СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/5738/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва клопотання слідчого СВ Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000933, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.02.2022 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Києва, українця, офіційно не працюючого, не одружного, з середньо-спеціальною освітою зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 3 ст. 301, ч.ч.1, 4 ст. 301-1, ч.ч. 4, 6 ст. 152 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

27.09.2023 року до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджено прокурором Святошинської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 про продовження підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000933, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.02.2022 року.

Клопотання обґрунтовано тим, що СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000933 від 16.02.2022 року, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 301, ч. 1, 4 ст. 301-1, ч. 4,6 ст. 152 КК України.

У вчиненні даних кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Києва, громадянин України, офіційно не працюючий, з середньою освітою, зареєстрований та проживаючий за адресою АДРЕСА_1 .

09.05.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 3 ст. 301, ч. 4,6 ст. 152 КК України.

12.09.2023 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 3 ст. 301, ч. 1,4 ст. 301-1, ч. 4,6 ст. 152 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України сторона обвинувачення вважає, що на сьогоднішній день наявні ризики, передбачені у п. п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме про те, що підозрюваний ОСОБА_5 у випадку застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, може вчинити спроби: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків; виїхати до окупованих територій України; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обґрунтовано вважати про наявність вказаних ризиків дають наступні обставини: ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відноситься до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, і за які, згідно санкції, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років або довічне. Тобто тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, у разі доведення його вини, вже обґрунтовує ризик того, що з метою уникнення покарання він може вчинити спробу переховування.

На сьогоднішній день відсутні будь-які медичні застереження щодо унеможливлення перебування підозрюваного в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Підозрюваний ОСОБА_5 у вчиненому кримінальному правопорушенні не розкаявся, і хоча це його право і його позиція захисту, однак ця обставина, також є і характеристикою особистості, а тому, не можна її оминути увагою, так як ця обставина свідчить, що свої дії ОСОБА_5 не піддав критичній оцінці, відповідних висновків для себе не зробив і не усвідомив тяжкість скоєного, що ще раз обґрунтовує ризик переховування з метою уникнення покарання в будь-який спосіб.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не може бути застосовано до обвинуваченої у зв`язку з тим, що остання не працює та вчинила особливо тяжкий злочин, у зв`язку з чим, такий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

Запобіжний захід у виді особистої поруки, також, неможливо застосувати до підозрюваного у зв`язку з тим, що будь-якого письмового зобов`язання від осіб, яких суд вважатиме такими, що заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків - до суду не надходило, тобто в оточенні підозрюваної вказані особи, які могли би бути поручителями, відсутні.

Також, до підозрюваного ОСОБА_5 не може бути застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту у зв`язку з тим, що він може чинити тиск на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, а також переховуватись від органів досудового розслідування та в подальшому суду.

Таким чином, враховуючи дані про особу підозрюваної особи, її моральні цінності, стан здоров`я (відсутні медичні застереження), характер протиправних дій та мотиви злочину, в якому він підозрюється, сторона обвинувачення вважає, що ризики, зазначені вище, передбачені ст. 177 КПК України, актуальні і, перебуваючи на свободі ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування, прокурора та суду, незаконно впливати на свідків, вчиняти інше кримінальні правопорушення, в тому числі, аналогічного характеру.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала з підстав, викладених у ньому, просила долучити постанову про визначення групи прокурорів та групи слідчих, повідомлення про змінураніше повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру, ухвалу від 04.08.2023 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді триманняпід вартою ОСОБА_5 .

Захисник заперечував проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на його необгрунотованість, просив застосувати до ОСОБА_5 домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника, вважає, що справа сфабрикована.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000933 від 16.02.2022 року, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 301, ч. 1, 4 ст. 301-1, ч. 4,6 ст. 152 КК України.

09.05.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 3 ст. 301, ч. 4,6 ст. 152 КК України.

09.05.2023 року застосовано відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення застави.

01.07.2023 року постановою Святошинської окружної прокуратури продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців.

04.07.2023 року ухвалою Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09.08.2023 року, без визначення застави.

04.08.2023 Святошинським районним судом м. Києва, строк досудового розслідування продовжено до 6-ти місяців.

04.08.2023 строк тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено на 60 діб до 02.10.2023 включно.

12.09.2023 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 3 ст. 301, ч. 1,4 ст. 301-1, ч. 4,6 ст. 152 КК України.

22.09.2023 матеріали кримінального провадження відкрито сторонам кримінального провадження для ознайомлення на підставі ст. 290 КПК України.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідальність за дотримання розумних строків тримання підозрюваного під вартою покладається в першу чергу на національні судові органи (рішення у справі "Геращенко проти України" п. 100).

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження підозрюваному ОСОБА_8 строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам підозрюваного переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати встановленню істини у справ іншим чином.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Обраний відносно ОСОБА_5 запобіжний захід, з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення та наявної обґрунтованої підозри, на даний час не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання у судовому засіданні слідчим суддею вислухано доводи прокурора відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про обрання підозрюваному ОСОБА_5 міри запобіжного заходу тримання під вартою. При цьому для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні процесуальних та слідчих (розшукових) дій, обґрунтованість та необхідність яких перевірена та підтверджена в судовому засіданні матеріалами клопотання.

Слідчий суддя враховує як покарання, яке може бути призначене у разі визнання підозрюваного ОСОБА_5 винним у вчинені інкримінованого йому злочину, тяжкість злочину, так і дані про особу підозрюваного. Зазначене свідчить про високу ймовірність існування ризиків того, що він може переховуватись від суду, побоюючись настання кримінальної відповідальності у випадку доведеності його винуватості.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не узявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" № 33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Лабіта проти Італії", тримання під вартою є виправданим у певному випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що, попри презумпцію невинуватості, переважає над повагою до особистої свободи; національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави стверджувати про наявність публічного інтересу, який превалює над загальною нормою про повагу до свободи людини.

До того ж, органом досудового розслідування, в обґрунтування клопотання наведені обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказані доводи є обґрунтованими і вони, у сукупності з існуючими ризиками, виправдовують подальше тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 .

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що для забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігання, встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим п. п. 1, 2, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є неможливим застосування до нього таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання, порука чи домашній арешт.

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, - враховуються особа підозрюваного, стан його здоров`я, вік, особливості його життєдіяльності, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування, обставини кримінального правопорушення (спосіб, місце, час вчинення, тяжкість наслідків, тощо). Крім того, як на думку слідчого судді, відсутні як обставини, так і підстави вважати, що підозрюваний не може утримуватися в арештному домі/іншому місці утримання осіб під вартою.

Що стосується доводів сторони захисту, то на думку слідчого судді, вони не дають підстав для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту.

Враховуючи наведені обставини, доводи сторони обвинувачення та сторони захисту, слідчий суддя приходить до висновку, що строк тримання під вартою ОСОБА_5 може бути продовжено в межах строку досудового розслідування, а саме до 09.11.2023 року включно, оскільки саме такий строк є достатнім для проведення ряду слідчих та процесуальних дій, направлених на встановлення істини у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 177, 178, 182, 183, 193, 196-199, 309, 372 КПК України слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави в межах строку досудового розслідування, тобто до 09 листопада 2023 року включно, та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 28.09.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1