ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000892 від 11 серпня 2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Дніпрі, громадянина України, маючого повну середньою освітою, неодруженого, не працевлаштованого, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.1 ст.361-2 КК України-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акта, згідно ст.31 Конституції України - кожному гарантується таємниця листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції Винятки можуть бути встановлені лише судом у випадках, передбачених законом, з метою запобігти злочинові чи з`ясувати істину під час розслідування кримінальної справи, якщо іншими способами одержати інформацію неможливо.

Згідно ст.21 Закону України «Про інформацію» - інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація.

Конфіденційною є інформація про фізичну особу, інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, а також інформація, визнана такою на підставі закону.

Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до п. 1 ст. 11 Закону України «Про інформацію» - інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист персональних даних» - особисті немайнові права на персональні дані, які має кожна фізична особа, с невід`ємними і непорушними.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист персональних даних» - використання персональних даних передбачає будь-які дії володільця щодо обробки цих даних, дії щодо їх захисту, а також дії щодо надання часткового або повного права обробки персональних даних іншим суб`єктам відносин, пов`язаних із персональними даними, що здійснюються за згодою суб`єкта персональних даних чи відповідно до закону.

Зокрема згідно ч. 1 ст. 14 Закону України «Про захист персональних даних» - поширення персональних даних передбачає дії щодо передачі відомостей про фізичну особу за згодою суб?єкта персональних даних. Також відповідно до ч. 2 вказаної статті - поширення персональних даних без згоди суб?єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту, прав людини та для проведення Всеукраїнського перепису населення.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про захист персональних даних» порушення законодавства про захист персональних даних тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Враховуючи викладене ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного з розповсюдженням інформації з обмеженим доступом, за наступних обставин.

Так, в ході досудового розслідування встановлено, що впродовж червня - жовтня 2023 року, у невстановленому місці, використовуючи власну комп`ютерну техніку з підключенням до Всесвітньої мережі «Інтернет», керуючись єдиним умислом, направленим на несанкціоноване розповсюдження інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в автоматизованих системах, створена та захищена відповідно до чинного законодавства, являючись користувачем форуму «хакерської» спрямованості: « ІНФОРМАЦІЯ_2 », маючи спеціалізацію в несанкціонованому розповсюдженні, збуті та обміну облікових записів до різноманітних онлайн сервісів та веб-ресурсів, під псевдонімом: «ІНФОРМАЦІЯ_15» ( ІНФОРМАЦІЯ_3 є автором публікації (теми) під назвою: «[ ІНФОРМАЦІЯ_4 » ( ІНФОРМАЦІЯ_5 у якій розмістив основну інформацію щодо запропонованих ним послуг, зазначив свої контактні відомості, зокрема месенджер «Telegram» « ІНФОРМАЦІЯ_6 ».

Реалізуючи свій умисел, направлений на несанкціоноване розповсюдження інформації з обмеженим доступом, ІНФОРМАЦІЯ_7 о 02:41, вступивши у приватне спілкування у месенджері «Telegram», з користувачем під псевдонімом: « ІНФОРМАЦІЯ_10 », назва облікового запису « ІНФОРМАЦІЯ_8 », ОСОБА_4 , з власного облікового запису під псевдонімом « ІНФОРМАЦІЯ_11 », назва облікового запису « ІНФОРМАЦІЯ_6 », надіслав останньому 1 файл формату «.rar», а саме: «checklogi.rar», об`ємом 2,08 Гб., в якому знаходились 4204 директорій, які містили інформацію з обмеженим доступом, зокрема персональні дані користувачів мережі Інтернет. У перелічених директоріях містяться відомості про систему, перелік встановлених на пристрої додатків, знімки екранів, історія браузерів, форми автозаповнення, «cookie-файли». В директоріях «лог-файлів» наявні переліки логінів та паролів від різноманітних веб-платформ та ресурсів у тому числі українського сегменту, зокрема «privatbank.ua», «privat24.ua», «ukrsibbank.com», «i.ua», «rozetka.com.ua», «olx.ua», «accounts.google.com», «sony.com», «spotify.com», «appleid.apple.com», «facebook.com», «tiktok.com», «store.steampowered.com», «store.epicgames.com», «paypal.com», «instagram.com». Таким чином, у зазначених файлах відповідно до ст. 31 Конституції України та ч. 2 ст. 21 Закону України «Про інформацію» міститься інформація з обмеженим доступом, надіславши які, ОСОБА_4 , здійснив несанкціоноване розповсюдження вказаної інформації.

Надалі, продовжуючи реалізацію свого умислу, направленого на несанкціоноване розповсюдження інформації з обмеженим доступом, 07 жовтня 2023 року о 23:44 та 09 жовтня 2023 року о 00:05 вступив у приватне спілкування у месенджері «Telegram», з користувачем під псевдонімом: « ІНФОРМАЦІЯ_12 », назва облікового запису « ІНФОРМАЦІЯ_9 », ОСОБА_4 , з власного облікового запису під псевдонімом « ІНФОРМАЦІЯ_13 », назва облікового запису « ІНФОРМАЦІЯ_14 », надіслав останньому 2 файли формату «.rar», а саме: «c кошельками.rar», «Logs.rar», об`ємом 94,1 Мб., в якому знаходились 9 директорій, які містили персональні дані користувачів мережі Інтернет. У вказаній директорії містяться збережені логіни та паролі користувачів зокрема від веб-ресурсів таких як «appleid.apple.com», «accounts.google.com», «facebook.com», «tiktok.com», «store.steampowered.com», «store.epicgames.com», «paypal.com», «instagram.com», окрім цього відомості про систему, перелік встановлених на пристрої додатків, знімки екранів, історія браузерів, форми автозаповнення, «cookie-файли» та інша технічна інформація. Таким чином, у зазначених файлах відповідно до ст. 31 Конституції України та ч. 2 ст. 21 Закону України «Про інформацію» міститься інформація з обмеженим доступом, надіславши які, ОСОБА_4 , здійснив несанкціоноване розповсюдження вказаної інформації.

28 листопада 2023 року між прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст.468,469,472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно із даною угодою, прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.361-2 КК України. Обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Сторони погоджуються на призначення наступного покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.361-2 КК України із застосуванням ст.69 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості оскільки вона не суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства України і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в приступності свого законного представника також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.361-2 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин.

Законий предстаник обвинуваченого ОСОБА_4 також просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого просив угоду про визнання винуватості затвердити, зазначивши, що вона відповідає вимогам КПК України, а її наслідки роз`яснені обвинуваченому.

Обвинуваченому ОСОБА_4 судом було роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: можливість оскарження вироку лише з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 цього Кодексу, в тому числі - не роз`яснення наслідків укладення угоди.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468-470 КПК України, в тому числі - щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно зі ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом було встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим.

Таким чином суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.361-2 КК України несанкціонованому розповсюдженні інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в автоматизованих системах, створеної та захищеної відповідно до чинного законодавства.

Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідає загальним засадам призначення покарання. При призначені покарання враховано обставини, передбачені ст.66-67 КК України, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 не встановлено.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження: про призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.361-2 КК України та ухвалення обвинувального вироку.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.314,368,369,370,371,374,376,395,472,474,475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 листопада 2023 року, укладену між прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.361-2 КК Українита призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Речові докази: банківська картка «Монобанк» № НОМЕР_1 ; банківська картка «Приват Банк» № НОМЕР_2 ;сім-картка мобільного оператора «ВФ Україна» з ідентифікаційним номером НОМЕР_3 ;сім-картка мобільного оператора «Київстар» з ідентифікаційним номером НОМЕР_4 ;мобільний телефон сірого кольору марки «iPhone 11», з ІМЕІ: НОМЕР_5 з сім карткою НОМЕР_6 ;жорсткий диск «Teamgroup» з серійним номером - АА;жорсткий диск «Toshiba» з серійним номером - У67AYNMFS3XD; ноутбук марки «Asus» з серійним номером M8NRKDO18826334 з зарядним пристроєм;планшетний пристрій марки «РІРО» з серійним номером M8HD32N14030256;мобільний телефон сірого кольору марки «iPhone 8 Plus», з ІМЕІ: НОМЕР_7 -повернути власнику за належністю.

Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Згідно п.1 ч.4 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.4,6,7 ст.474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Суддя ОСОБА_1