справа № 619/4703/23
провадження № 1-кс/619/991/23
УХВАЛА

іменем України

17 жовтня 2023 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами запиту компетентних органів Литовської Республіки про надання міжнародної правової допомоги по кримінальній справі № 05-6-00031-15,

встановив:

16 жовтня 2023 року до Дергачівського районного суду Харківської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 3 ХРУП № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на автомобілі марки «DAF» з VIN НОМЕР_1 2014 року випуску та VIN НОМЕР_2 2014 року випуску, які перебувають на території ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, юридична адреса: Харківська область, Харківський район, м. Дергачі, вул. 1 Травня, 10, із забороною відчуження, користування та розпорядження, в рамках виконання запиту компетентних органів Литовської Республіки про міжнародну допомогу у кримінальній справі № 05-6-00031-14 з метою подальшого передання їх до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, з метою їх реалізації.

В клопотанні зазначається, що 25 листопада 2022 року Котелевським районним судом Полтавської області вже було розглянуто клопотання слідчого ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області щодо накладання арешту на вищевказані автомобілі.

В ході виконання ухвали суду було встановлено, що в клопотанні слідчого, яке подане до Котелевського районного суду було зроблено помилку в реєстраційних номерах автомобілів, внаслідок чого в ухвалі суду було зазначено невірний реєстраційний номерів транспортних засобів, на які накладено арешт.

Крім того, в клопотанні зазначається, що на даний час також виникла необхідність щодо уточнення способу накладення арешту на автомобілі марки «DAF» з VIN НОМЕР_1 2014 року випуску та VIN НОМЕР_2 2014 року випуску із зазначенням заборони відчуження, користування та розпорядження, в рамках виконання запиту компетентних органів Литовської Республіки про міжнародну допомогу у кримінальній справі № 05-6-00031-14 з метою подальшого передання їх до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, з метою їх реалізації.

В зв`язку з тим, що клопотання про накладення арешту було подано до виконання з помилковими ідентифікаційними номерами транспортних засобів, а також не зазначення в судовому рішенні в який саме спосіб необхідно накласти арешт на майно, яка заборона встановлена відносно тимчасово вилученого майна, виникла необхідність звернення до Дергачівського районного суду про накладення арешту на автомобілі, ідентифікаційні номери яких зазначено в запиті про міжнародну допомогу.

В судове засідання прокурор, слідчий та особа, в якої фактично знаходилося вилучене майно, не з`явились, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином.

Прокурор та слідчий подали до суду заяви, відповідно до яких клопотання підтримали, просили його задовольнити з підстав, зазначених у ньому, та судовий розгляд провести у їх відсутність.

Враховуючи стислі строки, встановлені законом для розгляду клопотання, вжиття судом необхідних заходів для забезпечення явки в судове засідання учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду клопотання без участі сторін та без фіксації даної процесуальної дії за допомогою технічних засобів відповідно до положень частини 1, 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчий суддя на підставі наданих матеріалів, доводів сторін кримінального провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, до слідчого відділення відділу поліції № З ХРУП № З Головного управління Національної поліції в Харківській області надійшли матеріали запиту компетентних органів Литовської Республіки про надання міжнародної правової допомоги у кримінальній справі № 05-6-00031-15, за фактом виявлення на пункті пропуску «Гоптівка», Харківського району, Харківської області вантажних автомобілів марки «DAF» з VIN НОМЕР_3 та VIN НОМЕР_4 , що належали на правах власності ОЗАО «Minsandra», (код підприємства 303114389), зареєстрованого за адресою: вул. Ругю, 2 м. Вільнюс, Литовська Республіка.

Згідно матеріалів запиту в ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 в період з 01.12.2014 по 31.10.2016 створив організовану групу та здійснюючи керівництво нею, організував недійсне введення обліку різних юридичних осіб, зараховуючи до нього неіснуючі господарські операції по купівлі-продажу, а також пред`явлення підроблених рахунків-фактур Державній податковій інспекції, при цьому на свою користь та користь ЗАО «Grudita»(на теперішній час збанкрутіле закрите акціонерне товариство ОЗАО «Minsandra») ймовірно відмінив майнові обов`язки в крупному розмірі сплату податків на суму 11.028.613 евро, що підлягають сплаті до державного бюджету Литовської Республіки.

Під час досудового розслідування Державною податковою інспекцією при Міністерстві фінансів Литовської Республіки 02.10.2017 був заявлений позов на суму 10.939.228 євро.

Постановою прокурора Шяуляйской окружної прокуратури та визначенням Шяуляйского апеляційного суду з 14 березня 2016 року для забезпечення цивільного позову, а також забезпечення можливої конфіскації майна у відношенні юридичних осіб майна ЗАО «Grudita» встановлене тимчасове обмеження права власності. Обмежені права на 29 транспортних засобів. Тимчасові обмеження права власності на всі транспортні засоби дійсні і до теперішнього часу.

В ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 , знаючи про те, що на транспортні засоби накладено обмеження, діючи через інших осіб, шляхом використання підроблених реєстраційних документів на транспортні засоби, продав не менш ніж два вантажних автомобілів, два напівпричепа громадянам України в Узбекистані, три напівпричепа були продані в Литві, а інші транспортні засоби заховані або поступленні на користь невстановлених в ході досудового розслідування осіб.

14 січня 2020 року транспортні засоби, на які 14 березня 2016 року накладено обмеження власності були оголошені у розшук.

22 квітня 2020 року Управлінням по міжнародному зв`язку отримано інформацію з Національного підрозділу Інтерполу в Україні, про те, що на території України при перетині кордону через пропускний пункт «Гоптівка» в Харківській області 17.04.2020 затримано транспортні засоби: вантажні автомобілі марки «DAF» з VIN НОМЕР_3 та VIN НОМЕР_4 . Дані транспортні засоби були залишені на зберігання на території ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Дергачі, вул. 1 травня,10.

19 листопада 2020 року прокурором 2-го відділу кримінального переслідування Шяуляйскої прокуратури винесено постанову «про реалізацію речей, маючих значення для розслідування та розгляду злочинного діяння по досудовому розслідуванню № 05-6-00031-15», згідно якої постановила реалізувати в Україні затримані та які перебувають на зберіганні на території України транспортні засоби: вантажні автомобілі марки «DAF» з VIN НОМЕР_3 та VIN НОМЕР_4 . Після реалізації зазначених транспортних засобів виручені кошти перерахувати на єдиний рахунок Державної податкової інспекції при Міністерстві фінансів Литовської республіки № НОМЕР_5 , який знаходиться в банку Swedbank, АВ. Код платежу 6930. В платіжному документі вказувати підстави: «За реалізацію транспортних засобів ОЗАО «Minsandra», виконуючи постанову прокурора Шяуляйскої окружної прокуратури по досудовому розслідування № 05-6-00031-15».

Органи Литовської Республіки прохали накласти арешт по кримінальній справі № 05-6-00031-15 на виявлені на пункті пропуску «Гоптівка» вантажні автомобілі марки «DAF» з VIN НОМЕР_3 та VIN НОМЕР_4 і в подальшому провести їх реалізацію.

Згідно ухвали Котелевського районного суду Полтавської області від 25.11.2022 вилучені автомобілі марки «DAF» з VIN НОМЕР_6 2014 року випуску та VIN НОМЕР_7 2014 року випуску були арештовані.

31 січня 2022 року матеріали виконання запиту Литовської Сторони Головним слідчим управлінням направлено до Офісу Генерального прокурора для подальшого їх скерування до іноземної держави.

Офісом Генерального прокурора матеріали виконання запиту компетентних органів Литовської республіки повернуто ГСУ для їх доопрацювання у зв`язку з неповнотою їх виконання.

Відповідно до листа Офісу Генерального прокурора, в наданих матеріалах відсутні відомості щодо вжиття згідно із законодавством України усіх необхідних заходів, направлених на виконання пунктів 2 та 3 запитуваних іноземною державою дій стосовно реалізації вищевказаних транспортних засобів і перерахування відповідних коштів іноземній стороні. Крім того, зазначається, що арешт передбачає заборону розпорядження та користування (обов`язково) майном, однак цього в рішенні Котелевського районного суду Полтавської області від 25.11.2022 не зазначено (а.с.13-14).

При постановленні ухвали слідчий суддя встановив таке.

Положенням ч.2 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Так, 22 квітня 2020 року Управлінням по міжнародному зв`язку отримано інформацію з Національного підрозділу Інтерполу в Україні, про те, що на території України при перетині кордону через пропускний пункт «Гоптівка» в Харківській області 17.04.2020 затримано транспортні засоби: - вантажні автомобілі марки «DAF» з VIN НОМЕР_3 та VIN НОМЕР_4 . Дані транспортні засоби були тимчасово залишені на зберігання на території ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Дергачі, вул. 1 травня,10.

Органи Литовської Республіки прохають накласти арешт по кримінальній справі № 05-6-00031-15 на виявлені на пункті пропуску «Гоптівка» вантажні автомобілі марки «DAF» з VIN НОМЕР_3 та VIN НОМЕР_4 і в подальшому провести їх реалізацію (а.с.02-11).

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

При вивченні доданих до клопотання матеріалів, слідчим суддею встановлено, що 25 листопада 2022 року Котелевським районним судом Полтавської області було розглянуто та задоволено клопотання слідчого ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області щодо накладання арешту на вилучені автомобілі марки «DAF» з VIN НОМЕР_1 2014 року випуску та VIN НОМЕР_2 2014 року випуску (а.с.24-25), проте в рішенні суду слідчий суддя зазначив ідентифікаційні номери транспортних засобів (англ. Vehicle identification number VIN), або VIN-код - це унікальний серійний номер, що застосовується в автомобільній промисловості для індивідуального розпізнавання кожного механічного транспортного засобу, з однієї невірною буквою, також не зазначив в який саме спосіб необхідно накласти арешт на майно (яку заборону слід встановити), не наведено, в позбавленні якого права полягає арешт майна: заборонити право на відчуження, розпорядження та/або користування майном, що протирічить ст.170 КПК України, яка передбачає, що арешт майна може полягати у забороні його відчуження, розпорядження та/або користування ним. Ці недоліки є перепоною для належного виконання рішення суду.

Офісом Генерального прокурора матеріали виконання запиту компетентних органів Литовської республіки повернуто ГСУ для їх доопрацювання у зв`язку з неповнотою їх виконання, в тому числі із підстав, які зазначені вище.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно вимог ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч.2 ст. 171 КПК України в клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено чітко і конкретно підстави і мета відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування, як і перелік і види майна що належить арештувати.

При накладені арешту на майно з метою конфіскації та або спецконфіскації відповідно до положень ст. 170 КПК, необхідно довести наявність достатніх підстав вважати, що це майно підлягатиме конфіскації чи або спецконфіскації у випадках, передбачених Кримінальним Кодексом України.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (ч.10 ст. 170 КПК України).

Із матеріалів клопотання слідчого вбачається наявність правових підстав для накладання арешту на тимчасово вилучене майно.

Вказані обставини є достатніми підставами, передбаченими ст. 167 ч. 2 п. 1 КПК України, для арешту тимчасово вилученого майна.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що на час розгляду клопотання є достатньо підстав вважати, що майно, вказане у клопотанні, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України та ст.170 КПК України, в зв`язку з чим належить накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду майно, шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим (дізнавачем), прокурором, на яких також покладається обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

Оскільки в матеріалах клопотання міститься достатньо відомостей про факт вчинення кримінального правопорушення та наявність підстав вважати тимчасово вилучене майно доказами в кримінальному провадженні, обмеження права власності на це майно, на думку суду, є розумним і співмірним завданням кримінального провадження. При цьому слідчий суддя зазначає, що у цьому провадженні вже виносилась ухвала слідчого судді про арешт транспортних засобів, однак це не є процесуальною перешкодою для прийняття судового рішення про заборонувідчуження, користування та розпорядження вказаними транспортними засобами, оскільки в попередній ухвалі слідчим суддею ці заборони не були зазначені, що послугувало неможливістю виконати належним чином ухвалу суду від 25.11.2022 року.

Відповідно до Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним Наказом МВС України, Генеральної Прокуратури України, ДПА України, СБУ, Верховного Суду України, ДСА України від 27.08.2010 року, обов`язок по визначенню місця зберігання арештованого майна покладається на слідчого (дізнавача), в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до статті 174 Кримінального процесуального кодексу України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 98, 132, 167-173, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна - задовільнити.

Накласти арешт на автомобілі марки «DAF» з VIN НОМЕР_1 2014 року випуску та VIN НОМЕР_2 2014 року випуску, які перебувають на території ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Дергачі, вул. 1 травня,10, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження, в рамках виконання запиту компетентних органів Литовської Республіки про міжнародну допомогу у кримінальній справі № 05-6-00031-14.

Визначення місця зберігання вищевказаного майна доручити стороні обвинувачення з урахуванням вимог Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ №1104 від 19.11.2012.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим відділу поліції, на якого покладається обов`язок визначення місця зберігання майна, щодо якого застосовано арешт.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити старшому слідчому, прокурору та особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт.

У разі відсутності слідчого, прокурора під час оголошення судового рішення його копію надіслати таким особам не пізніше наступного робочого дня.

Роз`яснити положення, які закріплені в ч.1 ст.174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду а особами, які не були присутні під час її проголошення з дня отримання копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1