УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 642/1507/22

провадження № 51-697впс24

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянула клопотання прокурора про направлення кримінального провадження № 0000989за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, і

встановила:

До Верховного Суду (далі - Суд) у порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) надійшло клопотання прокурора про направлення згаданого провадження з Київського районного суду м. Полтави до Ленінського районного суду м. Харкова.

Суть доводів у клопотанні зводиться до того, що кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 було скеровано до Київського районного суду м. Полтави на підставі розпорядження Голови Верховного Суду від 8 березня 2022 року № 2/0/9-22 у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя в Ленінському районному суді м. Харкова, в якому згідно з розпорядженням від 17 листопада 2022 року № 65 відновлено територіальну підсудність справ; інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення вчинено на території Холодногірського району м. Харкова; усі учасники провадження проживають у м. Харкові та Харківській області, що є виключною обставиною. Як твердить сторона обвинувачення, направлення справи до Ленінського районного суду м. Харкова є доцільним, адже значна віддаленість районного суду м. Полтави унеможливлює забезпечення явки учасників провадження (серед яких потерпілий, представник останнього), а також створює перепони для участі прокурора в судовому засіданні.

Учасникам судового провадження було належним чином повідомлено про час та місце розгляду клопотання, проте вони в судове засідання не з`явилися, що не перешкоджає розгляду питання. Клопотань про відкладення розгляду не надходило.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи, наведені в клопотанні прокурора, дослідивши наявні в Суді матеріали колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі - Касаційний кримінальний суд) за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.

Як убачається з наявних у Суді даних, кримінальне провадження № 0000989 стосовно ОСОБА_4 надійшло до Київського районного суду м. Полтави в установленому законом порядку, що не заперечується прокурором у клопотанні. Судовий розгляд провадження не розпочато.

Частиною 1 ст. 34 КПК передбачено вичерпний перелік підстав для передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду, а саме: якщо до початку судового розгляду виявилося, що воно надійшло до суду з порушенням правил підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для його розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

Зазначених підстав у поданому прокурором клопотанні не відображено. Не міститься у зверненні й таких конкретних даних, які би доводили неможливість здійснення правосуддя Київським районним судом м. Полтави у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 .

До того ж сторона обвинувачення вказує на доцільність зміни територіальної підсудності, що не узгоджується з положеннями статей 32, 34 КПК.

Посилається прокурор і на непереборні перешкоди для забезпечення явки до Київського районного суду м. Полтави потерпілого та представника потерпілого, хоча за інформацією, наданою цим судом, таких учасників у кримінальному провадженні немає.

Водночас у розрізі правил ст. 32 КПК й визначених законом процесуальних обов`язків прокурора, не можна визнати прийнятними також доводи в клопотанні про перепони для підтримання державного обвинувачення, як підстави, котрі слугують направленню провадження з одного суду до іншого.

Крім того, у згаданій статті унормовано виняткові випадки. Натомість прокурор зазначає про виключну обставину, яка полягає у тому, що учасники провадження проживають у м. Харкові. При цьому в поданому зверненні не наведено належних обґрунтувань того, чому справу має бути скеровано саме до Ленінського районного суду м. Харкова.

Посилаючись на розпорядження Голови Верховного Суду від 17 листопада 2022 року № 65, автор клопотання залишив поза увагою, що в цьому документі йдеться не тільки про відновлення територіальної підсудності судових справ судів м. Харкова та Харківської області, а й про необхідність забезпечення розгляду проваджень, які у визначений період надійшли до відповідних судів Полтавської області. На необхідності в найкоротший термін забезпечити в Київському районному суді Полтавської області належний розгляд справ, направлених за розпорядженням від 8 березня 2022 року № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», наголошено також у рішенні Ради суддів України від 17 серпня 2023 року № 31.

З огляду на відсутність у клопотанні переконливих доводів щодо неможливості здійснення правосуддя судом, визначеним відповідно до вимог закону, колегія судів не вбачає підстав для направлення кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 з Київського районного суду м. Полтави на розгляд до Ленінського районного суду м. Харкова. Тому звернення сторони обвинувачення слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 32, 34 КПК, колегія суддів

постановила:

Клопотання прокурора про направлення кримінального провадження №0000989 стосовно ОСОБА_4 з Київського районного суду м. Полтави до Ленінського районного суду м. Харкова залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3