ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3491/23 Справа № 193/795/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2023 року, якою у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покараннябуло відмовлено, -

УСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені фактичні обставини

Від засудженого ОСОБА_7 на адресу Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання про застосування відносно нього положень ст. 81 КК України та звільнення його умовно-достроково від відбування покарання.

Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2023 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покараннябуло відмовлено.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Засуджений ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі вказує, що ухвала суду першої інстанції незаконна та підлягає скасуванню. Зазначає, що своєю поведінкою він довів своє виправлення. Зауважує, що оскільки він є інвалідом, то не працює, тому не має заохочень. Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання.

Позиції учасників судового провадження

Засуджений ОСОБА_7 та його захисник підтримали апеляційну скаргу.

Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Мотиви суду

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з такого.

Ст. 6 КВК України встановлено, що виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.

Відповідно до правових позицій Верховного Суду України, викладених у постанові Пленуму № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що ОСОБА_7 засуджений вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.02.2020 року за ч. 2 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України; на підставі ухвали Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.11.2021 року скасовано іспитовий строк та направлено ОСОБА_7 для відбування покарання.

Згідно характеристики засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 15.01.2022 року.

За час перебування в установі виконання покарань заохочень та стягнень не має, характеризується посередньо, встановлених вимог порядку відбування покарання дотримується, приймає активну участь у громадському та побутовому житті відділення, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується вимог взаємовідносин з персоналом, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується, виконує роботи із самообслуговування, бере участь у програмі «Правова просвіта». Відповідно до висновку щодо ступеня виправлення засудженого засуджений не довів своє виправлення.

Разом з тим, засуджений ОСОБА_7 раніше судимий 7 раз, в тому числі за вчинення умисних тяжких злочинів. До нього застосовувались інститути умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та звільнення від відбування покарання з іспитовим строком, однак своєї ефективності в декриміналізації особистості ОСОБА_7 вони не довели.

Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні данних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі. Також колегією суддів враховується, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.

Враховуючи вище зазначене, колегія суддів вважає, що засуджений ОСОБА_7 не довів свого виправлення належною поведінкою за весь період відбування покарання, характеризується посередньо, до праці не залучений, не виявляв бажання до професійно-технічного навчання, через що у колегії суддів не має підстав вважати, що засуджений своєю сумлінною поведінкою систематично доводить своє виправлення.

Виконання засудженим ОСОБА_7 покладених на нього КВК України обов`язків, зокрема дотримання в чистоті спального місця, ввічливе ставлення до інших засуджених, виконання вимог представників установи виконання покарань входять до імперативних обов`язків засудженого та не виділяє його окремих позитивних рис.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 , повно та об`єктивно врахував дані щодо особи засудженого, його поведінку за весь час відбування покарання, його відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією з метою виховного впливу на засуджених, та дійшов правильного висновку про відсутність переконливих доказів, які б у своїй сукупності свідчили про доведеність виправлення засудженого ОСОБА_7 та наявність передбачених законом підстав для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не в повній мірі врахував обставини провадження, є безпідставними, оскільки попри наявність інвалідності, ОСОБА_7 мав об`єктивну можливість протягом 1,5 роки перебуваючи в установі виконання покарань отримати заохочення та іншим чином довести своє виправлення. Колегією суддів досліджені та оцінені всі обставини, які мали значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, а підстав для її скасування немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, ст. 81 КК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2023 року, якою у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покараннябуло відмовлено залишити без змін.

Судді: