Справа № 352/2238/23
Провадження № 1-кс/352/363/23
У Х В А Л А

25 вересня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Івано-Франківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Тисмениця Івано-Франківської області, громадянина України, одруженого, на утриманні має трьох малолітніх дітей, з базовою середньою освітою, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 24 квітня 2023 року вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном на два роки,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України,

в с т а н о в и в:

До суду надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 . Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 357, ч.3 ст. 357 КК України, а саме: у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України 24.02.2022 указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на час притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_5 , маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, на шлях виправлення та перевиховання не став, правильних висновків для себе не зробив, в період іспитового строку, встановленого вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 24.04.2023, вчинив нові кримінальні правопорушення за наступних обставин.

22.08.2023 у період часу з 18 год. 25 хв. до 18 год. 40 хв., ОСОБА_5 перебуваючи в м. Тисмениця по вул. Галицька неподалік будинку № 21, поблизу лавки помітив залишеною без нагляду полімерну господарську сумку синього та білого кольорів, в якій знаходилась жіноча сумка з написом «VTTV» чорного кольору, полімерна щітка для волосся синього із білим кольорів, в`язка ключів, зарядний пристрій із надписом «Samsung» білого кольору, дві каблучки із золота 585 проби, жіночий гаманець марки «AVON» коричневого кольору, грошові кошти в сумі 2400 гривень, та в цей час у нього виник злочинний умисел на вчинення крадіжки майна, яке належить власниці сумки ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, а також усвідомлюючи, що дане майно, належить іншій особі, та розуміючи, що ця особа може повернутись за цим майном, щоб поновити над ним контроль, ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу таємно викрав полімерну господарську сумку синього та білого кольорів вартістю 45 грн., жіночу сумку з написом «VTTV» чорного кольору вартістю 165 грн., полімерну щітку для волосся синього із білим кольорів вартістю 57 грн., в`язка ключів, зарядний мережевий пристрій марки «Samsung» моделі «EP-TA50EWE» з кабелем білого кольору вартістю 248 грн., дві каблучки із золота 585 проби вагою 7 грам вартістю 8960 грн., жіночий гаманець марки «AVON» коричневого кольору вартістю 45 грн., грошові кошти в сумі 2400 грн.

Після цього, ОСОБА_5 , з викраденим майном покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму

11920 грн.

Тобто, в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, яке кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Цього ж дня, у невстановлений досудовим розслідуванням час,

ОСОБА_5 , прибув до місця свого проживання за адресою:

АДРЕСА_1 , маючи умисел на викрадення майна, у належному ОСОБА_7 гаманці марки «AVON» коричневого кольору віднайшов у згаданому вище гаманці банківські картки ПАТ КБ «ПриватБанк» та ПАТ КБ «Фінансова ініціатива», та в цей час у нього виник умисел на заволодіння даними банківськими картками.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення офіційного документу, переслідуючи мету особистого збагачення з корисливих мотивів, ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу таємно заволодів банківськими картками ПАТ КБ «ПриватБанк» із № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 та банківською карткою ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» № НОМЕР_4 , емітовані на ім`я ОСОБА_7 , які є персоніфікованими пластиковими картками, що надають її власнику можливість безготівкової оплати товарів або послуг, а також отримання готівкових коштів у відділеннях банків, банкоматах, а також згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», та ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку.

Тобто, в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України, яке кваліфікується як викрадення офіційних документів з корисливих мотивів.

Крім цього, 22.08.2023 у невстановлений досудовим розслідуванням час,

ОСОБА_5 , прибув до місця свого проживання за адресою:

АДРЕСА_1 , маючи умисел на викрадення майна, у належній ОСОБА_7 жіночій сумці з написом «VTTV» чорного кольору, віднайшов паспорт громадянина України та пенсійне посвідчення видані на ім`я ОСОБА_7 , та в цей час у нього виник умисел на заволодіння вказаними важливими особистими документами.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння паспортом громадянина України, усвідомлюючи те, що паспорт є важливим особистим документом, ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу таємно заволодів паспортом громадянина України серії НОМЕР_5 виданим 23 березня 1996 року Івано-Франківським МУВС МВС в Івано-Франківській області та пенсійним посвідченням № НОМЕР_6 серії НОМЕР_7 , виданим 22.06.2022 Пенсійним фондом України на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Тобто, в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 357 КК України, яке кваліфікується як незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом або іншим важливим особистим документом.

В клопотанні прокурор просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, зазначаючи, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

п.1 переховуватися від органів досудового розслідування та суду,

п.3 незаконно впливати на потерпілого, свідка

п. 5 вчинити інше кримінальне правопорушення.

Клопотання прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 може переховуватись від суду, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років та усвідомлює неминучість покарання за вчинення даного злочину (п.1); може незаконно впливати на потерпілого та свідка враховуючи характер вчиненого злочину та те, що потерпілий та свідок у даному кримінальному провадженні на даний час не допитані (п.3); може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 в момент вчинення злочину має непогашену судимість і вчинив злочин перебуваючи під час іспитового строку (п.5).

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання на підставах викладених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, оскільки не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування, просив обрати у відношенні нього більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту. Також пояснив, що вину свою повністю визнає, в доді досудового розслідування активно сприяв розкриттю злочину, добровільно видав викрадене, на виклики слідчого і до суду постійно з`являвся.

Захисник ОСОБА_4 також просила суд обрати її підзахисному більш м`який запобіжний захід, оскільки прокурором не було доведено наявність ризиків переховатися від органу досудового розслідування і впливу на потерплого, а також не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту не зможе забезпечити ризику вчинення нових кримінальних правопорушень. Також захисник просила врахувати, що ОСОБА_5 одружений та має на утриманні трьох малолітніх дітей, які на теперішній час разом з дружиною перебувають за кордоном. Просила обрати щодо її підзахисного запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність його частково задоволення, враховуючи таке:

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені положеннями цієї статті.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як встановлено в ході судового розгляду, в провадженні СВ Відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області кримінальне провадження № 0000286 від 23 серпня 2023 року, правова кваліфікація правопорушень ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 357, ч.3 ст. 357 КК України.

В рамках даного кримінального провадження, 21 вересня 2023 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 357, ч.3 ст. 357 КК України,

Підозра у вчиненні ОСОБА_5 зазначених вище кримінальних правопорушень (злочинів) обґрунтовується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом відібрання заяви від ОСОБА_7 від 23.08.2023; заявою ОСОБА_5 від 23.08.2023; протоколом огляду місця події, по АДРЕСА_2 від 23.08.2023; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 23.08.2023; висновками експертів за результатами проведення судових товарознавчих експертиз; визнаними та приєднаними до матеріалів кримінального провадження речовими доказами.

Також стороною обвинувачення було доведено наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 дійсно маючи не зняту і не погашену судимість, підозрюється у вчиненні інших злочинів.

Проте наявність ризиків передбачених п.1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України про те, що ОСОБА_5 зможе переховуватися від органів досудового розслідування, а також зможе впливати на потерпілу, жодним чином прокурором в ході розгляду клопотання доведена не була, а матеріли долучені до клопотання відповідних доказів наявності вказаних ризиків не містять.

Таким чином, дійсно є підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 заходу забезпечення кримінального провадження. Проте, відповідно до положень ст. 196 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу повинна містити відомості про обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, необхідно враховувати вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ч.2 ст. 8 КПК України, є частиною національного законодавства.

У зв`язку із чим доречно зауважити, що у справі «Хайрединов проти України» (№ 38717/04, рішення від 14.10.2010 року) Європейський суд з прав людини визнав порушення статті 5 Конвенції про захист прав людини за обставин, коли національні органи не привели достатніх підстав для взяття заявника під варту, а суди не розглянули можливості застосування альтернативних запобіжних заходів.

Наявність зазначеного вище ризику поряд з обґрунтованою підозрою та, з урахуванням недоведеності недостатності обрання ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, у відповідності до положень ч. 4 ст. 194 КПК України, дає підстави для застосування альтернативного запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

При цьому, суд приймає до уваги, ОСОБА_5 співпрацював зі слідством, добровільно видав викрадене, посередню характеристику за місцем проживання, має трьох малолітніх дітей.

Вирішуючи питання про період виконання підозрюваним обов`язку перебування у житловому приміщенні, суд враховує, що для запобігання ризику вчинення інших кримінальних правопорушень, ОСОБА_5 необхідно зобов`язати цілодобово перебувати за місцем проживання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 176 178, 182 184, 193, 194, 196, 309 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Івано-Франківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, строком до 20 листопада 2023 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- знаходитися по місцю свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22.00 год. до 07.00 год. наступної доби;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання слідчого відділення ВП №1 Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текс ухвали проголошений о 08 год. 30 хв. 26 вересня 2023 року.

Суддя Максим ОЛІЙНИК