Код суду 233 Справа № 233/6272/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області обвинувальний акт і угоду про визнання винуватості по кримінальному провадженню (внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000281 від 15 вересня 2023 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Ясенівка Червоноармійського району Житомирської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, працюючого за договором у приватної особи, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, -

в с т а н о в и в :

У травні 2023 року (більш точну дату розслідуванням не встановлено), ОСОБА_5 знаходячись у себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, в порушення положень Закону України «Про дорожній рух», посягаючи на встановлений законодавством України порядок отримання та використання офіційних документів, відповідно до Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340 (в редакції зі змінами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 946 від 15.11.2019), а саме уникаючи проходження медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, підготовки відповідно до планів і програм, складення теоретичного на знання діючих Правил дорожнього руху України і практичного на перевірку навичок керування транспортним засобом іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів, з надання сервісних послуг МВС територіальних сервісних центрах МВС, за допомогою мережі «Інтернет», маючи намір на використання підробленого документу, який видається компетентними особами органу державної влади та посвідчує факт, що має юридичне значення, придбав у невстановленої дізнанням особи за винагороду у сумі 8000 грн., завідомо підроблене посвідчення водія категорії «А1, В» з серійним номером НОМЕР_1 , видане 08.05.2023 ТСЦ 1241 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке не відповідає зразкам аналогічних документів, що перебувають в офіційному обігу на території України, з метою його подальшого використання для керування транспортним засобом.

15.09.2023, приблизно о 18:40, ОСОБА_5 рухався на автомобілі ВАЗ 2103, держаний номерний знак НОМЕР_2 , поблизу буд. № 88 по вул. Магістральній м. Костянтинівка Краматорського району Донецької області, де на підставі ч.1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» був зупинений працівниками СРПП ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, у зв`язку з порушенням ним ч. 5 ст. 121 КУпАП (порушення правил користування ременями безпеки).

Після чого, на вимогу поліцейського СРПП ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецької області сержанта поліції ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , діючи умисно, в порушення положень Закону України «Про дорожній рух», Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340 (в редакції зі змінами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 946 від 15.11.2019), надав співробітнику поліції завідомо підроблений документ посвідчення водія категорії «А1, В» серійним номером НОМЕР_1 , видане 08.05.2023 ТСЦ 1241 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке не відповідає аналогічним зразкам бланків посвідчення водія, які заходяться в офіційному обігу на території України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2020 № 844 «Про затвердження зразків бланків і технічних описів бланків національного та міжнародного посвідчень водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та зразка розпізнавального автомобільного знака України», за розміром бланку, кольорами та відтінками барвних матеріалів, якими виконані зображення, способом друку та спеціальними елементами захисту, тим самим використав завідомо підроблений документ.

Своїми умисними діями, що виразилися у використанні завідомо підробленого документа, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 358 КК України

23 жовтня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

24 жовтня 2023 року між прокурором Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000281 від 15 вересня 2023 року, та підозрюваним ОСОБА_7 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа. Сторони узгодили покарання у виді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів громадян (що дорівнює 850 грн.).

При цьому ОСОБА_5 , якому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на його призначення.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні; також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений у виді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів громадян (що дорівнює 850 грн.).

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, від якого потерпілих немає.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 472 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; йому роз`яснені наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, а саме: пропонується у межах встановлених в санкції частини статі Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також обставину, яка пом`якшує покарання, а саме щире каяття.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий; за місцем проживання характеризується посередньо; на обліку у лікаря психіатра не перебуває; не знаходиться під наглядом у лікаря нарколога; у скоєному щиро розкаявся.

Враховуючи, що угода про визнання винуватості була укладена обвинуваченим добровільно, відповідає закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін та інших осіб, форма та зміст угоди відповідає вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання, яке відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Цивільний позов не пред`являвся.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експертів слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.

Керуючись ст.ст. 100, 314, 373, 374, 468, 469, 475 КПК України, -

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості, що укладена 24 жовтня 2023 року між прокурором Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 24 жовтня 2023 року покарання у виді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів громадян (що дорівнює 850 грн.).

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_5 не обирати.

Цивільний позов не заявлено.

Речовий доказ - посвідчення водія КЕУ № 241018, видане 08.05.2023 ТСЦ 1241 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке зберігається у кімнаті зберігання речових доказів ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області (квитанція № 660 без дати, номер книги обліку 34, порядковий номер 660), - знищити, знявши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 вересня 2023 року (справа № 233/5346/23).

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь держави у відшкодування витрат на залучення експертів (проведення судово-технічної експертизи документів № СЕ-19/105-23/3528-ДД від 05 жовтня 2023 року) 1912 (одну тисячу дев`ятсот дванадцять) грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку після його проголошення вручити засудженій, захиснику та прокурору.

Суддя