпеки України, відчуваючи страх за невідворотність майбутнього покарання за інкриміноване кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, підозрюваний може покинути територію, контрольовану органами державної влади та правоохоронними органами України, в тому числі шляхом виїзду за кордон, або перебувати на іншій тимчасово непідконтрольній території України, тобто вдатися до дій з метою переховування від органів досудового розслідування та/або суду задля уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, зважаючи на те, що на даний час у вказаному кримінальному провадженні не встановлені всі обставини, які підлягають доказуванню, зокрема не встановлено всіх учасників вчинення правопорушення, інших можливих епізодів вчинення аналогічних злочинів, місця перебування інших речей, предметів та документів, які можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, для уникнення покарання за скоєння тяжкого злочину підозрюваний, перебуваючи на волі, ОСОБА_6 може самостійно, за допомогою ОСОБА_8 , який на даний час перебуває на волі, або за допомогою інших невстановлених на даний час осіб знищити, сховати або спотворити речі і документи, які можуть мати значення речових доказів у кримінальному провадженні та які на даний час не відшукані органом досудового розслідування.

Слідчий суддя також приймає до уваги доводи прокурора, що в разі обрання щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, останній може незаконно впливати на свідків та експертів в кримінальному провадженні, внаслідок чого вони можуть змінити показання або відмовитися від давання показань. При цьому слідчий суддя враховує, що згідно ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Наявність ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином підтверджується тим, що в разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою неможливо буде запобігти контактам ОСОБА_6 з іншими співучасниками вчинення злочину, з якими підозрюваний, перебуваючи на свободі зможе вільно спілкуватись та координувати їхні дії щодо приховування слідів та засобів вчинення кримінального правопорушення. Так, кримінальні правопорушення вчинені підозрюваним здійснювалися з невстановленим на даний час колом осіб, яким підозрюваний може повідомити форми і методи роботи правоохоронних органів України, що стали йому відомі у зв`язку із набуттям статусу підозрюваного. Крім того, з метою ухилення від кримінальної відповідальності він зможе як сам так і на його вимогу використовуючи інших осіб, шляхом вмовлянь, погроз видати інформацію про інших учасників злочину, чи підкупу впливати, або вимагати впливу на свідків, потерпілого та очевидців вчиненого злочину, відомості про які він може отримати як з копій матеріалів кримінального провадження так із інших джерел. Також зазначений ризик може бути реалізований підозрюваним шляхом зловживання процесуальними правами, що може виразитись у неявці для проведення слідчих дій у справі чи затягуванні з отриманням та ознайомленням з процесуальними документами, вручення яких чи надання для ознайомлення є обов`язковим під час проведення досудового розслідування.

Крім того, з огляду на те, що злочинна діяльність підозрюваного не була завершена ним добровільно, а є наслідком втручання правоохоронних органів, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд враховує дані про особу підозрюваного в їх сукупності, у тому числі, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його проживання, репутацію, майновий стан.

Беручи до уваги сукупність наведених вище фактів, слідчий суддя приходить до переконання, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, в тому числі й цілодобовий домашній арешт, не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання ним відповідних процесуальних обов`язків і не зможуть запобігти доведеним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому відхиляє доводи сторони захисту. Такі обставини, на переконання суду, є істотними й такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

При цьому суд виходить і з того, що відповідно до положень ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

З огляду на це та приймаючи до уваги, що прокурором в повній мірі доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про неможливість застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та вважає за необхідне застосувати щодо нього винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, задовольнивши клопотання слідчого.

Разом із тим, слідчий суддя враховує положення ч. 4 ст. 183 КПК України, відповідно до якого під час дії воєнного стану слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 194, 196, 197, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, в межах строку тримання під вартою, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України, строком на 60 днів, який обчислювати з 15 год 32 хв 30 жовтня 2023 року.

Кінцевим днем тримання під вартою визначити 29 грудня 2023 року, 15 год 32 хв.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 01 листопада 2023 року о 10 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1