ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 521/13078/19-к щодо

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, громадянинаУкраїни, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 301 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

01.06.2017 року, ОСОБА_9 , перебуваючи у неустановленому місці, створив анкету на сайті знайомств mister-x.org», за Інтернет - посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після чого, при невстановлених обставинах, ОСОБА_9 , маючи злочинний намір на розповсюдження зображень порнографічного характеру, отримав з невстановлених джерел два цифрових зображення з оголеним чоловічим статевим органом.

В подальшому, у невстановленому місці та у невстановлений час, але не пізніше 15.01.2019 року, ОСОБА_9 , діючи умисно, в порушення вимог статті 2 Закону України «Про захист суспільної моралі» від 20.11.2003 року №1296-V, відповідно до якої «виробництво та обіг у будь-якій формі продукції порнографічного характеру в Україні забороняються», за допомогою невстановлених в ході досудового розслідування технічних засобів, завантажив два вищезазначених цифрових зображення до мережі Інтернет, тим самим розповсюдив їх на сайті загального користування, за Інтернет - посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 , які підписав, як « ОСОБА_10 », та « ОСОБА_11 ».

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 категорично заперечуючи свою вину у розповсюдженні продукції порнографічного характеру, від надання показів з приводу обвинувачення відмовився.

Під час судового розгляду, проведеного з дотриманням принципів змагальності сторін та свободи в подані ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, судом були досліджені докази, джерелом яких були показання свідків, процесуальні документи, висновки судових експертів.

Так, допитаний у суді свідок ОСОБА_12 підтвердив свою участь у якості понятого при проведенні обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 , пояснив, що зауважень з боку учасників цієї слідчої дії щодо порядку проведення обшуку не було, підтвердив свій підпис у протоколі обшуку.

Крім показів свідка сторони обвинувачення, судом були досліджені інші докази, а саме:

- протокол огляду сайту з доменним іменем «mister -x.org» сторінки користувача « ОСОБА_11 » від 15.01.2019 року, яким зафіксовано інформацію з зазначеного сайту, яка серед інших містить дані про умови надання користувачем послуг сексуального характеру, час створення сторінки користувача, його ім`я, вік, номер контактного мобільного телефону, та містить два зображення порнографічного характеру; зазначена інформація записана на «DVD-R» диск, який залучений до матеріалів провадження;

- висновок судово-мистецтвознавчої експертизі №19-480 від 06.03.2019, відповідно до якого наданий на дослідження оптичний диск містить інформацію, яка належить до порнографії;

- протокол обшуку від 10.05.2019 року (з додатком), згідно якого за місцем проживання ОСОБА_9 у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено предмети, зокрема мобільні телефони марки «Samsung SM-G355» з сім-карткою мобільного оператора «Водафон» номер НОМЕР_1 та мобільний телефон марки «Meizu M3 Note» з сім карткою мобільного оператора «Водафон» номер НОМЕР_2 ;

- протокол огляду речей від 31.05.2019 року, яким були оглянуті вилучені під час проведення обшуку речі, зокрема мобільні телефони. Під час огляду браузера, встановленого у мобільному телефоні марки «Meizu M3 Note» встановлено перехід користувача на сайт «mister -x.org». В ході огляду мобільного телефону марки «Samsung SM-G355» було встановлено папку «Робота», при відкритті якої містяться фотозображення порнографічного характеру та особи, яка зовні схожа на особу, фото якої розміщено на сайті з доменним іменем «mister -x.org» сторінки користувача « ОСОБА_11 »;

- протокол про результати зняття інформації з транспортної телекомунікаційної мережі від 15.04.2019 року (з додатком) за абонентським номером НОМЕР_3 у період часу з 04.02.2019 по 02.04.2019, зміст якого свідчить про те, що особа, яка є користувачем зазначеного номера, надає за грошову винагороду послуги сексуального характеру чоловікам і підтверджує ідентичність фотознімків користувача тим, що розміщені в об`яві;

- висновок судово-портретної експертизи від 03.07.2019, згідно якого особа, зображення якої зафіксовано у відеозаписі під назвою «Безымянный 2», розміщеному та на наданому на дослідження оптичному диску та особа, зображення якої зафіксовано у відеозаписі під назвою « ОСОБА_13 », розтшованому на флеш накопичувачі, ймовірноє однією особою, відповідно до наданих порівняльних зразків;

Суд надає оцінку наявним доказам у провадженні, з урахуванням часу їх отримання, процесуального порядку їх отримання та обставин за якими їх було отримано, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оцінюючи перелічені докази сторони обвинувачення, суд визнає ці докази належними, оскільки вони як прямо, так і непрямо підтверджують існування обставин, які підлягали доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Оскільки вищевказані докази обвинувачення були отримані у порядку, встановленому процесуальним кодексом, без порушення норм процесуального закону та без порушення прав і свобод людини, суд визнає ці докази допустимими.

Судовий розгляд даного кримінального провадження, був проведений відповідно до положень ст. 337 КПК України, згідно з якими судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в подані ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності. Діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд не наділений повноваженнями за власною ініціативою ініціювати проведення певних слідчих /розшукових/ дій для встановлення вини чи невинуватості обвинуваченого, оскільки функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган.

Судом врахована також практика Європейського суду з прав людини. Зокрема, у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року, згідно яких Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, п. 253).

Аналіз вищенаведених показів свідка та досліджених письмових доказів, у їх сукупності, дозволяє суду зробити висновок про те, що доведеність винуватості обвинуваченого у розповсюдженні продукції порнографічного характеру випливає із сукупності вищевстановлених ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, що дозволяє суду поза розумним сумнівом дійти до висновку, що вина обвинуваченого у судовому засіданні доведена повністю.

Висновки суду про винуватість обвинуваченого у розповсюдженні продукції порнографічного характеру ґрунтуються перш за все на прямих доказах, якими є протоколи слідчих дій.

Так, з огляду на зміст протоколу огляду інтернет - сайту з доменним іменем «mister -x.org» сторінки користувача « ОСОБА_11 » від 15.01.2019 року, суд вважає цілком доведеним факт існування і розповсюдження зображення порнографічного характеру, тобто судом встановлено існування об`єкту кримінального правопорушення.

Щодо встановлення вини обвинуваченого у розповсюдженні зображень порнографичного характеру та встановлення способу його вчинення обвинуваченим, суд виходить з наявних прямих доказів сторони обвинувачення, які доводять, що кримінальне правопорушення було вчинено саме обвинуваченим, не будь-якою іншою особою.

Так, аналізуючи на предмет належності відомостей, які містяться в протоколах слідчих дій, суд вважає, що ці документи цілком доводять ідентичність зображень, які носять порнографічний характер і які були розміщені у телефоні, вилученому за місцем проживання ОСОБА_9 тим, що розміщені на інтернет - сайту з доменним іменем «mister -x.org» сторінки користувача « ОСОБА_11 ». При цьому суд приймає до уваги, що дані про контактний номер мобільного телефона користувача інтернет -сторінки співпадає з номером абонента мобільного зв`язку, встановленому на телефоні «Samsung SM-G355», вилученого під час обшуку за місцем проживання обвинуваченого.

Дослідивши зміст протоколу про результати зняття інформації з транспортної телекомунікаційної мережі від 15.04.2019 року (з додатком) за абонентським номером НОМЕР_3 , суд приходить переконання, що зміст перемовин особи, яка була власником мобільного телефона з абонентським номером НОМЕР_3 , з іншими абонентами, які цікавилися умовами надання ним послуг сексуального характеру, свідчить про те, що інформацію про можливість отримання таких послуг вони отримали з сайту знайомств «mister-x.org». Також суд приймає до уваги, що у деяких розмовах з іншими абонентами, власник абонентського номеру НОМЕР_3 переконує осіб, що фото, яке розміщено в об`яві належить саме йому, що у сукупності з висновком судово-портретної експертизи від 03.07.2019, підтверджує що фото було розміщено саме ОСОБА_9 . Крім того, непрямим доказом вини обвинуваченого є те, що у чисельних розмовах з іншими абонентами, власник мобільного телефону, який був вилучений за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , повідомляє що він надає послуги сексуального характеру за місцем проживання у районі вулиці Льва Толстого у місті Одесі.

Окремо суд вважає за необхідне надати оцінку протоколу обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 . Так, дослідивши під час судового розгляду додаток до протоколу цієї слідчої дії суд переконався, як на пропозицію слідчого ОСОБА_9 добровільно дістає з карману одягу мобільний телефон та кладе його на полицю поряд з іншим належним ОСОБА_9 мобільним телефоном (відеофайл під назвою «S1290001», проміжок відео з 00:01:08 до 00:01:41). У подальшому на запитання працівника поліції, чи є цей телефон тим, що він використовує у роботі і який зазначений у оголошенні, ОСОБА_9 вказує саме на мобільний телефон марки «Samsung», повідомляючи, що інший телефон звичайний, після чого у мобільному телефоні марки «Samsung» було виявлено фото з зображенням оголеного чоловічого статевого органу (відеофайл під назвою «S1290001», проміжок відео з 00:01:50 до 00:02:50). Наприкінці обшуку після оголошення слідчим змісту складеного протоколу, в якому зазначено, що ОСОБА_9 добровільно надав два мобільні телефони, поняті, обвинувачений та інші учасники поставили свої підписи в ньому без жодних зауважень, заперечень добровільності надання ОСОБА_9 мобільних телефонів, виявлення їх саме за його місцем мешкання (відеофайл під назвою «S1290002», проміжок відео з 00:04:04 до 00:09:09). При цьому, згідно відеозапису обшук проводився в спокійній обстановці, без жодного тиску на обвинуваченого, за відсутності надходження від нього будь-яких нарікань на дії працівників поліції.

Крім вищеперелічених доказів, визнаних судом належними та допустимими, стороною обвинувачення були надані речові докази: мобільний телефон марки «Meizu M3 Note» та мобільний телефон марки «Samsung SM-G355».

Надаючи оцінку речовим доказам сторони обвинувачення, суд визнає ці докази неналежними, в зв`язку із неможливістю їх використання для встановлення обставин, які мають значення для справи, оскільки інформація, яка містилася у цих телефонах не була досліджена в суді внаслідок неробочого стану цих телефонів.

Проаналізувавши доводи захисника обвинуваченого про невинуватість ОСОБА_9 у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення, суд не вбачає в них будь-яких обґрунтованих даних, які б спростовували встановлені судом обставини чи свідчили про неналежність доказів сторони обвинувачення, які були прийняті судом до уваги при вирішення питання про винуватість ОСОБА_9 у розповсюдженні зображень порнографічного характеру. Суд також не вбачає підстав для визнання доказів сторони захисту переважними над доказами сторони обвинувачення і сприймає таку позицію сторони захисту як спосіб захисту з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин. Крім того, з урахуванням положень ст. 216 КПК України, суд не знаходить підстав для висновків про те, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні було здійснено з порушенням правил підслідності.

Суд також вважає, що під час судового розгляду, він був позбавлений можливості усунути протиріччя у змісті деяких процесуальних документах, на які вказує захисник у зв`язку із відмовою обвинуваченого від надання показів.

Оскільки ОСОБА_9 розповсюдив зображення порнографічного характеру, суд кваліфікує його дії за ч.1 ст. 301 КК України.

При призначенні ОСОБА_9 покарання суд виходить із загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 50, 65 КК України.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З огляду на викладене, враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_9 кримінального правопорушення, наведених даних про особу обвинуваченого та інших обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_9 можливо без умов його ізоляції від суспільства, а тому вважає доцільним призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірах, передбачених санкцією ч.1 ст. 301 КК України.

Разом із цим, судом встановлені обставини, які є підставою для звільнення ОСОБА_9 від призначеного покарання.

Так, відповідно до п. 5 ст. 74 КПК України, особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Пунктом 2 частини 1 статті 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Судом встановлено судом, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, за яке не передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Як вбачається із обставин, встановлених цим вирок, кримінальне правопорушення було вчинене ОСОБА_9 не пізніше 15.01.2019 року, тобто з часу події минуло більш ніж три роки.

Даних стосовно вчинення ОСОБА_9 нового кримінального правопорушення в період строків притягнення до кримінальної відповідальності судом не встановлено.

При таких обставинах, суд приходить до висновку, що ОСОБА_9 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Під час проведення досудового розслідування були залучені судові експерти, витрати на залучення яких склали 10 570 гривень. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений винний у вчиненні кримінального правопорушення за описаних у вироку обставинах, то суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь держави вартість проведених судових експертиз.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.301 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 850 гривень.

Відповідно до ст. 49, 74 КК України, тобто у зв`язку із закінченням строків давності, звільнити ОСОБА_8 від призначеного покарання.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення експертиз у сумі 10 570 гривень.

Ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від 13.05.2019 про накладення арешту на майно - скасувати.

Речові докази, якими є мобільні телефони марки «Samsung SM-G355» з сім-карткою мобільного оператора «Водафон» номер НОМЕР_1 та мобільний телефон марки «Meizu M3 Note» з сім карткою мобільного оператора «Водафон» номер НОМЕР_2 - повернути особі, в якої вони були вилучені.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд міста Одеси.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

ГОЛОВУЮЧИЙ СУДДЯ: ОСОБА_1