У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , захисника - ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

у кримінальному провадженні №0000162 від 30 травня 2022 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.436-2, ч.3 ст.436-2 КК України, та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.1 ст.363-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

24 листопада 2023 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000162 від 30 травня 2022 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.436-2, ч.3 ст.436-2 КК України, та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.1 ст.363-1 КК України.

Слідчим управлінням СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000162 від 30 травня 2022 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 363-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у громадянина України ОСОБА_5 при невстановлених обставинах, але не пізніше 30 червня 2022 року, виник та сформувався стійкий злочинний намір, направлений на вчинення кримінально караних діянь, що полягають у виправдовуванні, визнанні правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, глорифікації осіб, які здійснюють збройну агресію Російської Федерації проти України.

На виконання свого умислу ОСОБА_5 , діючи умисно, 30 червня 2022 року, перебуваючи в невстановленому місці, використовуючи обліковий запис в месенджері «Telegram» під нік-неймом « ОСОБА_7 » (Telegram ID № НОМЕР_1 ), який зареєстрований за номером мобільного телефону « НОМЕР_2 », у ході переписки з громадянкою Російської Федерації ОСОБА_8 НОМЕР_3 надіслав останній повідомлення, в яких міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, а саме:

- 30 червня 2022 року о 20:20:35 написав та надіслав повідомлення наступного змісту: «К сожалению 2 чел :( У остальных мозг промыт максимально пропагандой. Есть люди в городе которые понимают что происходит но их меньше и они бояться что либо говорить, потому что могут сдать их или посчитать за сепаратиста как у нас это сейчас модно»;

- 30 червня 2022 року о 20:22:23 написав та надіслав повідомлення наступного змісту: «Большинство с кем не говорю все думают что РФ это звери которые убивает и насилуют людей… За 8 лет хорошо населению промыли мозг и промывают дальше, самое обидное то что люди верят в пропаганду».

Відповідно до висновку експерта Науково-дослідного центру судової експертизи у сфері інформаційних технологій та інтелектуальної власності Міністерства юстиції України від 20.10.2023 за №379/23 встановлено, що у протоколі № 30/5/1-9843т від 09 серпня 2023 року за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії «зняття інформації з електронних інформаційних систем», наявні висловлювання з інформацією щодо виправдовування, визнання правомірною (виправданою, невипадковою) збройної агресії Російської Федерації проти України.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив виправдовування, визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 436-2 КК України.

Крім того, на виконання свого умислу ОСОБА_5 діючи умисно, 22 червня 2023 року, перебуваючи в невстановленому місці, використовуючи обліковий запис в месенджері «Telegram» під нік-неймом « ОСОБА_7 » (Telegram ID № НОМЕР_1 ), який зареєстрований за номером мобільного телефону « НОМЕР_2 », у ході переписки з громадянкою Російської Федерації ОСОБА_8 НОМЕР_3 , повторно, надіслав останній повідомлення, в яких міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, глорифікації осіб, які здійснюють збройну агресію Російської Федерації проти України, а саме:

- 22 червня 2023 о 08:12:49 написав та надіслав повідомлення наступного змісту: «Я на этих безумных стараюсь не обращать внимание, и не спорить с ними, это бессмысленно. Хоть и жена моя тоже не любит РФ, но потихоньку начинает понимать что не во всех бедах виноват Путин и РФ ) Но всё же сложно жить в окружении безумных если честно, к этому тяжело адаптироваться, но приходится, работа заставляет !) Ну ничего, я уверен что рано или поздно этот бред сумасшедших закончиться и правда восторжествует !!! Жаль только что уже будет поздно, время назад не вернёшь»;

- 22 червня 2023 о 09:42:28 написав та надіслав повідомлення наступного змісту: «А что о ней думать, продажные гниды (это так мягко сказано) одним словом ! Считаю что они реальные преступники своего народа и своей страны.»;

- 22 червня 2023 о 10:20:21 написав та надіслав повідомлення наступного змісту: «Моё мнение по этому поводу такое: Я считаю что эта война западом развязана специально, чтобы ослабить как можно сильнее РФ в военном плане и экономическом. Ведь Украина по численность военных лидирующая страна в ЕС НО, я думаю ВВП не нужно было первому давать приказ начигать СВО, а ждать пока Украину саму вынудили бы напасть (на Донбасс) тогда бы проще было в информационной войне. Ну и немного конечно просчитались с началом СВО видимо кто то кого то подставил с вашей стороны, есть прощеты в плане захода на территорию Украины. Я думаю что всё рассчитывали что Украина не даст такой отпор в первые дни военных действий, а ЗЕ и КО испугаются и убегут ...»

Відповідно до висновку експерта Науково-дослідного центру судової експертизи у сфері інформаційних технологій та інтелектуальної власності Міністерства юстиції України від 20 жовтня 2023 року за №379/23 встановлено, що у протоколі № 30/5/1-9843т від 09 серпня 2023 року за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії «зняття інформації з електронних інформаційних систем», наявні висловлювання з інформацією щодо виправдовування, визнання правомірною (виправданою, невипадковою) збройної агресії Російської Федерації проти України.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив виправдовування, визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Враховуючи викладене, 22 листопада 2023 року органом досудового розслідування за погодженням із прокурором, в порядку ст. 278 КПК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Дніпропетровська, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про те, що він обґрунтовано підозрюється у про те, що він підозрюється у вчиненні наступних кримінальних правопорушень:

- у виправдовуванні, визнанні правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України;

- у виправдовуванні, визнанні правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, глорифікації осіб, які здійснюють збройну агресію Російської Федерації проти України, вчинене повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності, зокрема: рапортом про виявлене кримінальне правопорушення; протоколами оглядів; протоколом за результатами проведення НСРД, висновком експерта Науково-дослідного центру судової експертизи у сфері інформаційних технологій та інтелектуальної власності Міністерства юстиції України від 20 жовтня 2023 року за №379/23), протокол обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 та іншими матеріалами кримінального провадження.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

4) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, орган досудового розслідування вважає за необхідне застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п.1, 2, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України:

1) Переховуватися від органів досудового слідства та/або суду.

Підозрюваний ОСОБА_5 , вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення, санкція за вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з домашнім арештом, є підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового слідства та суду.

Разом з тим, у ОСОБА_5 наявні 2 діючі паспорти для виїзду за кордон, і в період збройної агресії Російської Федерації на території України ОСОБА_5 неодноразово покидав територію України, маючи довідку непридатності до військової служби.

Крім того, враховуючи активне ведення бойових дій та збройної агресії Російської Федерації на території України, діяльність іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених і керованих та фінансованих Російською Федерацією, що зумовлює тимчасову неконтрольованість окремих територій України, не виключається можливість переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування і суду на вказаних територіях та перехід на сторону ворога.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

2) Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що на даний час не встановлено всіх речей (речових доказів) та документів, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення, ОСОБА_5 , перебуваючи не під домашнім арештом може знищити або сховати вказані матеріальні об`єкти та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

3) Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На даний час не встановлені усі спільники ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення, яким останній може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб.

Крім того, враховуючи спілкування ОСОБА_5 з представниками РФ, в разі загострення воєнних дій на території України існує ймовірність його сприяння представникам Російської Федерації в проведенні підривної діяльності на шкоду державній безпеці України та перешкоджанню провадженню іншим чином.

4) Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Водночас, злочинна діяльність ОСОБА_5 в умовах воєнного стану та триваючої збройної агресії РФ була спрямована на виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, а тому підозрюваний не перебуваючи під домашнім арештом, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому він підозрюється.

Таким чином, з огляду на вказані обставини, існує наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які вказують, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи не під домашнім арештом, зможе переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на інших підозрюваних, свідків у кримінальному провадженні, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Серед іншого, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вказаних ризиків, сторона обвинувачення також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі відсутність в нього родини, відсутність у підозрюваного постійного місця роботи та його майновий стан.

Враховуючи характер кримінального правопорушення, майновий стан підозрюваного його стан здоров`я, інші обставини, визначені ст. 178 КПК України, орган досудового розслідування вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту надасть можливість запобігти ризикам зазначеним у клопотанні.

Крім того, вважає, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечать запобігання зазначеним ризикам і не забезпечить дієвість кримінального провадження.

На підставі викладеного, просить задовольнити клопотання.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з зазначених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Крім того, підозрюваний зазначив, що свою вину частково визнає.

Ризики, які були зазначені прокурором, вважають необґрунтованими.

Повідомили слідчого суддю про те, що підозрюваний працює.

Вважають, що застосування домашнього арешту в нічний час доби є достатнім запобіжним заходом.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

В ході розгляду клопотання встановлено, що 30 травня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000162 внесено кримінальне провадження за ознакамикримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.436-2, ч.3 ст.436-2 КК України, та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.1 ст.363-1 КК України.

22 листопада 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру в даному кримінальному провадженні за ч.1 ст.436-2, ч.3 ст.436-2 КК України.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення наявні підстави для застосування запобіжного заходу.

Орган досудового розслідування просить застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки вважає, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, проаналізовані в змісті клопотання.

З точки зору закону слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані.

З урахуванням цього слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.436-2, ч.3 ст.436-2 КК України.

При цьому слід враховувати, що якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

В матеріалах клопотання міститься достатньо фактів і інформації, які свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, що свідчить про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

В обґрунтування пред`явленої ОСОБА_5 підозри прокурором надані зібрані під час досудового розслідування докази та інші матеріали кримінального провадження в їх сукупності, які обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладення на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя зобов`язаний: здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду та враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Слідчий суддя бере до уваги, що підозрюваний частково визнає свою вину, працює, а також те, що останній має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи вказане, слідчий суддя вважає, що раціональним є застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Частиною 6 цієї статті визначено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців.

По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України, законом передбачено покарання у виді виправних робіт на строк до двох років або арешту на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк до трьох років.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України, законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Таким чином, за змістом ст. 12 КК України такі кримінальні правопорушення, а саме передбачені ч. 1 ст. 436-2 КК України та ч. 3 ст. 436-2 КК України, відносяться до категорій нетяжких та тяжких злочинів відповідно.

Тобто, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні нетяжкого та тяжкого злочинів.

Проте, слідчий суддя враховує той факт, що підозрюваний частково визнає вину, з`явився за викликом слідчого судді до суду, працює та має постійне місце проживання.

Обираючи вид заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя враховує обставини, визначені ст. 178 КПК України.

Між тим, встановлено, що підозрюваний має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період доби з 21:00 год. до 07:00 год.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 184, 192-194, 196, 197, 202, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто до 20 січня 2024 року включно.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 щоденно в період доби з 21 години 00 хвилин до 07 годин 00 хвилин без дозволу слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 :

- прибувати за першим викликом слідчого слідчого відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області, в провадженні якого знаходиться дане кримінальне провадження,процесуального керівника, який здійснює процесуальне керівництво, слідчого судді та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- не відлучатися за межі м. Дніпра без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, або інший документ, що дає право на виїзд з України.

Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську міську прокуратуру.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного закінчується 20 січня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваною в цей же строк з моменту вручення копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1