Справа № 610/11/24
провадження № 1-кс/610/113/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року слідчий суддя Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 21.12.2023,

ВСТАНОВИВ:

03.01.2024 ОСОБА_3 звернувся до Балаклійського районного суду Харківської області зі скаргою на бездіяльність посадових осіб ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, що полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей за заявою про кримінальне правопорушення від 21.12.2023. В обґрунтування заявлених вимог заявник посилався на те, що 21.12.2023 він звернувся до відділу поліції з письмовою заявою про злочин щодо притягнення до кримінальної відповідальності старости Залиманського старостинського округу ОСОБА_4 та начальника Савинської селищної військової адміністрації Ізюмського району Харківської області ОСОБА_5 .

В обгрунтування скарги посилався на те, що ОСОБА_4 01.06.2022 о 14.30 год. біля приміщення пожежної у с. Залиман провів збори мешканців старостинського округу щодо вигнання солдат ЗСУ з території села, з метою припинення обстрілів з боку військ російських окупантів.

Крім того, ОСОБА_4 користуючись (з його слів) підтримкою ОСОБА_5 , не включив його та більше ста мешканців старостинського округу у перелік осіб, які мали одержати допомогу від міжнародної організації в сумі 6600 грн. за перебування під окупацією.

15.01.2024 від скаржника ОСОБА_3 надійшло клопотання про підтримання скарги та розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 306 КПК України щодо обов`язкової участі при розгляді скарги особи, яка подала скаргу, та скорочені строки розгляду скарги та те, що заявник подав заяву про розгляд скарги за його відсутності, слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу на підставі наданих даних.

Представник ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області у судове засідання не з*явився, подав заперечення у яких зазначив, що 21.12.2023 до ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області надійшла вказана заява ОСОБА_3 , яка була зареєстрована в ЖЄО № 7456 від 21.12.2023. Посилаючись на Закон України «Про порядок розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України» вказав, що строки розгляду вказаного звернення ще не сплинули та розгляд триває. Крім того вказав, що ОСОБА_3 не надав будь-яких фактичних доказів, які б свідчили на те, що ОСОБА_4 вчинив кримінально-протиправні дії. Тому підстави для внесення відомостей за вказаним фактом до ЄРДР відсутні.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь - якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно положень ч. 1 ст.11 КК України, злочином є передбачене цим кодексом суспільно небезпечне, винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Склади злочинів та відповідні їх ознаки визначені в диспозиціях окремих статей Особливої частини Кримінального кодексу України.

Таким чином, згідно положень ч.1 ст. 214 КП України, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Разом з тим, такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК). Вказана інформація необхідна для визначення того, що ставиться питання про вчинення саме кримінального правопорушення, та можливості спрямувати орган досудового розслідування на його розкриття, зібрання відповідних доказів.

Головним завданням держави у випадках вчинення злочинів є захист законних прав та інтересів громадян. Тому діяльність органів, які здійснюють кримінальне провадження, має бути спрямована на реальне забезпечення гарантій учасників провадження, і ефективне поновлення їхніх прав у разі порушення.

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення: є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу; в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником; існують обставини, в силу яких передбачений законом механізм притягнення до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення, не може бути застосований за відсутності відомостей з інших джерел, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

При цьому, тлумачення словосполучень «заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення» та «обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення», то можна неодмінно помітити, що контекст цих словосполучень зводиться не до звичайних заяв, повідомлень чи обставин, а саме до тих, які стосуються кримінальних правопорушень.

Тобто, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, дізнавачем, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Так, до матеріалів поданої скарги заявником надано копію повідомлення в порядку ст. 214 КПК України від 21.12.2023, проте в ній не міститься жодних конкретних відомостей про обставини вчинення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

Так, відповідно до вказаного повідомлення ОСОБА_3 зазначає про те, що ОСОБА_4 01.06.2022 о 14.30 год. біля приміщення пожежної у с. Залиман провів збори мешканців старостинського округу щодо вигнання солдат ЗСУ з території села, з метою припинення обстрілів з боку військ російських окупантів. Крім того вказав, що ОСОБА_4 користуючись (з його слів) підтримкою ОСОБА_5 , не включив його та більше ста мешканців старостинського округу у перелік осіб, які мали одержати допомогу від міжнародної організації в сумі 6600 грн. за перебування під окупацією.

Відповідно до правової позиції колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, яка була викладена у постанові від 30.09.2021 (справа №556/450/18): «Разом із цим слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення…».

Отже, слідчим суддею встановлено, що повідомлення ОСОБА_3 за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин, оскільки не містить жодних конкретних відомостей про обставини вчинення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тому слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 21.12.2023 відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1