Справа № 761/563/24
Провадження № 1-кс/761/1129/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0005288 від 21.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 4, в ході огляду місця події 20.12.2023, а саме: купюру номіналом 1000 гривень з надписом чорного кольору «Сувенір», яку було вилучено та поміщено до пакету CRI 1002568, - заборонивши право на відчуження, розпорядження та користування.

Мотивуючи клопотання слідчий зазначає, що у провадженні Шевченківського управління поліції ГУНП у м. Києві знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0005288 від 21.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.12.2023 року, близько 14 год. 00 хв., за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська 4, в приміщенні кав`ярні невстановлена слідством особа, повторно, шахрайським шляхом, заволоділа грошовими коштами під приводом надання решти.

Допитана в ході досудового розслідування потерпіла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомила, що 20.12.2023 близько о 07 год. 30 хв. до приміщення кав`ярні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 зайшов невідомий чоловік, який замовив дві кави на суму 150 гривень та розрахувався купюрою номіналом 1000 гривень, 50 гривень, 10 гривень та

20 гривень, після чого отримавши решту покинув приміщення кав`ярні. Однак, через деякий час ОСОБА_4 виявила, що купюра номіналом 1000 гривень є імітованою (сувенірною).

20 грудня 2023 року у період часу з 16 год. 37 хв. по 17 год. 30 хв., дізнавачем СД Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 4, було проведено огляд місця події ході, а саме у приміщенні кав`ярні, де на одній з полиць було виявлено купюру номіналом 1000 гривень з надписом чорного кольору «Сувенір», яку було вилучено та поміщено до пакету CRI 1002568.

Зазначені речі, вилучені в ході огляду місця події, були знаряддям кримінально протиправних дій, а тому вважаються речовими доказами у кримінальному провадженні №0005288 від 21.12.2023.

21 грудня 2023 року слідчим було винесено постанову про визнання зазначених речей, вилучених в ході огляду місця події, речовими доказами у кримінальному провадженні №0005288 від 21.12.2023.

Прокурор в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, надано заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Власник майна у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання. Заяв, клопотань не надійшло.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку про наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

При цьому, ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в силу ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановою слідчого від 21.12.2023 купюру номіналом 1000 гривень з надписом чорного кольору «Сувенір» визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №005288 від 21.12.2023.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання встановлено, що вказане майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши додані до матеріалів клопотання докази, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання належить задовольнити, наклавши арешт на майно, оскільки воно має значення для кримінального провадження та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто містить ознаки речових доказів, зазначених у ст. 98 КПК України.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання, задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 4, в ході огляду місця події 20.12.2023, а саме: купюру номіналом 1000 гривень з надписом чорного кольору «Сувенір», яку було вилучено та поміщено до пакету CRI 1002568.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1