КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/6445/2023 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку «EasyCon» та з використанням відеоконференцзв`язку з Державною установою «Київський слідчий ізолятор» в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 28 вересня 2023 року, -

за участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 28.09.2023 року задоволено клопотання слідчого слідчого відділу Деснянського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 30.10.2023 року включно, без визначення розміру застави щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Петровське Вишгородського району Київської області, громадянина України, вдівець, фізична особа-підприємець, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 подала в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 28.09.2023 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, чи визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Мотивуючи апеляційні вимоги захисник зазначає, що оголошена ОСОБА_7 підозра є необґрунтованою, оскільки в змісті тесту підозри слідчий посилається на невстановлені та неперевірені в ході розслідування докази. Захист наполягає, що матеріали кримінального провадження № 0001636 від 23.05.2023 року не містять доказів, які підтверджують причетність ОСОБА_7 до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Апелянт наголошує, що на даний час обсяг доказів та їх якість, які свідчать про вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення не змінилася, а відтак продовження стосовно підозрюваного найтяжчого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, свідчить про спробу у такий спосіб схилити останнього до зізнання у вчиненні злочину.

Захисник вказує, що стороною обвинувачення не було доведено наявність жодних ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, на думку апелянта вони ґрунтуються лише на припущеннях.

Також, сторона захисту звертає увагу суду, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, кожного разу з`являвся за викликом слідчого, відповідав на телефонні дзвінки та постійно був на зв`язку, однак у клопотанні слідчого взагалі не надано доказів неможливості обрання стосовно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, захисник зауважує, що підозрюваний ОСОБА_7 має низку хронічних захворювань та потребує постійного прийому препаратів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, перебувають матеріали кримінального провадження № 0001636 від 23.05.2023 року, зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Органом досудового розслідування зазначено, що ОСОБА_7 20.05.2023 року, приблизно о 16 год. 30 хв., перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, вступив у словесний конфлікт з дружиною ОСОБА_10 , в ході якої у ОСОБА_11 виник протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .

Так, ОСОБА_7 у вказаний час та місці, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, підійшов до ОСОБА_10 та наніс їй не менше 5 (п`яти) ударів правою рукою, зведеною в кулак, в ділянку голови потерпілої, яка з метою захисту від вказаних ударів прикрила голову обома руками.

Зазначеними протиправними діями ОСОБА_7 , спричинив потерпілій наступні тілесні ушкодження: травму голови (множинні садна на обличчі, множинні крововиливи в м`яких тканинах волосяної частини голови та обличчя, крововиливи під м`якою оболонкою великих півкуль головного мозку з розривом судини в області правої тім`яної частки мозку, крововилив під тверду оболонку правої півкулі головного мозку), а також множинні синці із області верхніх кінцівок.

Смерть ОСОБА_10 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 від травми голови, проявом якої став внутрішньочерепний крововилив під оболонки головного мозку, з розвитком деструктивного набряку-набухання головного мозку. Зазначене тілесне ушкодження має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, знаходиться у зв`язку з настанням смерті ОСОБА_12 , виникло в результаті 5 ударів тупими предметами.

Виявлені на верхніх кінцівках синці мають ознаки легких тілесних ушкоджень, є наслідками 6 ударів тупими предметами, у причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_10 не знаходяться, давність їх виникнення співпадає із часом спричинення травми голови. Зазначені ушкодження могли виникнути при спробах захисту області голови руками.

Таким чином, 31.07.2023 року ОСОБА_13 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

03.08.2023 року ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави, строком до 01.10.2023 включно.

Постановою керівника Деснянської окружної прокуратури міста Києва від 27.08.2023 року строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 31.10.2023 року.

27.09.2023 року слідчий слідчого відділу Деснянського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_9 за погодженням із погоджене прокурором Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 звернувся з клопотанням до Деснянського районного суду міста Києва про продовження строку тримання під вартою, щодо ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

28.09.2023 року слідчим суддею Деснянського районного суду м. Києва задоволено клопотання слідчого та продовжено ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 30.10.2023 року включно, без визначення розміру застави.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

За змістом ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, вважає доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 необґрунтованими, невмотивованими та такими, що не відповідають матеріалам кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства, при прийнятті рішення про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя, всупереч доводам захисника, дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 України, що підтверджується фактичним даними, наданими суду та наведеними у рішенні слідчого судді.

Зважаючи на практику Європейського Суду з прав людини, зокрема на п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення.

Фактів та інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри, що підтверджується на даному етапі досудового розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в матеріалах клопотання.

Крім цього, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, та конкретні обставини кримінального провадження.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що заявлені ризики з часу застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та існують на теперішній час. Органом досудового розслідування в достатній мірі доведено продовження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто про існування обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, при цьому достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах клопотання відсутні.

На підтвердження своїх висновків про наявність вказаних ризиків слідчий суддя навів змістовні доводи, з якими погоджується суд апеляційної інстанції.

Отже, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_7 даних про його особу в сукупності, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому слідчий суддя обґрунтовано продовжив ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 30.10.2023 року.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню застави стільки ж уваги, скільки вирішенню питання про необхідність тримання особи під вартою.

Слід зазначити, що дане кримінальне провадження стосується тяжкого злочину, вчиненого із застосуванням насильства, що спричинив загибель людини, тому колегія суддів, керуючись положеннями п. п. 1, 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, погоджується із висновками слідчого судді та не вбачає правових підстав для визначення розміру застави.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм кримінального процесуального закону з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість інші доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали слідчого судді - без змін.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 28 вересня 2023 року, якою задоволено клопотання слідчого слідчого відділу Деснянського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 30.10.2023 року включно, без визначення розміру застави щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4