Справа №: 671/866/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року Волочиський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого та цивільного

позивача ОСОБА_6 ,

цивільного позивача ОСОБА_7 ,

представників потерпілого

та цивільних позивачів

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Волочиську кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Новоленськ Волочиського району Хмельницької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, працюючого на посаді тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва ТОВ «Партнер Агропром», одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29 січня 2023 року близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Ауді А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 12.9 (б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі - Правила дорожнього руху), рухаючись з перевищенням допустимої швидкості руху 65 км./год., всупереч вимогам дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» 50 км./год., по проїзній частині автодороги Т2311 сполученням «Хмельницький-Волочиськ», на 21 км. + 120 м. зі сторони смт. Чорний Острів в напрямку руху смт. Наркевичі Хмельницького району Хмельницької області, в порушення вимог п. 12.3. Правил дорожнього руху, діючи недбало та необережно, не передбачив можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був та міг їх передбачити, проявив крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змін та з моменту виникнення перешкоди для свого руху, яку він об`єктивно спроможний був виявити, а саме: мотоблок марки «Кентавр» з дизельним двигуном «Forte», серійний номер НОМЕР_2 , зчеплений з одновісним причепом, під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався попереду у попутному напрямку по проїзній частині автодороги Т2311 сполученням «Хмельницький-Волочиськ», негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, внаслідок чого допустив попутне зіткнення, під час якого автомобіль марки «Ауді А6», номерний знак НОМЕР_1 , переднім правим крилом контактував із задньою лівою частиною одновісного причепу, на якому в той момент перебувала пасажирка ОСОБА_10 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та порушення ОСОБА_4 вимог Правил дорожнього руху, водій мотоблоку ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді:

- численних закритих переломів лівої половини грудної клітки по декількох лініях, переважно в задній частині ребер (від 3-го до 6-го), що призвело до: а) флотації грудної клітки, тобто, утворення фрагменту (реберного вікна) зліва, що не брав участь в її (грудної клітки) рухах і переміщався в залежності від внутрішньогрудного тиску (при вдиханні западав, а при видиханні випинався), б) деформації грудної клітки, в) стискання (ателектазу) нижньої частки лівої легені, г) кровотечі в плевральну порожнину з накопиченням у її лівій половині близько 1200 мл. крові (700 мл. у згортках і 500 мл. у вигляді лізованої крові, виявлених під час операції), д) дихальної недостатності, е) підшкірної емфіземи (накопичення повітря під шкірою) лівої половини грудної клітки, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю;

- підшкірної гематоми лівого стегна, яка за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я.

Своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» та п.п. 12.3., 12.9 (б) Правил дорожнього руху, зміст яких полягає у наступному:

- знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості». Забороняється рух із швидкістю, що перевищує зазначену на знаку;

- п. 12.3. - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

- п. 12.9. (б) - водію забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в п. 12.4-12.7, на ділянках дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до п. «и» пункту 30.3. цих Правил.

Вищевказані порушення вимог безпеки дорожнього руху ОСОБА_4 знаходяться у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками, а саме: заподіянням тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 .

Дані фактичні обставини ніким не оспорюються та підтверджуються показаннями обвинуваченого та потерпілого в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що дійсно 29 січня 2023 року за описаних в обвинувальному акті обставин він, керуючи належним його знайомому автомобілем «Ауді А6», порушив правила дорожнього руху, побачив перешкоду попереду за 15-20 метрів та допустив зіткнення з мотоблоком під керуванням потерпілого, в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження. У вчиненому розкаюється, частково відшкодував заподіяну моральну шкоду в розмірі 20 000 грн. та готовий відшкодовувати й надалі.

Потерпілий ОСОБА_6 в суді показав, що 29 січня 2023 року за описаних в обвинувальному акті обставин він керував мотоблоком та відчув удар, після чого опинився на асфальті, деталей не пам`ятає, оскільки отримав значні тілесні ушкодження. Підтвердив відшкодування йому обвинуваченим 20 000 грн. заподіяної шкоди. Вказав, що перебував в реанімаційному відділенні лікарні, проходив тривале лікування, та на даний час існують негативні наслідки заподіяних тілесних ушкоджень - періодично відчуває фізичний біль. Зазначив про заподіяння йому моральної шкоди неправомірними діями обвинуваченого.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом, за згодою усіх учасників процесу, визнано недоцільним дослідження доказів щодо вищезазначених обставин, які ніким не оспорюються.

Своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Обвинувачений характеризується позитивно, працює, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, є учасником бойових дій, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає повне визнання вини ОСОБА_4 , перебування на його утриманні неповнолітньої дитини та часткове відшкодування обвинуваченим заподіяної шкоди потерпілому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк в межах санкції за ч. 2 ст. 286 КК України.

Враховуючи наявність декількох пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих обставин, та з урахуванням особи винного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без відбування основного покарання, а тому, у відповідності до ст. 75 КК України, його слід звільнити від відбування основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку.

З урахуванням того, що внаслідок скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення настали тяжкі наслідки (заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 ), ОСОБА_4 слід призначити додаткове покарання у виді позбавлення його права керувати транспортними засобами на певний строк.

Щодо цивільних позовів слід зазначити наступне.

Потерпілий ОСОБА_6 звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_4 та приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (ПрАТ «Страхова група «ТАС»), в якому просив:

- стягнути з ПрАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_6 27 243 грн. 52 коп. в рахунок відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням, 6700 грн. в рахунок відшкодування шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності, 1697 грн. моральної шкоди, а всього 35 640 грн. 52 коп. регламентних виплат;

- стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 578 303 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди;

- стягнути з цивільних відповідачів судові витрати.

ОСОБА_7 (власник мотоблоку марки «Кентавр» з дизельним двигуном «Forte», серійний номер 59, зчепленого з одновісним причепом) звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_4 та ПрАТ «Страхова група «ТАС», в якому просив (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог):

- стягнути з ПрАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_7 компенсацію майнової шкоди (збитків) у розмірі 66 650 грн. 23 коп., з яких 61 390 грн. 98 коп. матеріальний збиток за знищення мототрактора саморобного «Forte» та 5259 грн. 25 коп. матеріальний збиток за знищення причепа саморобного мотоблока;

- стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 15 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, у зв`язку із знищенням майна;

- стягнути з цивільних відповідачів судові витрати.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 позов ОСОБА_6 визнав частково в розмірі 50 000 грн. моральної шкоди, з яких 20 000 грн. він відшкодував, позов ОСОБА_7 не визнав.

Від ПрАТ «Страхова група «ТАС» надійшов письмовий відзив на цивільні позови із запереченням проти їх задоволення (т. 1 а.с. 201-204).

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позови підлягають задоволенню частково.

За загальним правилом майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина друга статті 1166 ЦК України).

Відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка її завдала, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.

Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ст. 3 Закону України № 1961-ІV, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст. 6 Закону України № 1961-ІV).

Згідно з п.п. 9.3, 9.4 ст. 9 Закону України № 1961-ІV розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України № 1961-ІV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 23 Закону України № 1961-ІV шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Відповідно до ст. 25 Закону України № 1961-ІV, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю; для особи, яка забезпечує себе роботою самостійно, - неотримані доходи, які обчислюються як різниця між доходом за попередній (до дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік та доходом, отриманим у тому календарному році, коли особа була тимчасово непрацездатною; для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством.

За змістом частини першої, пункту 1 частини другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Частиною першої статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю (ст. 26-1 Закону України № 1961-ІV).

Відповідно до ст. 28 Закону України № 1961-ІV шкода, яка заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: - з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; - з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; -з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; - з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; - з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; - з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Як було зазначено вище, 29 січня 2023 року сталась ДТП за участю та з вини водія ОСОБА_4 , який керував автомобілем «Ауді А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В результаті ДТП потерпілий ОСОБА_6 отримав тяжкі тілесні ушкодження, а належний ОСОБА_7 мотоблок марки «Кентавр» з дизельним двигуном «Forte», серійний номер НОМЕР_2 , зчеплений з одновісним причепом, був пошкоджений.

Заподіяну ОСОБА_6 моральну шкоду суд оцінює в загальному розмірі 500 000 грн., що полягає у його моральних стражданнях, пов`язаних із заподіянням йому неправомірними діями ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень, що призвело до суттєвого погіршення його стану здоров`я, фізичного болю, тривалого лікування, необхідністю у зв`язку з цим змінити звичайний спосіб життя.

20 000 грн. моральної шкоди обвинуваченим відшкодовано потерпілому ОСОБА_6 .

Встановлено, що на момент вчинення ДТП, 29 січня 2023 року, цивільно-правова відповідальність за шкоду, спричинену майну, здоров`ю та/або життю третіх осіб щодо транспортного засобу - автомобіля марки «Ауді А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована ПрАТ «Страхова группа «ТАС» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ/3562501, який діяв на момент настання ДТП. В полісі зазначено, що строк його дії з 00 год. 00 хв. 11 січня 2023 року до 10 січня 2024 року включно, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю, -320 000 грн., за шкоду, заподіяну майну, - 160 000 грн., розмір франшизи - 0 грн.

Подія, яка відбулася 29 січня 2023 року за участю забезпеченого транспортного засобу, є страховим випадком.

Суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 19 червня 2019 року у справі № 465/4621/16-к про можливість пред`явлення позову до страховика щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, в межах кримінального провадження без обов`язкового попереднього звернення потерпілого до страховика.

Зважаючи на викладені норми законодавства та досліджені докази, з ПрАТ «Страхова группа «ТАС» підлягає стягненню на користь потерпілого ОСОБА_6 матеріальна шкода в розмірі 20 901 грн. 99 коп. (витрати на лікування, підтверджені відповідними копіями чеків та квитанцій, оглянутих в судовому засіданні) та моральна шкода в розмірі 1045 грн. 10 коп. (5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю).

З обвинуваченого ОСОБА_4 слід стягнути на користь потерпілого ОСОБА_6 478 954 грн. 90 коп. моральної шкоди (500 000 грн. оціненого судом розміру моральної шкоди за мінусом 20 000 грн. відшкодованої обвинуваченим частини та 1045 грн. 10 коп. стягнутої моральної шкоди в порядку страхового відшкодування).

Таким чином, оскільки розмір задоволених вимог становить 81,59 % від заявлених позивачем ОСОБА_6 процесуальні витрати на професійну правничу допомогу слід стягнути з двох відповідачів пропорційно до розміру задоволених вимог, що становить по 10 198 грн. 75 коп. з кожного (25 000 грн. розмір витрат, передбачений у договорі; 81,59 % від вказаної суми становить 20 397 грн. 50 коп.).

Згідно з висновком за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження № 94/23 від 07 вересня 2023 року, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику мототрактора саморобного «Forte», переробленого з мотоблоку, реєстраційний номер: б/н, внаслідок його пошкодження у ДТП, враховуючи пошкодження, зазначені в протоколі огляду транспортного засобу від 10 липня 2023 року, складає 61 390 грн. 98 коп. Вартість матеріального збитку, заподіяного власнику причепа саморобного до мотоблока, реєстраційний номер: б/н, внаслідок його пошкодження у ДТП, враховуючи пошкодження, зазначені в протоколі огляду транспортного засобу від 10 липня 2023 року, складає 5259 грн. 25 коп. Як вказано у висновку, в даному випадку відновлювати транспортний засіб та причіп є економічно недоцільним, тому що вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість транспортного засобу та причепа. Отже, вартість матеріального збитку у висновку визначена в розмірі ринкової вартості мотоблока та причепа на момент пошкодження.

В силу ст. 30 Закону України № 1961-ІV, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги власника мотоблоку та причепа ОСОБА_7 про відшкодування матеріального збитку, заподіяного знищенням транспортного засобу, задоволенню не підлягають, оскільки цивільним позивачем не надано докази на підтвердження вартості транспортного засобу до ДТП та пошкодженого транспортного засобу після ДТП. Тобто залишкова вартість пошкодженого транспортного засобу невідома, що позбавляє суд можливості визначити різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.

В той же час, факт знищення належного ОСОБА_7 мотоблоку та причепа встановлено, а тому позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Моральну шкоду, заподіяну власнику мотоблоку та причепа ОСОБА_7 , суд оцінює в розмірі 10 000 грн., що полягає у моральних стражданнях ОСОБА_7 , пов`язаних із знищенням його майна, що вплинуло на його звичайний ритм життя у зв`язку з необхідністю докладати додаткових зусиль для його організації, оскільки за допомогою вказаної техніки він здійснював сільськогосподарські роботи.

Оскільки розмір задоволених вимог становить 12,25 % від заявлених позивачем ОСОБА_7 процесуальні витрати на професійну правничу допомогу слід стягнути з ОСОБА_4 пропорційно до розміру задоволених вимог, що становить 1225 грн. (10 000 грн. розмір витрат, передбачений у договорі; 12,25 % від вказаної суми становить 1225 грн.).

В решті позовних вимог ОСОБА_6 та ОСОБА_7 слід відмовити за недоведеністю їх обґрунтованості.

Процесуальні витрати на проведення судових експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи належну процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду кримінального провадження, підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Позбавити ОСОБА_4 права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від призначеного основного покарання звільнити з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Покласти на ОСОБА_4 відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 2831 грн. 70 коп. вартості проведених у кримінальному провадженні судових експертиз.

Цивільні позови ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_6 20 901 грн. 99 коп. матеріальної шкоди та 1045 грн. 10 коп. моральної шкоди, а всього 21 947 грн. 09 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 478 954 грн. 90 коп. моральної шкоди.

Стягнути на користь ОСОБА_6 з приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» та ОСОБА_4 з кожного по 10 198 грн. 75 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 10 000 грн. моральної шкоди та 1225 грн. витрат на професійну правничу допомогу, а всього 11 225 грн.

В решті позовів відмовити.

Речові докази:

- автомобіль «Audi A6», номерний знак НОМЕР_3 , переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_11 , залишити у нього;

- мотоблок марки «Кентавр», з дизельним двигуном «Forte», серійний номер 59, та одноосний причіп зеленого кольору, переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , залишити у нього.

Арешт, накладений на вказані речові докази, скасувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Волочиський районний суд Хмельницької області.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1