ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про арешт майна

25 жовтня 2023 року м. Фастів Київської області

Слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0003093 від 17.10.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,-

в с т а н о в и в :

Клопотання надійшло до суду поштою 24.10.2023 та відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.10.2023 до ВП № З Фастівського РУП надійшло повідомлення від інспектора СРПП ВП № З Фастівського РУП ОСОБА_4 про те, що 16.10.2023 року спільно з інспектором СРПП ОСОБА_5 в смт. Калинівка, по вул. Залізничній поряд з буд. 122 зупинили автомобіль марки Фольцваген моделі "Caddy" днз НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для уникнення адміністративної відповідальності ОСОБА_6 поклав працівникам поліції в службовий автомобіль марк Peugeot днз НОМЕР_2 неправомірну вигоду в сумі 1000 гривень.

Під час проведення огляду 16.10.2023 року о 19 год 28 хв. службового автомобіля марки Peugeot днз НОМЕР_2 за адресою: Київська область, Фастівський р-н., смт. Калинівка, вул. Залізнична поряд з буд. 122 між переднім пасажирським та водійським сидінням поруч з перемикачем швидкостей виявлено купюра номіналом 500 грн, дві купюри номіналом 200 грн., купюра номіналом 100 грн., та купюра номіналом 20 грн, в загальній сумі 1020 грн грошові купюри серії: 1) купюра номіналом 500 грн. серії № ВД 4707767, 2) купюра номіналом 200 грн. серії № СН 9170885, 3) купюра номіналом 200 грн. серії № УК 1909735, 4) купюра номіналом 100 грн. серії № АЕ 2410539, 5) купюра номіналом 20 грн. серії № ЮА 2414949.

Вказані грошові купюри вилучені та запаковані до спеціального пакету № Р8Р 1458263 з підписами учасників огляду.

Таким чином, з метою забезпечення подальшого повного, всебічного та об`єктивного розслідування вказаного кримінального провадження, з`ясування об`єктивної істини по справі, збереження предметів та речей, що визнані речовими доказами, процесуальний керівник вважає за необхідне накласти арешт на вищевказані речові докази вилучені 16.10.2023 під час огляду місця події.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримав.

Власник майна ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про день розгляду клопотання повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку смс-повідомлення. 25.10.2023 на електронну адресу суду надійшла заява адвоката ОСОБА_7 датована 26.10.2023 про перенесення судового розгляду клопотання. Повноваження адвоката оформлені неналежним чином, бланк ордеру не містить даних в обсязі необхідному для здійснення повноважень. Тому, з урахуванням вищезазначених обставин та беручи до уваги обмежені строки розгляду такої категорії справ, суд дійшов висновку про відсутність підстав для перенесення судового розгляду клопотання та вважає за можливе розгляд клопотання без участі власника та його представника.

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положення даної норми КПК України узгоджуються із ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Судом встановлено, що 17.10.2023 відомості за даним фактом СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003093, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Постановою слідчого від 17.10.2023 року вказану купюру номіналом 500 грн., 2-х грошових купюр номіналом 200 грн., грошової купюри номіналом 100 грн., грошову купюру номіналом 20 грн. було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0003093 від 17.10.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою зокрема: забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Прокурором матеріалами клопотання доведено, що грошові кошти є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 369 КК України, визнано речовими доказами та дійсно існує необхідність у накладенні арешту на вилучене майно, оскільки існують ризики, передбачені абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту, зазначеного в клопотанні прокурора, майна, а саме: грошових коштів у сумі 1020 гривень, виявлених та вилучених 16.10.2023 у службовому автомобілі марки Peugeot днз 1468 за адресою: Київська область, Фастівський р-н., смт. Калинівка, вул. Залізнична поряд з буд. 122.

Отже, слідчим суддею з матеріалів клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження встановлено, що вказане майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Арешт такого майна є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів, а тому суд відхиляє позицію представника власника майна.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 131, 132, 171-173, 309, 368-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0003093 від 17.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке вилучене 16.10.2023 під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а саме грошові кошти, які поклав гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , між переднім пасажирським та водійським сидінням поруч з перемикачем швидкостей, за не притягнення його до адміністративної відповідальності, а саме грошові купюри серії: 1) купюра номіналом 500 грн. серії № ВД 4707767, 2) купюра номіналом 200 грн. серії № СН 9170885, 3) купюра номіналом 200 грн. серії № УК 1909735, 4) купюра номіналом 100 грн. серії № АЕ 2410539, 5) купюра номіналом 20 грн. серії № ЮА 2414949, на загальну суму 1020 грн., які запаковані до спеціального пакету № PSP 1458263, з метою забезпечення збереження вказаних речових доказів.

Арештом визначити заборону відчуження, користування та розпоряджання арештованим майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1