Справа №760/2279/24 1-кп/760/2452/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м. Києві в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження за №0000010 від 10.01.2024 щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 13.10.2008 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст. 289 КК України до позбавлення волі на строк 5 років; 18.10.2013 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч. 1 ст. 122 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст.75 КК України застосовано іспитовий строк на 1 рік; 24.05.2018 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений з іспитовим строком 2 роки; 21.07.2020 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, приєднано частково невідбуту частину покарання за вироком Луцького мійськрайонного суду Волинської області від 24.05.2018 та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць, звільнений 13.07.2023 з «Маневицької виправної колонії (№42)» на підставі ст.81 КК України, невідбутий строк покарання становить 1 рік 3 місяці 2 дня,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Так, 10.01.2024, приблизно о 07 год. 30 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи на платформі залізничного вокзалу неподалік станції метро «Вокзальна» КП «Київський метрополітен» у м.Києві, а саме на асфальті, побачив та підібрав прозорий безбарвний полімерний матеріал з пазовим замком з вмістом кристалоподібної речовини світло-жовтого кольору, а саме психотропної речовини - PVP. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини - PVP для особистого вживання без мети збуту.

Діючи умисно, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини - PVP, ОСОБА_3 вказаний прозорий безбарвний полімерний матеріал з пазовим замком з вмістом кристалоподібної речовини світло-жовтого кольору, а саме психотропної речовини - PVP, помістив до лівої кишені куртки, в яку був одягнений на той час, чим незаконно придбав та розпочав незаконно зберігати при собі для особистого вживання без мети збуту.

У подальшому, того ж дня, тобто 10.01.2024, ОСОБА_3 , зберігаючи при собі психотропну речовину - PVP, пішки направився до станції метро «Вокзальна» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, де і був зупинений приблизно о 07 год. 45 хв. працівником поліції та на запитання щодо наявності предметів та речей, обіг яких обмежений або заборонений законом, повідомив, що у лівій кишені куртки, в яку був одягнений на той час, знаходиться психотропна речовина - PVP, яку він за вищевикладених обставин незаконно придбав та зберігав при собі для особистого вживання без мети збуту.

За результатами проведення обшуку у ОСОБА_3 виявлено та вилучено прозорий безбарвний полімерний матеріал з пазовим замком з вмістом кристалоподібної речовини світло-жовтого кольору, а саме психотропної речовини - PVP. Маса PVP становить 0,223 г.

Згідно висновку експерта Київського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/111-24/1653-НЗПРАП від 11.01.2024 року у вилученій у ОСОБА_3 та у наданій на дослідження кристалоподібній речовині світло-жовтого кольору виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Загальна маса PVP в речовині становить 0,223 г.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року №770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», «Список №2 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», PVP є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Відповідно до Таблиці №2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», маса PVP до 0,15 г вважається невеликим розміром, від 1,5 г до 15,0 г - великим розміром, а 15,0 і більше - особливо великим розміром.

Отже, маса вилученого у ОСОБА_3 . PVP, яка згідно з вищевказаним висновком експерта становить 0,223 г, є достатньою для притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден на розгляд обвинувального акта за його відсутності, то, керуючись ч.1 ст.302 КПК України, прокурор просить суд розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Судом встановлено, що до обвинувального акта долучено письмову заяву ОСОБА_3 , яка складена в присутності захисника ОСОБА_4 , згідно з якою ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, у кримінальному провадженні №0000010 від 10.01.2024 року, тобто у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, згоден із вищевстановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, зокрема, що йому роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Також обвинуваченим ОСОБА_3 надано згоду щодо розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Крім того, у цій заяві захисником ОСОБА_4 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_3 , його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Виходячи з встановленого та у відповідності до ч.2 ст.381 КПК України суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення вищевказаного кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

При цьому, згідно з ч.4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України враховує, зокрема, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (кримінальний проступок), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 .

Обставиною, яка обтяжує покарання відповідно до ст.67 КК України, судом визнано рецидив кримінальних правопорушень.

Суд також враховує, що ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, скарг з приводу способу його проживання не надходило, раніше судимий: 13.10.2008 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст. 289 КК України до позбавлення волі на строк 5 років; 18.10.2013 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч. 1 ст. 122 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст.75 КК України застосовано іспитовий строк терміном 1 рік; 24.05.2018 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений з іспитовим строком 2 роки; 21.07.2020 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, приєднано частково невідбуту частину покарання за вироком Луцького мійськрайонного суду Волинської області від 24.05.2018 та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць, звільнений 13.07.2023 з «Маневицької виправної колонії (№42)» на підставі ст.81 КК України, невідбутий строк покарання становить 1 рік 3 місяці 2 дня.

Таким чином, до обвинуваченого ОСОБА_3 двічі застосовувалося звільнення від відбування покарання з випробуванням, що не запобігло вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, що, на думку суду, виключає можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання, виправлення обвинуваченого є неможливим без ізоляції від суспільства, а відтак йому слід призначити покарання в межах санкції статті кримінального закону, за яким він притягується до кримінальної відповідальності, у виді арешту.

Крім того, суд ураховує, що 13.07.2023 ОСОБА_3 був звільнений з «Маневицької виправної колонії (№42)» на підставі ст.81 КК України, невідбутий строк покарання становить 1 рік 3 місяці 2 дня, а 10.01.2024 ОСОБА_3 вчинив нове кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України.

Відповідно до ч.4 ст.81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, у виді арешту на строк три місяці, на підставі ч.1 ст.71 КК України до цього покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.07.2020, визначивши остаточне покарання у виді 1 року 4 місяців позбавлення волі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання щодо речових доказів вирішити у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Під час досудового розслідування проводилася експертиза: висновок експерта Київського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/111-24/1653-НЗПРАП від 11.01.2024 року, вартість проведеної судової експертизи становить 3029,12 грн., що у відповідності до вимог ст.122 КПК України є процесуальними витратами.

Згідно з ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки судом ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, то суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь держави вартість проведеної експертизи у розмірі 3029,12 грн.

На підставі викладеного та керуючись стст.2, 60, 71, 72, 81, 309 КК України, стст.368-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.07.2020 та призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 4 (чотири) місяці.

Строк відбуття покарання рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Речові докази:

- вилучену у ОСОБА_3 кристалоподібну речовину світло-жовтого кольору, яку після експертизи поміщено до полімерного пакету, передану на зберігання до камери схову речових доказів УП в метрополітені ГУ НП у м. Києві, - знищити;

- DVD-R диск з відеозаписом з кімнати поліції на станції метро «Вокзальна» КП «Київський метрополітен» щодо вилучення у ОСОБА_3 психотропної речовини - залишити у матеріалах кримінального провадження протягом всього часу їх зберігання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави вартість документально підтверджених витрат на залучення експерта в розмірі 3029,12 грн.

Апеляційні скарги на вирок можуть бути подані учасниками судового провадження до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1