17.11.2023
Справа № 646/1945/23
№ провадження 1-кп/646/325/2023
ВИРОК

іменем України

17.11.2023 року Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

психолога ОСОБА_6

педагога ОСОБА_7

та обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові кримінальне провадження за № 0000311 від 15.03.2023 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Васищеве Харківського району Харківської області, громадянина України, неодруженого, освіта базова загальна середня, учня 2-го курсу групи ПК9-43 Харківського професійно-технічного училища, несудимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

встановив:

15.03.2023 року о 16 год. 12 хв. неповнолітній ОСОБА_8 , у період дії воєнного стану, який введено Указом Президента України від 24.02.2022 року за № 64/2022, перебуваючи в районі домоволодіння АДРЕСА_3 , побачив раніше незнайомого малолітнього ОСОБА_9 , який тримав в правій руці мобільний телефон ТМ «Redmi 9» 4/64 Gb, синього кольору. ОСОБА_8 , реалізуючи свій раптово виниклий умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, з корисливого мотиву, підійшов спереду до ОСОБА_9 та діючи відкрито, шляхом ривку, вихватив з руки останнього вказаний мобільний телефон, вартістю 3360 грн. 83 коп. Після чого, ОСОБА_8 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, відкрито заволодівши майном ОСОБА_9 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на суму 3360 грн. 83 коп., розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Суд кваліфікує дії неповнолітнього ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_8 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся. Фактичні обставини справи не оспорював, підтвердивши факти і обставини його вчинення, так як це зазначено вище. Зокрема вказав, що після 16 год. 00 хв. 15.03.2023 року він проходив біля будинку № 46 по вул. Грозненській у м. Харкові, де побачив раніше йому незнайомого хлопця, малолітнього віку. Як він довідався згодом, це був ОСОБА_9 . Він побачив у ОСОБА_9 мобільний телефон, який той тримав у руці. Оскільки на той час у нього не було ніякого телефону, він вирішив забрати його собі, для чого підійшов спереду до ОСОБА_9 та ривком вихватив у нього мобільний телефон. Забравши мобільний телефон, він побіг у напрямку кущів, при цьому чув, як ОСОБА_9 кричав йому, щоб він повернув телефон. Він розумів, що викрадення телефону відбувається відкрито, при цьому ОСОБА_9 заперечував проти цих дій. Згодом телефон ТМ «Redmi 9» синього кольору, який він забрав у ОСОБА_9 , у нього вилучили та повернули власнику. Він розумів, що вчиняє вказане під час дії в країні воєнного стану, вартість телефона у розмірі 3360 грн. 83 коп. не оспорює.

Пояснення ОСОБА_8 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_8 , встановлені судом обставини повністю підтверджуються зібраними в кримінальному провадженні та дослідженими в судовому засіданні наступними доказами, які суд вважає належними та допустимими, а саме:

Даними протоколу огляду від 15.03.2023 року та відеозапису до нього, під час проведення якого була оглянута відкрита ділянка місцевості, біля будинку № 46 по вул. Грозненській у м. Харкові. Був виявлений та вилучений мобільний телефон ТМ «Redmi 9» (а.с. 88 - 91).

Під час судового розгляду обвинувачений не оспорював відомості, викладені у зазначеному протоколі, вказав, що саме цей телефон він забрав у ОСОБА_9 .

Суд звертає увагу, що вказаний огляд був проведений слідчим за участю, окрім інших, законного представника ОСОБА_5 , у відповідності до вимог ч. 1 ст. 227 КПК України.

Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 16.03.2023 року та відеозапису до нього, під час проведення якого ОСОБА_9 , в присутності законних представників ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та педагога ОСОБА_7 , впізнав ОСОБА_8 як особу, яка 15.03.2023 року забрала у нього мобільний телефон (а.с. 92 - 95).

Під час судового розгляду обвинувачений підтвердив відомості, викладені у вказаному протоколі.

Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 29.03.2023 року та фототаблиці до нього, під час проведення якого ОСОБА_8 розказав та показав про обставини відкритого викрадення ним 15.03.2023 року мобільного телефону у ОСОБА_9 (а.с. 96 - 104).

Під час судового розгляду обвинувачений підтвердив відомості, зазначені ним під час проведення вказаного слідчого експерименту.

Суд звертає увагу, що вказана слідча дія проводилась за участю, окрім інших, законного представника, захисника, психолога та педагога.

Даними судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-23/5641-ТВ від 11.04.2023 року, згідно висновку якої ринкова вартість смартфона ТМ «Redmi 9 AL Quard» 4/64 Gb, станом на 15.03.2023 року, складає 3360 грн. 83 коп. (а.с. 106 - 112).

Обвинувачений під час судового розгляду вказані висновки не оспорював.

Даними речового доказу мобільним телефоном ТМ «Redmi 9 AL Quard» 4/64 Gb, долученого до матеріалів провадження, переданого на відповідальне зберігання ОСОБА_10 (а.с. 117 118, 122).

Отже, оцінюючи всі зібрані по справі докази в сукупності за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку, що всі вище перелічені та досліджені в судовому засіданні докази не викликають у суду сумніву, оцінені судом як належні та допустимі докази, що містять інформацію про предмет доказування у даному кримінальному провадженні.

Порушень вимог КПК України, які б могли спростувати висновки суду під час розгляду справи, судом встановлено також не було.

Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів, суд як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що було вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_8 , кримінальне правопорушення було вчинено обвинуваченим, в діяннях обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а тому вина ОСОБА_8 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_8 встановлено, що він неодружений, має базову загальну середню освіту, несудимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, навчається на 2-му курсі групи ПК9-43 Харківського професійно-технічного училища, за місцем проживання характеризується позитивно.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка його мати ОСОБА_5 зазначила, що її син ОСОБА_8 виховується в сім`ї без батька, однак вона забезпечує сина всім необхідним. Він є спокійною, доброю дитиною, слухається її, агресії ніколи не проявляв. Після події 15.03.2023 року у нього змінилося коло спілкування, став більш дорослим.

Згідно досудової доповіді про неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 , складеної начальником сектору ювенальної пробації м. Харкова Основ`янсього РВФ ДУ «Центр пробації» в Харківській області 11.10.2023 року, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, оцінюється як низький, призначити покарання відносно неповнолітнього обвинуваченого можливо без обмеження або позбавлення волі. Загальний рівень розвитку - низький (а.с. 80- 87).

Заступник директора регіонального центру професійної освіти Харківської області за вих. № 01-21/131 від 28.03.2023 року повідомив, що ОСОБА_8 конференції у ZOOM з виробничого навчання відвідує не завжди, завдання виконує неохоче. На телефонні дзвінки класного керівника відповідає чемно, мовленнєві здібності розвинуті (а.с. 134).

Начальник служби у справах дітей по Основ`янському району Харківської міської ради у листі № 07-22/319/23 від 30.03.2023 року та директор ХМЦСС «Довіра» у листі № 228 від 27.03.2023 року повідомили, що неповнолітній ОСОБА_8 на обліку ССД по Основ`янському району не перебуває. Родина складається з трьох осіб: мати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює розливником білизни в українсько-болгарському ТОВ «Пирана»; син ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у Харківському вищому професійному училищі; син ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , навчається у загальноосвітній школі. Сім`я проживає у двокімнатному приватному будинку. У хлопців є окремі ліжка, місце для проведення занять та засоби для онлайн навчання у наявності (а.с. 131 - 133).

Як зазначено у висновку судово-психіатричної експертизи № 223 від 26.04.2023 року, ОСОБА_8 на теперішній час хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки не виявляє. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_8 перебував поза хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

ОСОБА_8 на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с. 125 - 127).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд, відповідно до ст. 67 КК України, визнає вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується ст. 65 КК України та практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Крім того, згідно з ч. 6 ст. 368 КПК України обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Верховний Суд у постанові від 01.02.2018 року (справа № 634/609/15-к, провадження № 51-658 км17) зазначив, що підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (ст. ст. 66, 67 КК України), визначенні «інших обставин справи», тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо призначення покарання, принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості кримінального правопорушення, приймаючи до уваги наявність пом`якшуючих та обтяжуючої покарання обставин, а також відомості про особу обвинуваченого, критичну оцінку ним своєї протиправної поведінки, враховуючи умови його життя, рівень розвитку, ту обставину, що перебування в ізоляції від суспільства не буде сприяти меті покарання - виправлення, суд приходить до висновку, що виправлення, перевиховання ОСОБА_8 та попередження нових кримінальних правопорушень можливе без реального відбування покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, при застосуванні ст. ст. 75, 104 КК України - звільнення від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього додаткових обов`язків, передбачених ст. 76 КК України при звільненні від відбування покарання з випробуванням.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року).

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Суд, відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, враховуючи, що обвинувачений є неповнолітнім, стягує з законного представника ОСОБА_5 на користь держави вартість витрати на залучення експерта у розмірі 1132 грн. 68 коп., за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-23/5641-ТВ від 11.04.2023 року (а.с. 113).

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд, одночасно із ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації.

Як встановлено під час судового розгляду, ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20.03.2023 року накладено арешт на мобільний телефон ТМ «Redmi» AiQuadcamera 13 mp в корпусі синього кольору IMEI1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 (а.с. 119 - 121).

Враховуючи, що вказане майно не підлягає спеціальній конфіскації, судом не призначається покарання у виді конфіскації майна - вказаний арешт підлягає скасуванню.

Ухвала слідчого судді від 16.03.2023 року про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_8 припинила свою дію після закінчення строку її дії.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 370 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

У відповідності до ст. ст. 75, 104 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування призначеного за даним вироком покарання з іспитовим строком два роки.

У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ мобільний телефон ТМ «Redmi» AiQuadcamera 13 mp в корпусі синього кольору IMEI1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_10 вважати повернутим законному володільцю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 1132 (одна тисяча сто тридцять дві) грн. 68 коп. за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-23/5641-ТВ від 11.04.2023 року.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Червонозаводськогоо районного суду м. Харкова від 20.03.2023 року на мобільний телефон ТМ «Redmi» AiQuadcamera 13 mp в корпусі синього кольору IMEI1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 - скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а ОСОБА_8 в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя