Справа № 638/1230/24
Провадження № 1-кс/638/420/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова клопотання слідчого СВ Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні №0000175 від 19.01.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, -

в с т а н о в и в:

До Дзержинського районного суду м.Харкова надійшло клопотання слідчого за погодженням з прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що у провадженні СВ Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали вказаного кримінального провадження. 18.01.2024 приблизно о 21 год. 45 год. поблизу будинку 38/4в по вул. Новгородській в м.Харкові, двоє невідомих, у період військового стану на території України, відкритим шляхом із застосуванням сили, заволоділи мобільним телефоном та рюкзаком з особистими речами, документами та банківськими картами, належними ОСОБА_9 .

За даним фактом СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області розпочато кримінальне провадження №0000175 від 19.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В ході досудового розслідування, було встановлено: що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою з невстановленими в ході досудового розслідування особами в період дії воєнного стану поширеного на території України, будучи обізнаним про Указ Президента України 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закон України № 2102-IХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» до якого було внесено зміни Указом Президента України №254/2023 від 01.05.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України №3057-IX від 02.05.2023, вчинив кримінальне правопорушення-злочин при наступних обставинах:

Так, 18.01.2024 року приблизно о 21 год. ОСОБА_10 разом з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи на вул. Бакуліна в м. Харкові побачили раніше не відомого потерпілого ОСОБА_9 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння та в них виник умисел виник умисел на відкрите викрадення чужого майна поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я за попередньою змовою групою осіб, вчинене в умовах воєнного стану.

Так ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , реалізуючи свій єдиний сумісний умисел на відкрите викрадення чужого майна, повели потерпілого до магазину, де він купив алкогольні напої, та які вони всі разом стали вживати поблизу виходу зі станції метро «Наукова» м. Харкова, після розпивання спиртних напоїв ОСОБА_5 , запропонував викликати таксі так як була вже майже комендантська година, після чого потерпілий разом з ОСОБА_10 , та ОСОБА_5 , направились проводити потерпілого на таксі та в цей час діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи за адерсою: м. Харків, вул. Новгородська, 32 згідно до відведеної ролі, ОСОБА_10 наніс один удар кулаком в обличчя потерпілому ОСОБА_9 , який після удару намагався відбитися, однак розуміючи, що чоловіків двоє, почав втікати, а в цей момент, був повалений на землю. Після того як ОСОБА_9 опинився на землі ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , почали наносити удари ногами по обличчі, тулубу, рукам потерпілого, якими він намагався закривати обличчя. Після чого продовжуючи свої умисні дії, реалізуючи злочинний єдинийй намір, ОСОБА_5 , дістав з кишені потерпілого ОСОБА_9 : паспорт громадянина України на його ім`я, ІНН на його ім`я, військовий виток на його ім`я, 500 грн., однією купюрою, карки «Приват Банк», картка «Укрсиббанк», на ім`я потерпілого, технічний паспорт на автомобіль «Шеврале авео», картку з фітнес клубу «Феромон», водійське посвідчення на його ім`я та мобільний телефон «OPPO51» на дві сім картки, пам`ять 64 ГБ, голубого кольору, який був в прозорому силіконовому чохлі, без пошкоджень, вартістю зі слів потерпілого 2999 грн., а ОСОБА_10 , в цей час забрав з землі рюкзак сірого кольору з помаранчевими вставками, марки «ОСПРЄЙ», на три відділення, вартістю зі слів потерпілого 2000 грн., в якому були: пневматичний пістолет № НОМЕР_1 придбаний 26.12.2023 вартістю зі слів потерпілого 4588 грн., навушники чорного кольору, фірми «Філіпс» марки ТАА 4216ВК/00 вартістю зі слів потерпілого 2000 грн., без ліхтарик чорного кольору, вартістю 500 грн., був в справному стані, термо кружка, металевого кольору марки «PRIMUS», вартістю 350 грн.

Після чого, ОСОБА_10 та ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зникли, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 12437 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я за попередньою змовою групою осіб, вчинений в умовах воєнного стану.

19.01.2024 о 12 год. 58 хв. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України співробітниками поліції Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області.

Таким чином, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я за попередньою змовою групою осіб, вчинений в умовах воєнного стану.

19.01.2024 року ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я за попередньою змовою групою осіб, вчинений в умовах воєнного стану.

У вчиненні кримінального правопорушення ґрунтовно підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, українець, громадянин України, з середньою освітою, не працюючий, не одружений, зі слів маючий малолітню доньку, зареєстрований: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами: протоколом огляду місця події, показанням потерпілого, протоколом впізнання особи за фотознімками, протоколом огляду місця події, протокол затримання особи в порядку ст. 208 КПК України, постановою про визнання речовим доказом.

Метою застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1)переховуватися від органів досудового розслідування або суду(враховуючи те, що ОСОБА_5 вчинив умисний корисливий, тяжкий злочин за яке передбачене покарання від семи до десяти років позбавлення волі).

2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення ( оскільки в ході досудового розслідування на даний час не знайдена частина речових доказів).

3)незаконно впливати на потерпілих, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні (враховуючи те, що в ході досудового розслідування ОСОБА_5 перебуваючи поза межами місця позбавлення волі, може впливати на потерпілого шляхом залякування, тому, що під час вчинення злочину, вкрали його документи, а саме: паспорт де вказана домашня адреса, також мобільний телефон де було вказано усі особисті відомості про потерпілого, крім того впливати на іншого підозрюваного ОСОБА_10 , з метою уникнення обох від кримінальної відповідальності.)

4)вчинити інше кримінальне правопорушення (враховуючи те, що підозрюваний не навчається, та не має місця роботи та стабільного доходу, крім того вчинив злочин проти власності, раніше судимий за корисливі злочини, тому є ризик того, що підозрюваний ймовірно буде вчиняти корисливі злочини).

Підставою застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, а також наявність вищезазначених ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити зазначені вище дії.

Таким чином, орган досудового розслідування вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 не може запобігти вказаним ризикам.

Прокурор, слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання з підстав, викладених у ньому.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, просили застосувати цілодобовий домашній арешт.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, встановив наступне.

Кримінальним процесуальним Кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, п.4 ч.2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, встановлено, що слідчим відділом Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000175 від 19.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

З Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000175 від 19.01.2024 року вбачається, що 18.01.2024 року приблизно о 21 год. 45 хв. Поблизу будинку 38/4в по вул. Новгородській в м. Харкові двоє невідомих ,у період військового стану на території України, відкритим шляхом із застосуванням сили, заволоділи мобільним телефоном та рюкзаком з особистими речами, документами та банківськими картами, належними ОСОБА_9 .

19.01.2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано у порядку ст.208 КПК України.

19.01.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

20.01.2024 року ОСОБА_5 та його захисник отримали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, що підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 19.01.2024, протоколом огляду від 19.01.2024, протоколом допиту свідка, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотокартками.

Слідчий суддя також вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: у разі перебування підозрюваного на волі він може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на свідків у кримінальному провадження, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому, вважаю за необхідне зазначити, що військова агресія проти України, є обставиною (ризиком), яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, яке є тяжким злочином. Санкція частини 2 ст.186 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

А отже, очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховування від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 .

При цьому, слідчий суддя також враховує, що на даний час не всі ділянки державного кордону України контролюються українською владою, а тому, на переконання суду, останній може зокрема незаконно перетнути державний кордон України з метою уникнення кримінальної відповідальності, тому альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваного.

Крім того, ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а також продовжити вчинення кримінальних правопорушень, а тому слідчий суддя вважає встановленими ризики, передбачені п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

При розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з середньою освітою, не працюючий, не одружений, зареєстрований: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючий до затримання за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий.

Доказів встановлення останньому інвалідності, а також перебування у ОСОБА_5 на утриманні осіб матеріали клопотання не містять та стороною захисту до суду не надано.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться стороною захисту, проте в даному конкретному випадку слідчий суддя приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків та прийнятих рішень у справі.

Враховуючи існування вищезазначених ризиків, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у злочині, у вчиненні якого підозрюється; враховуючи особу підозрюваного, суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає для нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Даних щодо неможливості застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я підозрюваного слідчому судді не надано.

Згідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Водночас на підставі п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування .

Судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України, тобто грабіж, вчинений в умовах воєнного стану, що в свою чергу полягає у відкритому викраденні чужого майна із застосуванням насильства або погрози його застосування (насильницький грабіж).

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 206, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого СВ Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 10 години 05 хвилин 21 березня 2024 року та рахувати строк з моменту фактичного затримання - з 12 години 58 хвилин 19 січня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя