Справа № 495/3108/23
Номер провадження 1-кп/495/418/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 ,

судді ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора Білгород-Дністровської ОСОБА_5 ,

окружної прокуратури

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровський заяву Комунального підприємства «Автотранссервіс» про роз`яснення ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.01.2023 року по справі № 495/665/23, суд

ВСТАНОВИВ:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із заявою звернувся начальник КП «Автотранссервіс» про роз`яснення ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.01.2023 року по справі № 495/665/23. Зазначає, що вказаною ухвалою накладено арешт у виді заборони відчуження та розпорядження на автомобіль марки RENAULT PREMIUM за № шасі НОМЕР_1 (спеціальний вантажний сміттєвоз) державний номерний знак НОМЕР_2 який знаходиться у володінні КП «Автотранссервіс».

Відповідно до наданої ним, начальником КП «Автотранссервіс», зберігаючої розписки, він зобов`язується зберігати, не розтрачати, не приховувати, не підміняти, не пошкоджувати, не знищувати, не продавати описане майно, а саме RENAULT PREMIUM державний номер НОМЕР_2 .

Просить надати роз`яснення ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.01.2023 року по справі № 495/665/23, а саме: роз`яснити чи має право КП «Автотранссервіс» користуватися та експлуатувати автомобіль марки RENAULT PREMIUM за № шасі НОМЕР_1 (спеціальний вантажний сміттєвоз) державний номерний знак НОМЕР_2 який знаходиться у володінні КП «Автотранссервіс».

Розглянувши заяву начальника КП «Автотранссервіс» про роз`яснення ухвали суду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до наступного висновку.

За змістом 369 КПК судове рішення, в якому суд вирішує обвинувачення по суті, викладається у формі вироку, судове рішення, в якому суд вирішує інші питання, викладається у формі ухвали, а рішення суду касаційної інстанції у випадках, передбачених КПК, викладається у формі постанови.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 110 КПК судове рішення приймається у формі ухвали, постанови або вироку, які мають відповідати вимогам, передбаченим статтями 369, 371-374 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Таким чином, об`єктом письмового роз`яснення у КПК визнано всю систему судових рішень, визначену статтею 369 КПК, до якої відносяться, в тому числі, рішення слідчих суддів.

Якщо судове рішення, яке є результатом судового провадження та яким вирішено питання, що становило предмет його розгляду, за виключенням рішення слідчого судді апеляційного суду ухваленого в порядку, передбаченому главою 21 КПК, є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст (ч. 1 ст. 380 КПК України, постанова Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18.11.2019 у справі № 367/3068/17).

Роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні його незрозумілості і викладенні рішення суду у більш зрозумілій формі. Рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Суть роз`яснення судового рішення полягає не в роз`ясненні мотивів, які покладені в основу рішення, а в роз`ясненні рішення з метою наступного його виконання (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 08.08.2019 у справі №202/4467/14-к).

Правовий механізм роз`яснення судового рішення впроваджений з метою виправлення недоліків судового акту та полягає в усуненні його незрозумілості, викладенні судового рішення у більш зрозумілій формі. В свою чергу суд не роз`яснює мотиви прийняття судового рішення та не змінює його зміст, а, виходячи із суб`єктів звернення із заявою, що визначені ч. 1 ст. 380 КПК України, роз`ясненим може бути рішення, яке підлягає виконанню.

Отже, предметом роз`яснення в даному конкретному випадку є питання чи можливо КП «Автотранссервіс» користуватися автомобілем марки RENAULT PREMIUM за № шасі НОМЕР_1 (спеціальний вантажний сміттєвоз) державний номерний знак НОМЕР_2 який знаходиться у володінні КП «Автотранссервіс».

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованого Законом України від 17 липня 1997року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Питання права власності на майно більш детально регулюється нормами цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Отже, зміст права власності складає три правомочності: володіння, користування та розпорядження річчю (майном) його власником.

Право володіння це право фактичного, фізичного та господарського впливу на річ (майно).

Право користування можливість власника або інших осіб вилучати з речі її корисні властивості, що приносяться річчю для задоволення своїх потреб.

Право розпорядження це можливість власника визначати юридичну і фактичну долю майна. Право розпорядження може здійснюватися власником у різні способи: шляхом відчуження (продаж, дарування, рента тощо), шляхом передачі іншим особам у володіння та (або) користування (оренда, застава, позичка тощо), шляхом знищення або шляхом фізичної відмови від майна та ін.

Підстави та порядок встановлення тимчасового обмеження прав особи щодо реалізації нею усієї сукупності або ж окремих складових частин права власності під час досудового розслідування визначені кримінальним процесуальним законодавством.

Так, за положеннями ст. 2 КПК України, до завдань кримінального провадження, з-поміж іншого, віднесена охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення того, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.

Відповідно до ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кримінальне процесуальне законодавство України повинно застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

За приписами ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Так, судом встановлено, що ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.01.2023 року по справі № 495/665/23 слідчим суддею був накладений арешт у виді заборони відчуження та розпорядження на автомобіль марки RENAULT PREMIUM за № шасі НОМЕР_1 (спеціальний вантажний сміттєвоз) державний номерний знак НОМЕР_2 який знаходиться у володінні КП «Автотранссервіс».

Тобто обмеження права власності стосувалося права вільного розпорядження майном, тобто відчуження, продажу, дарування тощо, але не права користування вказаним автомобілем.

За вказаних вище обставин суд вважає, що заяву начальника КП «Автотранссервіс» про роз`яснення судового рішення необхідно задовольнити, роз`яснивши, що КП «Автотранссервіс» має право користуватися автомобілем марки RENAULT PREMIUM за № шасі НОМЕР_1 (спеціальний вантажний сміттєвоз) державний номерний знак НОМЕР_2 який знаходиться у володінні КП «Автотранссервіс», проте немає права, до скасування арешту, відчужувати вказане майно, а також вчиняти будь-які з заборонених дій, що вказані у зберігаючій розписці.

Керуючись ст. 9, 170, 369, 380, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Роз`яснити ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.01.2023 року по справі № 495/665/23, зазначивши, що КП «Автотранссервіс» має право користуватися автомобілем марки RENAULT PREMIUM за № шасі НОМЕР_1 (спеціальний вантажний сміттєвоз) державний номерний знак НОМЕР_2 який знаходиться у володінні КП «Автотранссервіс», проте немає права, до скасування арешту, відчужувати вказане майно, а також вчиняти будь-які з заборонених дій, що вказані у зберігаючій розписці (тобто не розтрачати, не приховувати, не підміняти, не пошкоджувати, не знищувати, не продавати описане майно).

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3