Справа № 307/2008/22
Провадження № 1-кп/307/171/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2023 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1

з участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тячів, кримінальне провадження за № 0000230, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану АДРЕСА_1 , мешканку АДРЕСА_2 , громадянку України, із загальною середньою освітою, тимчасово не працюючу, одружену, раніше не судиму, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 358 та ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У період з 22 грудня 1997 року по 24 червня 2019 року, точної дати не встановлено, обвинувачена ОСОБА_5 шляхом обману, подавши до компетентних установ підроблене рішення про передачу у власність земельної ділянки, заволоділа земельною ділянкою загальною площею 0.045 га. га, по АДРЕСА_3 , з цільовим призначенням для ведення садівництва за наступних обставин.

24 травня 2019 року обвинувачена ОСОБА_5 , з метою заволодіння чужим майном, а саме земельною ділянкою загальною площею 0.07 га, яка належала Солотвинській селищній раді, з цільовим призначенням для ведення садівництва по АДРЕСА_3 , звернулася до ФОП ОСОБА_6 та замовила виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), для чого надала йому підроблену виписку з рішення № 45 XV сесії Солотвинської селищної ради від 22 грудня 1997 р., яку їй надала невстановлена досудовим розслідуванням особа. Згідно цієї виписки з рішення, Солотвинською селищною радою їй - ОСОБА_5 -, було передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0.07 га з цільовим призначенням для ведення садівництва по АДРЕСА_3 .

На підставі виготовленої ОСОБА_6 технічної документації, державним кадастровим реєстратором у Закарпатській області ОСОБА_7 , 29.05.2019, було внесено дані про формування земельної ділянки на землях комунальної власності до Єдиної державної геоінформаційної системи Державного земельного кадастру, присвоєно кадастровий номер, відкрито Поземельну книгу та зареєстровано земельну ділянку площею 0.045 га з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, що розташована в АДРЕСА_3 , з кадастровим номером :02:003: 1211.

22 червня 2019 року ОСОБА_5 звернулася до державного реєстратора Відділу державної реєстрації Тячівської міської ради ОСОБА_8 , який знаходиться в АДРЕСА_4 , для реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0.045 га з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, що розташована в АДРЕСА_3 , з кадастровим номером :02:003:1211, та як підставу для реєстрації надала завідомо для неї підроблену виписку з рішення № 45 XV сесії Солотвинської селищної ради від 22 грудня 1997 р.

На підставі вказаної виписки державний реєстратор ОСОБА_8 , 24 червня 2019 року зареєстрував в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності ОСОБА_5 на вищезазначену земельну ділянку та видав витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Вказаними діями ОСОБА_5 вчинила кримінальні правопорушення передбачені ч. 2 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), що завдало значної шкоди потерпілому, та ч. 4 ст. 358 КК України використання завідомо підробленого документа.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень визнала повністю. Пояснила, що вона проживає у с. Глибокий Потік. У Солотвинську селищну раду зверталася з заявою про виділення земельної ділянки, де їй сказали, що в подальшому це зроблять. На договорі купівлі-продажу земельної ділянки її підпис. Більше нічого не пам`ятає по факту інкримінованих їй правопорушень.

Розглянувши матеріали кримінального провадження суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень доведена повністю. Крім її особистого визнання це стверджується наступними доказами.

Висновком експерта № СЕ-19/107-22/650-ПЧ від 23.02.2022 стверджено, що підпис у виписці з рішення № 45 ХV сесії Солотвинської селищної ради від 22 грудня 1997 р., яка міститься на 5 сторінці реєстраційної справи об`єкта нерухомого майна за реєстраційним номером 244, виконаний не громадянином ОСОБА_9 .

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/107-22/651-Д.Д. від 23.02.2022: відбиток гербової печатки у виписці з рішення № 45 ХV сесії Солотвинської селищної ради від 22 грудня 1997 р у графі «Селищний голова» «* ВИКОНАВЧИЙ КОМІТЕТ * Закарпатська обл., ТЯЧІВСЬКИЙ р-н. СОЛОТВИНСЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ* УКРАЇНА» нанесений за допомогою кліше печаток; відбиток гербової печатки у виписці з рішення № 45 ХV сесії Солотвинської селищної ради від 22 грудня 1997 р колонці у графі «Селищний голова» «* ВИКОНАВЧИЙ КОМІТЕТ * Закарпатська обл., ТЯЧІВСЬКИЙ р-н. СОЛОТВИНСЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ* УКРАЇНА» нанесений не кліше печатки «* ВИКОНАВЧИЙ КОМІТЕТ * Закарпатська обл., ТЯЧІВСЬКИЙ р-н. СОЛОТВИНСЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ* УКРАЇНА», вільні зразки відбитків, якого були надані на експертизу.

Із висновку експерта за результатами проведення судової оціночно-земельної експертизи № 8549 від 01.09.2022 вбачається, що ймовірна ринкова вартість нерухомого майна землеьної ділянки за кадастровим номером :02:033:1211, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , станом на 24.06.2019 могла становити 168750 гривень.

Таким чином, оцінивши у сукупності всі зібрані по справі докази, які повністю узгоджуються між собою і не суперечать один одному, суд приходить до висновку, що обвинувачена ОСОБА_5 вчинила кримінальні правопорушення передбачені ч. 4 ст. 358 та ч. 2 ст. 190 КК України.

Відповідно пункту 2 примітки до статті 185 КК України у статтях 185, 186, 189 та 190 цього Кодексу значна шкода визнається із врахуванням матеріального становища потерпілого та якщо йому спричинені збитки на суму від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вартість ділянки становить 168750 гривень. У 2019 році неоподатковуваний мінімумів доходів громадян для кваліфікації злочинів становив 960.5 гривень. Тобто Солотвинській селищній раді діями обвинуваченої ОСОБА_5 було завдано шкоди яка в 175 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Згідно примітки до статті 358 КК України під офіційним документом у цій статті та статтях 357 і 366 цього Кодексу слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

Обираючи обвинуваченій покарання суд враховує обставини, які його пом`якшують: характеризується позитивно, є особою похилого віку; обставини які обтяжують покарання відсутні.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 р. з послідуючими змінами звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У п. 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Враховуючи наведені пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, особу обвинуваченої, тяжкість вчиненого нею кримінального правопорушення, суд вважає за можливе призначити їй покарання у виді штрафу в межах санкції передбаченої ч. 2 статті 190 КК України в редакції, яка діяла на день вчинення злочину, 24.06.2019 року.

З 01 липня 2020 року злочин передбачений ч. 4 ст. 358 КК України є кримінальним проступком за вчинення якого передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Згідно статті 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Інкримінований їй кримінальний проступок передбачений ч. 4 ст. 358 КК України обвинувачена вчинила 24 травня 2019 року, коли подала завідомо підроблену виписку з рішення Солотвинської селищної ради ФОП ОСОБА_6 та замовила у нього виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі. З того часу минуло більше трьох років. Обставин, які б свідчили про переривання строку давності судом не встановлено.

За правилами статті 74 КК України звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом. Особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

За таких обставин обвинувачену ОСОБА_5 слід звільнити від покарання за вчинення кримінального проступку передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Згідно обвинувального акту витрати на проведення оціночно-земельних експертиз становлять 10983.20 гривень.

Відповідно до ст. 118 КПК України до процесуальних витрат відносяться витрати пов`язані із залученням експерта, які згідно ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку стягуються з обвинуваченої на користь держави, тому суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_5 витрат за проведення судових експертиз у сумі 10983.20 грв. в дохід держави.

За таких обставин, керуючись стст. 368, 374 КПК України суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 190 та ч. 4 ст. 358 КК України і призначити їй покарання:

за ч. 2 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 1700 (тисяча сімсот) гривень;

за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

На підставі ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_5 від покарання призначеного за вчинення кримінального проступку передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України в зв`язку із закінченням строків давності.

Речові докази: технічну документацію, поземельну книгу та витяг з ДЗК на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:1211, оригінал реєстраційної справи, договір купівлі-продажу земельної ділянки та копію з книги реєстру для реєстрації нотаріальних дій за реєстровим номером 18055 від 25.11.2019 залишити при матеріалах кримінального провадження.

Ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду від 07 червня 2022 року про накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим :02:033:1211, площею 0.045 га, з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, яка розташована в АДРЕСА_3 , - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у сумі 10983 (десять тисяч дев`ятсот вісімдесят три) гривні 20 коп. за проведення експертиз.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_5 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий ОСОБА_1