ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2038/23 Справа № 205/1486/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 березня 2023 року про відмову у задоволенні подання начальника ДУ Дніпровська ВК № 89 про умовно-дострокове звільнення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04.08.2020 року за ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 186, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців

Встановила:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні подання начальника ДУ Дніпровська ВК № 89 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

Рішення суду обґрунтовано тим, що ОСОБА_7 своєю поведінкою не довів свого виправлення, а саме що останній під час відбування покарання допускав порушення режиму відбування покарання, що призвело до накладення дисциплінарних стягнень. Крім того, раніше звільнявся від відбування покарання з іспитовим строком, проте знову вчиняв умисні злочини, що на думку суду свідчить про те, що засуджений ОСОБА_7 у повній мірі не став на шлях виправлення.

Засуджений ОСОБА_7 не погодився з таким рішенням суду. В апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою застосувати до нього положення ст. 81 КК України та звільнити умовно-достроково від відбування призначеного покарання.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що за період відбування покарання він характеризується добре, має зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними. У відносинах із засудженими не конфліктний, вину у скоєному злочині усвідомив, розкаюється.

Вважає, що ухвалу суду першої інстанції підлягає скасуванню, зокрема і через порушення його права на захист.

Під час апеляційного перегляду справи засуджений та його захисник підтримали вимоги апеляційної скарги, просили їх задовольнити.

Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційних вимог засудженого, вважала ухвалу суду законною та обґрунтованою.

В судових дебатах учасники кримінального провадження підтримали свої позиції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши надані матеріали та апеляційні доводи, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Так, ст. 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання - виправлення засудженого.

Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що вказаних вимог закону судом першої інстанції при розгляді подання дотримано.

Згідно довідки та характеристики, наданих установою виконання покарань, ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 15.01.2020 року. Під час утримання в ДУВП № 4 режим утриманні не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Заохочень не мав.

З 19.10.2020 року відбуває покарання у ДУ Дніпровська виправна колонія (№89). Характеризується позитивно.

Працевлаштований на виробництві установи в індукційному цеху. До праці ставиться сумлінно, має 2 заохочення та 4 стягнення, які погашені та зняті в законному порядку.

Головною підставою для умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі. Також колегією суддів враховується, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що засуджений ОСОБА_7 свого виправлення належною поведінкою за весь період відбування покарання, оскільки з часу перебування в установі виконання покарань з 15.01.2020 року отримав лише два заохочення: 05.07.2022 та 04.01.2021 року, разом з цим мав чотири стягнення: 15.12.2020 року, 31.08.2021, 15.12.2021 року та 14.04.2022 року, більшість з яких у вигляді суворої догани, які хоча і зняті та погашені, однак приймаючи до уваги усі дані в сукупності, у колегії немає підстав вважати, що засуджений своєю сумлінною поведінкою систематично доводить своє виправлення.

Також ОСОБА_7 є особою, яка раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності, за попередніми вироками цей засуджений неодноразово звільнявся від відбування покарання з випробуванням, втім належних висновків для себе не робив, на шлях виправлення не став та вчиняв нові злочини.

Наведене свідчить про те, що останній схильний до системної протиправної поведінки, його особа має стійку антисоціальну спрямованість, а виправлення цього засудженого до повного відбуття призначеного покарання має беззаперечно підтверджуватись вагомими доказами, яких не вбачається.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи ОСОБА_7 у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, повно та об`єктивно врахував дані щодо особи засудженого, його поведінку за весь час відбуття покарання, його відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією з метою виховного впливу на засуджених, та дійшов правильного висновку про відсутність переконливих доказів, які б у своїй сукупності свідчили про доведеність виправлення засудженого та наявність передбачених законом підстав для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Доводи апеляційної скарги засудженого про те, що суд не в повній мірі врахував обставини провадження, є безпідставними, оскільки наявність заохочень не підтверджує систематичності вчинення засудженим дій, що підтверджують його виправлення до повного відбуття призначеного покарання, та сама по собі не є підставою для застосування до нього умовно-дострокового звільнення. Судом досліджені та оцінені всі обставини, які мали значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Не заслуговують на увагу і доводи засудженого про порушення судом першої інстанції його права на захист. Як вбачається з матеріалів провадження, під час розгляду справи судом першої інстанції, в судовому засіданні приймав участь захисник засудженого адвокат ОСОБА_9 . Будь-яких заяв, клопотань чи відводів захиснику засудженим заявлено не було.

З огляду на вищевикладене, доводи засудженого не спростовують висновки суду першої інстанції щодо безпідставності клопотання, а також не свідчать про доведення засудженим свого виправлення та про наявність підстав для його звільнення від відбування покарання умовно-достроково, а тому ці доводи апеляційний суд розцінює як непереконливі, у зв`язку з чим вважає оскаржувану ухвалу суду законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування не вбачає.

Порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване рішення під час апеляційного перегляду справи не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 березня 2023 року про відмову у задоволенні подання начальника ДУ Дніпровська ВК № 89 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4