печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання сторони кримінального провадження № 0000971 від 03.10.2022 - старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0000971 від 03.10.2022 - старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою.

З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000971 від 03.10.2022 за підозрою військовослужбовця Російської федерації ОСОБА_6 у жорстокому поводженні з цивільним населенням та інших порушеннях законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

В обгрнтування клопотання слідчий вказує наступне.

У ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що військовослужбовцями ЗС РФ умисно та систематично здійснювалися дії, які порушували закони та звичаї ведення війни, що закріплені в Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі та додатку до неї: Положенні про закони і звичаї війни на суходолі, Конвенції про захист цивільного населення під час війни, а також в інших міжнародних договорах, що визначають права і обов`язки військовослужбовців, а також цивільного населення.

Так, усередині березня 2022 року (більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено) в командира відділення - командира бойової машини 291 гвардійського мотострілецького полку 42 мотострілецької дивізії 58-ї загальновійськової армії Південного військового округу, (в/ч НОМЕР_2 с. Борзой Чеченської республіки) ЗС РФ ОСОБА_6 , виник протиправний намір на вчинення дій щодо жорстокого поводження з цивільним населенням, а також порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України а саме вчинення сексуального насильства відносно молодих жінок, а також протиправного позбавлення права користування належного цивільній особі майна без військової необхідності.

Реалізуючи свій злочинній умисел, направлений на здійснення насильства над особистістю, наругою над людською гідністю, а також сексуального насильства відносно осіб жіночої статі, ОСОБА_6 встановив будинок, де може перебувати молоді жінки, а саме в будинку АДРЕСА_1 .

В подальшому, ОСОБА_6 , діючи умисно, всупереч вимогам про захист цивільного населення під час війни, та Додаткових протоколів до неї, 16.03.2022 близько 12 год. 00 хв., маючи на меті встановлення місцезнаходження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою вчинення щодо неї насильницьких дій сексуального характеру, на невстановленому досудовим розслідуванням транспортному засобі приїхав до будинку АДРЕСА_1 , знаючи, що в одній з його квартир мешкає зазначена особа жіночої статі. До нього на вулицю вийшла мати ОСОБА_7 - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На вимогу ОСОБА_6 повідомити, де зараз перебуває її донька ОСОБА_8 відповіла, що їй це не відомо. Відразу після цього ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, розуміючи, що цивільне населення, яке утримується від будь-яких ворожих дій стосовно ЗС РФ, користується повагою та перебуває під захистом міжнародного гуманітарного права вийшов з автомобіля і застосовуючи фізичне насильство, схопив ОСОБА_8 за верхній одяг, принизивши її людську гідність та штовхнув, від чого вона впала на землю. Далі він повторив свою вимогу повідомити про місце перебування її доньки. Не отримавши відповідь, ОСОБА_6 застосовуючи психологічне насильство, направив в сторону лежачої на землі ОСОБА_8 автоматичну вогнепальну зброю, висловивши погрозу про її застосування, яку остання в обстановці, що склалася сприймала як реальну. Не отримавши бажаної відповіді він здійснив один постріл над головою зазначеної особи.

Довести свій злочинний намір до кінця останній не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки в цей час та місці дислокації військовослужбовців ЗС РФ, на відстані близько 1 км від згаданого будинку почали лунати вибухи, у зв`язку з чим ОСОБА_6 швидко сів за кермо автомобіля і поїхав у невідомому напрямку.

Крім цього, ОСОБА_6 разом з іншими військовослужбовцями ЗС РФ, реалізуючи спільний злочинний умисле, направлений на привласнення майна цивільного населення, що не викликане військовою необхідністю та вчинення насильства над особистістю та наруги над людською гідністю, перебуваючи на території с. Жміївка, Вишгородського району, Київської області, почали обходити будинки та квартири, перевіряючи, хто в них проживає, а також вимагати у цивільного населення залишити місця їх постійного проживання.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, 19.03.2022 ОСОБА_6 разом з іншими невстановленими досудовим розслідуванням військовослужбовцями ЗС РФ в кількості не менше двох осіб, діючи умисно всупереч законів та звичаїв війни, визначених Конвенцією про захист цивільного населення під час війни, зайшли до квартири АДРЕСА_2 , в якій проживали ОСОБА_9 і ОСОБА_10 .

Після цього вони, погрожуючи застосуванням автоматичної вогнепальної зброї, яку привели у готовність, що виразилося у зведенні затвору, наказали мешканцям квартири негайно, на протязі двох годин її залишити, при цьому війська необхідність в привласненні вказаного майна була відсутня. Сприймаючи загрозу з боку військовослужбовців ЗС РФ своєму життю та здоров`ю як реальну та таку, що посягає на її людську гідність, ОСОБА_9 і ОСОБА_10 зібравши необхідні речі швидко залишили своє місце проживання.

В подальшому квартира АДРЕСА_2 була протиправно привласнена ОСОБА_6 та іншим невстановленими військовослужбовцями ЗС РФ та використовувалася останніми до того часу, поки територія села не була деокупована та звільнена від ЗС РФ, але не раніше 30.03.2023.

У зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_6 є громадянином Російської Федерації, перебуває поза межами України, зареєстрований та перебуває на території Російської Федерації, яка визнана Верховною Радою України державою-агресором, а тому вжитими заходами встановити більш точно його місцезнаходження не представилось можливим, 07 червня 2023 року повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України вручено у в порядку, передбачено ст. ст. 278, 111, 135 КПК України.

У зв`язку із обґрунтованою неможливістю вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру та повісток про виклик, 07 червня 2023 року на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора були опубліковані повідомлення про підозру ОСОБА_6 та повістки про виклик, а також 10 червня 2023 року повідомлення про підозру ОСОБА_6 та повістки про виклик на 19, 20, 21 червня 2023 були опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр».

26 червня 2023 року слідчим винесено постанову про оголошення в розшук ОСОБА_6 у зв`язку із тим, що його місце перебування не встановлено та ймовірно останній перебуває за межами території України, на виклик слідчого не з`явився без поважних причин.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України повністю підтверджується зібраними доказами, а саме:

-показаннями свідка ОСОБА_10 , яка повідомила, що 19.03.2022 російські військові погрожуючи зброєю, досилаючи патрон в патронник та наставляючи її, змусили останню залишити квартиру, за адресою: АДРЕСА_3 , в якій вона проживала на протязі останніх 20 років;

-показаннями свідка ОСОБА_9 , який повідомив, що 19.03.2022 російські військові погрожуючи зброєю, досилаючи патрон в патронник та наставляючи її, змусили останнього залишити квартиру, за адресою: АДРЕСА_3 , в якій він проживала на протязі останніх 20 років;

-оглядом веб-сайту «https://myrotvorets.center», під час якого встановлено анкетні дані військового рф - ОСОБА_6 , який брав участь у збройній агресії проти України та перебував на території Вишгородського райогу Київської області, у період з 01.03.2022 по 01.04.2023.

-пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_9 . В результаті чого, свідок впізнав військового рф - ОСОБА_6 , який 19.03.2022 погрожуючи зброєю, досилаючи патрон в патронник та наставляючи її, змусив останнього залишити квартиру, за адресою: АДРЕСА_3 .

-пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_10 . В результаті чого, свідок впізнала військового рф - ОСОБА_6 , який 19.03.2022 погрожуючи зброєю, досилаючи патрон в патронник та наставляючи її, змусив останню залишити квартиру, за адресою: АДРЕСА_3 .

-пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_11 . В результаті чого, свідок впізнав військового рф - ОСОБА_6 , який брав участь у збройній агресії проти України та перебував на території Вишгородського району Київської області.

- показаннями свідка ОСОБА_8 , яка повідомила, що російський військовий реалізуючи свій злочинній умисел, направлений на здійснення насильства над особистістю, наругою над людською гідністю, а також сексуального насильства відносно осіб жіночої статі, неодноразово намагався встановити місцезнаходження її доньки - ОСОБА_7 , шляхом використання зброї та застосуванням сили відносно останньої.

- пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_8 . В результаті чого, свідок впізнала військового рф - ОСОБА_6 , який реалізуючи свій злочинній умисел, направлений на здійснення насильства над особистістю, наругою над людською гідністю, а також сексуального насильства відносно осіб жіночої статі, намагався встановити місцезнаходження її доньки - ОСОБА_7 , шляхом використання зброї та застосуванням сили відносно останньої.

- проведеним слідчим експериментом з потерпілою ОСОБА_8 , яка продемонструвала, як військовий рф - ОСОБА_6 , знаходячись на ділянці місцевості біля буд. АДРЕСА_1 , шляхом використання зброї та застосуванням сили відносно ОСОБА_8 намагався встановити місцезнаходження її доньки - ОСОБА_7

-оглядом місця події - ділянки місцевості біля буд. АДРЕСА_1 . Під час якого було виявлено та вилучено предмет схожий на гільзу від набою калібру 5,45 мм, з маркуванням 1793.

-висновком експерта № СЕ-19-23/11656-БЛ від 31.03.2023, відповідно якого надана на дослідження гільза є частиною боєприпасу, а саме стріляною гільзою проміжного патрону калібру 5,45х39 мм, гільза вироблена промисловим способом на заводі № 17 (м. Барнаул, РФ) у 1993 році.

- показаннями свідка ОСОБА_7 , яка повідомила, що російський військовий реалізуючи свій злочинній умисел, направлений на здійснення насильства над особистістю, наругою над людською гідністю, а також сексуального насильства відносно осіб жіночої статі, неодноразово переслідував та намагався викрасти останню.

-іншими даними та доказами, які у своїй сукупності свідчать про причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому злочину.

Підставою для застосування запобіжного заходу згідно ч. 2 ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому звернутися з клопотанням до слідчого судді про застосування запобіжного заходу, у зв`язку з тим, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушенн.

Метою обрання запобіжного заходу згідно ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим способом та вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на вказане, обрання підозрюваному інших, більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з позбавленням волі не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Слідчий вказує, що враховуючи вищевикладене встановлені достатні підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити, з підстав викладених в ньому.

Захисик в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення клопотання.

Дослідивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку прокурора та захисника, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав, з якими закон пов`язує можливість вирішення питання про обрання особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного.

Виходячи з наявних в наданих суду матеріалах даних, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України

Також слідчий суддя вважає доведеним наявність одного з таких ризиків, як можливість з боку підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки встановлено, що його місце перебування не встановлено та ймовірно останній перебуває за межами території України, на виклик слідчого не з`явився без поважних причин.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Обов`язковою умовою для здійснення міжнародного розшуку з метою екстрадиції є чинне процесуальне рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачено нормою національного законодавства, а саме статтею 575 КПК України передбачено, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо така видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.

Разом з цим, зазначена вимога міститься і у ч. 2 ст. 58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, згідно з якою до запиту про видачу особи для здійснення кримінального переслідування в обов`язковому порядку повинна долучатись завірена постанова про взяття під варту. Аналогічні вимоги передбачені Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя у відповідності до ст. 177, 178 КПК України враховує тяжкість покарання за інкриміновані діяння, у зв`язку з чим булв оголошений у розшук та вважає наявними підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для запобігання його подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, відтак клопотання підлягає задоволенню.

Таким чином слідчий суддя вбачає наявність достатніх підстав для задоволення клопотання слідчого, так як матеріали клопотання обґрунтовано та прокурорами в судовому засіданні доведено обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, та наявність ризиків, а саме, що останній буде продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Таким чином, клопотання сторони кримінального провадження № 0000971 від 03.10.2022 - старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 309, 194, 532, 534 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину Російської Федерації, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1