Справа № 184/154/24
Номер провадження 1-кп/184/76/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2024 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та виклику учасників кримінального провадження кримінальне провадження № 0000007 від 02.01.2024 року за обвинуваченням:

¦ ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шолохове, Нікопольського району, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, не одруженого, на утримані малолітніх дітей не має, має середню освіту, не працюючого, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при невстановлених обставинах, місці та часі незаконно придбав завідомо підроблений документ - посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 , начебто виданим 17.07.2023, ТСЦ 0541 на його ім`я, яке є офіційним документом і надає право керування транспортними засобами категорії «В» для подальшого його використання.

Після чого, з невстановленого часу, ОСОБА_2 , діючи з прямим умислом, спрямованим на використання завідомо підробленого документа - посвідченням водія із серійним номером НОМЕР_1 , виданим 17.07.2023 на його ім`я, з моменту його придбання, і постійно зберігаючи його при собі, усвідомлюючи, що для керування транспортним засобом в Україні водій зобов`язаний дотримуватися вимог, передбачених підпунктом «а» п.2.1 та п.2.4 Розділу 2 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306, а саме: водій повинен мати при собі та пред`явити для перевірки на вимогу поліцейського посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, також, достовірно знаючи, що вищевказане посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії йому уповноваженими органами державної влади не видавалось та було ним раніше придбане при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі, тобто отримано ним всупереч встановленому порядку отримання посвідчення водія, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 08.05.1993 року №340 «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 02.01.2024 року приблизно о 12 год. 12 хв., керуючи автомобілем марки «CHEVROLET», моделі «АVЕО» д.н.з. НОМЕР_2 , на перехресті вулиць Чехова та Торгова в місті Покров Дніпропетровської області здійснив порушення правил дорожнього руху, передбачених ч.2, ст.126, ч.5 ст. 121, ч.2 ст.122 КУпАП та був зупинений повноваженою особою - працівником Національної поліції України, де з виконуючи законну вимогу поліцейського про надання для перевірки посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документу, діючи умисно, незаконно, протиправно, в особистих інтересах, з метою приховування достовірних відомостей відносно дійсності посвідчення водія, а так само уникнення відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, пред`явив вищевказане придбане ним при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії із серійним номером НОМЕР_1 , виданим 17.07.2023, виданого на ім`я « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » співробітникам сектору реагування патрульної поліції ВП №2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області і, таким чином, використав завідомо підроблений документ.

Відповідно до висновку експерта за № СЕ-19/104-24/699-ДД від 09.01.2024, усі зображення лицьового та зворотного боків посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 , заповненого на ім`я « ОСОБА_2 », отримані способом термографічного друку за допомогою знакосинтезуючих пристроїв типу термічного, сублімаційного принтерів тощо. Бланк посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 , заповненого на ім`я « ОСОБА_2 », не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам посвідчень водія, що перебувають в офіційному обігу на території України.

Обвинувальний акт по даному кримінальному провадженню надійшов до суду із заявою ОСОБА_2 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, відповідно до положень ч.1 ст.302 КПК України, оскільки ОСОБА_2 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, відповідно до правил, передбачених ст.ст. 381-382 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Обвинувачений ОСОБА_2 , який був представлений захисником ОСОБА_3 , надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України беззаперечно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального проступку встановлені в повному обсязі та не оспорює їх.

Також, у вказаній заяві зазначив, що його згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без його участі є добровільною, без будь-якого незаконного примусу чи обіцянки, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, приймаючи до уваги заяву останнього, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згодний на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, суд доходить висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акту та матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_2 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом, та кваліфікує його дії за ч.4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, яка обтяжує покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_2 покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком; наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання, згідно довідки КП «ЦМЛ ПМР ДО» на обліку у лікаря фтизіатра, психіатра та нарколога не перебуває.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року у справі № 1-33/2004 покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.

Водночас, суд звертає увагу на те, що мета покарання, зокрема, виправлення засуджених та запобігання вчиненню ними нових кримінальних правопорушень, може бути досягнута лише тоді, коли кримінальне покарання буде для засудженого важким, але у той же час реальним щодо його виконання.

Враховуючи вищевикладене, керуючись принципом гуманізму та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання у виді штрафу у межах ч. 4 ст. 358 КК України, що буде необхідним та достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, є співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень і не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання.

Підстав для застосування ст.ст. 69,75 КК України суд не вбачає.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_2 під час досудового розслідування та судового розгляду не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Вирішуючи питання про речові докази, суд виходить з положень ст.100 КПК України.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України вважає, що витрати на залучення експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст.368, 370, 371, 373-376, 381-382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати за проведення судової експертизи у даному кримінальному провадженні, а саме: судової технічної експертизи документів, висновок експерта №СЕ 19/104-24/699 від 09.01.2024, які складають 2650 (дві тисячі шістсот п`ятдесят) гривень 48 копійок.

Речові докази посвідчення водія виданого на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 виданого 17.07.2023 року, ТСЦ 0541 - після набрання вироком законної сили зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

У відповідності до ч.1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1