КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/5751/2023 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 02 вересня 2023 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ, Луганської області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002644,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 02 вересня 2023 року задоволено клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_10 , погоджене із прокурором Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_11 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, у кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002644 та застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, строком на 60 діб, тобто до 30 жовтня 2023 року включно.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою застосувати більш м`який запобіжний захід.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт зазначає, що підставою для скасування зазначеної ухвали слідчого судді є недотримання слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону при винесенні ухвали, а саме принципу об`єктивності та неупередженості.

Апелянт вказує на те, що в ході розгляду клопотання про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор не довів і не надав слідчому судді будь-яких доказів та достовірних обґрунтувань того, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, буде переховуватися від органу досудового розслідування та впливати на свідків, а лише обмежився припущенням цього.

Також апелянт зазначає, що з моменту затримання ОСОБА_7 активно співпрацює зі слідством задля об`єктивного встановлення всіх обставин справи. Визнав вину, щиро розкаявся та бере участь у всіх слідчих діях, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, в розшуку не перебував, примусових приводів не мав, спроб переховуватись від органів досудового розслідування не вчиняв, має місце проживання, яке співпадає з місцем реєстрації в м. Києві.

Крім того апелянт зазначає, що жодним чином не обґрунтованим та недоведеним є те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, тим більш в доданих до клопотання матеріалах, дані про такі обставини відсутні, як і відсутні докази існування ризиків, які зазначені в клопотанні.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, що слідчим відділом Деснянського УП ГУНП у м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002644 від 01.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.09.2023, приблизно о 12.30 год., ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, біля зупинки громадського транспорту, яка розташована за адресою: м. Київ, пр. Червоної Калини, 17 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків ,вступив у словесний конфлікт з раніше йому невідомим ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході розвитку якого у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_12 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, дістав із сумки, яка перебувала у нього на правому плечі, предмет, схожий на складний ніж та утримуючи його у правій руці наніс ОСОБА_12 один удар ззаду в область грудної клітини з правого боку, чим спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з права.

01.09.2023 року 14:30 годин ОСОБА_7 , було затримано в порядку ст.208 КПК України та в той же день о 21:23 години останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

02.09.2023 слідчий СВ Деснянського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002644.

На обґрунтування вимог даного клопотання сторона обвинувачення послалась на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що підтверджується письмовими доказами, які наявні в матеріалах кримінального провадження, а саме: протоколом огляду місця події, а саме зупинки громадського транспорту за адресою: м. Київ, пр. Червоної Калини, 17 від 01.09.2023; протоколом огляду за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 3 від 01.09.2023; протоколами допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , всі від 01.09.2023; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 01.09.2023; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння від 01.09.2023; речовими доказами та іншими доказами у їх сукупності.

У зв`язку із чим, сторона обвинувачення дійшла до висновку про необхідність застосування останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи існування на даний час ризиків, передбачених пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, підозрюваний може переховуватись від органу досудового слідства та незаконно впливати на свідків та потерпілого і менш суворий запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе забезпечити ці ризики, а тому слідчий просив застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно підозрюваного.

02.09.2023 ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, строком на 60 діб, тобто до 30 жовтня 2023 року включно.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею, з урахуванням початкової стадії досудового розслідування, прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою п`ятою статті 176 Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (рішення у справі «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan» п. 88).

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, слідчий суддя суду першої інстанції встановив, що у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 може бути причетним до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Це підтверджено дослідженими у судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, долученими до клопотання, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу, з метою здійснення подальшого розслідування.

Колегією суддів встановлено, що як слідчим у клопотанні, так і прокурором у судовому засіданні доведено, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України існують, зокрема підозрюваний, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого.

Наявність вказаних ризиків слугує підставою для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

На підставі викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, зокрема вік, стан здоров`я, його соціальні зв`язки, колегія суддів погоджується з твердженнями слідчого судді, що наявність у підозрюваного постійного місця роботи та орендованого житла, не спростовують наявність ризику переховуватись від слідства, оскільки зазначені обставини існували і на момент вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, однак жодним чином не вплинули на підозрюваного та не завадили йому вчинити кримінальне правопорушення. Колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Крім того, на даній початковій стадії досудового розслідування підстави для застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу відсутні, з огляду на інкримінований підозрюваному кримінальне правопорушення, а наведені стороною захисту доводи не є такими, які б унеможливлювали перебування підозрюваного ОСОБА_7 під вартою.

Доводи сторони захисту про те, що органом досудового розслідування не доведено наявності ризиків неправомірної поведінки підозрюваного, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.

За наведених вище обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого дослідив всі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення, відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

Таким чином, зазначені у апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Крім того, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України не визначив розмір застави.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів - не виявлено.

Зважаючи на викладене, ухвала слідчого Деснянського районного суду м. Києва від 02 вересня 2023 року є законною, обґрунтованою і вмотивованою, оскільки постановлена згідно норм матеріального права, з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження. Натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає - безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 02 вересня 2023 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4