Справа №:1-72/2011
Провадження №: 1/755/4/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва (далі Суд) колегіального судом у складі трьох суддів: ОСОБА_1 (головуючий суддя), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_4 та сторін провадження: прокурора ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , підсудних ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розглянувши в залі суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні клопотання підсудних ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про їх звільнення від кримінальної відповідальностіу кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу (далі КК) України та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, установив:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Згідно даних обвинувального висновку, складеного заступником прокурора Київської області ОСОБА_10 20 липня 2010 року, слідує, що розпорядженням голови Київської обласної ради №48 від 31 січня 2008 року ОСОБА_8 був призначений на посаду директора Комунального підприємства Київської обласної ради «Броварське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» (далі - КП КОР «Броварське МБТІ»).

Відповідно до положень контракту №47 від 01 травня 2008 року, укладеного між Київською обласною радою та керівником КП КОР «Броварське МБТІ» ОСОБА_11 , як керівник зобов`язується безпосередньо і через адміністрацію Підприємства здійснювати поточне управління підприємством, забезпечувати його високоприбуткову діяльність, ефективне використання і збереження закріпленого за Підприємством майна; керівник діє на засадах єдиноначальності; керівник організовує виробничо-господарську діяльність Підприємства, соціально-побутову та іншу діяльність, забезпечує виконання завдань, передбачених законодавством, статутом підприємства та контрактом.

Керівник має право: діяти від імені Підприємства; укладати від імені Підприємства господарські та інші угоди; видавати від імені Підприємства доручення; відкривати від імені Підприємства рахунки у банках; користуватися правом розпорядження коштів Підприємства; заохочувати та накладати на працівників стягнення відповідно до законодавства; в межах своєї компетенції видавати накази та інші акти, давати вказівки, обов`язкові для всіх підрозділів та працівників Підприємства; вирішувати інші питання, віднесені до його компетенції.

Аналогічні повноваження директора КП КОР «Броварське МБТІ» передбачено в п. 6.6.2 Статуту підприємства (в новій редакції), затвердженого рішенням Київської обласної ради №097-09-? від 02 лютого 2007 року та зареєстрованого Броварською районною державною адміністрацією 13 березня 2007 року.

Таким чином, ОСОБА_8 , будучи директором КП КОР «Броварське МБТІ», обіймав посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, тобто відповідно до прим. 1 до ст. 364 КК України був службовою особою.

У червні 2008 року директор Приватного підприємства „Ірбіс Плюс" (далі - ПП «Ірбіс Плюс») ОСОБА_12 , маючи намір придбати земельну ділянку на території с. Семиполки Броварського району Київської області для організації господарської діяльності по виробництву будівельних матеріалів, звернувся до Семиполківської сільського голови ОСОБА_13 з проханням підшукати та виділити відповідну земельну ділянку, яка б задовольнила його потреби. ОСОБА_13 повідомив, що на цей час вільної земельної ділянки немає, але через деякий час дав ОСОБА_12 номер мобільного телефону директора КП КОР «Броварське МБТІ» ОСОБА_8 , відрекомендувавши останнього як чоловіка, котрий допоможе йому вирішити цю проблему.

ОСОБА_12 зателефонував ОСОБА_8 по номеру, який йому надав ОСОБА_13 , і вони домовились про зустріч. В ході зустрічі, яка відбулася 10 червня 2008 року, ОСОБА_8 показав ОСОБА_12 об`єкт нерухомості - літній табір ферми великої рогатої худоби (далі - літній табір МТФ ВРХ), який належав Колективному сільськогосподарському підприємству «Семиполківський» і знаходився по вул. Єсеніна в с. Семиполки Броварського р-ну Київської обл. Вказаний літній табір складався з трьох споруд: підсобного приміщення літнього табору МТФ ВРХ (с. Семиполки, вул. Єсеніна, 50), молокопункту ( с. Семиполки, вул. Єсеніна, 51) та доїльного майдачника ( АДРЕСА_1 ). Перелічені споруди були розташовані на земельній ділянці, загальною площею близько 6 га, про що ОСОБА_8 і повідомив ОСОБА_12 ..

При цьому він також пояснив останньому, що вказаний вище об`єкт нерухомості належить ліквідаційній комісії КСП «Семиполківський», і що у разі придбання ним даних споруд в подальшому можливо вирішити питання щодо оформлення права власності на саму земельну ділянку, на якій вони розташовані. За словами ОСОБА_8 , придбання об`єктів літнього табору МТФ ВРХ ОСОБА_12 буде коштувати 1000000 (один мільйон) гривень, або еквівалент цієї суми в доларах США, а саме 210000 (двісті десять тисяч) доларів. При цьому ОСОБА_8 висунув ОСОБА_12 обов`язкову вимогу частину цієї суми офіційно перерахувати на рахунок власника майна - КСП «Семиполківський» в якості оплати за придбаний об`єкт нерухомості, а частину надати особисто йому.

Як ОСОБА_12 пояснив ОСОБА_8 , офіційна вартість об`єкта нерухомості «літній табір МТФ ВРХ» буде визначена на засіданні ліквідаційної комісії КСП «Семиполківський». Таким чином, особисто ОСОБА_8 ОСОБА_12 для придбання вказаного вище об`єкта нерухомості повинен буде надати грошові кошти в сумі, що дорівнює різниці між сумою в 1000000 грн. та офіційною вартістю об`єкта, яка буде визначена ліквідаційною комісією КСП. За словами ОСОБА_8 , офіційна вартість об`єкта буде становити близько 100000 (сто тисяч) гривень.

В подальшому ОСОБА_8 познайомив ОСОБА_12 з головою ліквідаційної комісії КСП «Семиполківський» ОСОБА_14 .. В результаті обговорення всіх умов купівлі-продажу розташованих на земельній ділянці об`єктів нерухомості, а саме підсобного приміщення літнього табору МТФ ВРХ, розташованого в с. Семиполки по вул. Єсеніна, 50, молокопункту, розташованого в с. Семиполки по вул. Єсеніна, 51, та доїльного майданчика, розташованого в с. Семиполки по вул. Єсеніна, 52, ОСОБА_12 подав на ім`я голови ліквідаційної комісії КСП «Семиполківський» заяву від імені ПП «Ірбіс Плюс» про придбання зазначених об`єктів нерухомості.

24 липня 2008 року заява ПП «Ірбіс Плюс» була розглянута на засіданні ліквідаційної комісії КСП «Семиполківський», якою прийнято рішення: затвердити покупцем майнового комплексу літнього табору ферми ВРХ ПП «Ірбіс Плюс» в особі директора ОСОБА_12 ; реалізувати ПП «Ірбіс Плюс» майно майнового комплексу літнього табору ВРХ, а саме підсобне приміщення, молокопункт та доїльний майданчик, розташовані в с. Семиполки по вул. Ссеніна, 50, 51 і АДРЕСА_1 відповідно; встановити вартість відчужуваного майна у розмірі 450000 (чотириста п`ятдесят тисяч) гривень, в тому числі ПДВ; та доручити голові ліквідаційної комісії КСП «Семиполківський» укласти договір купівлі-продажу цього майна.

Про прийняте ліквідаційною комісією КСП «Семиполківський» рішення ОСОБА_12 повідомив директору КП КОР «Броварське МБТІ» ОСОБА_8 .. Відповідно до п. 2.2 Статуту КП КОР «Броварське МБТІ» (в новій редакції), затвердженого рішенням Київської обласної ради №097-09-? від 02 лютого 2007 року та зареєстрованого Броварською районною державною адміністрацією 13 березня 2007 року, до завдань та основних напрямків діяльності підприємства відноситься: технічна інвентаризація, облік та реєстрація об`єктів нерухомого майна всіх форм власності та прав землекористування; технічна інвентаризація та реєстрація об`єктів нежитлового фонду підприємств, організацій, установ та фізичних осіб; реєстрація переходу права власності на раніше зареєстровану нерухомість, державна реєстрація прав власності на об`єкти нерухомості, тощо.

Згідно з п. 61 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №20/05 від 03 березня 2005 року, при нотаріальному посвідченні договорів про відчуження житлового будинку, а також іншого нерухомого майна, що підлягає реєстрації, нотаріус вимагає подання документів, які підтверджують право власності (довірчої власності) на вказане майно, та, у передбачених законодавством випадках, документів, що підтверджують державну реєстрацію прав на це майно. В п. 63 цієї ж Інструкції передбачено, що крім правовстановлювального документа на житловий будинок, садибу та інше нерухоме майно (за винятком земельної ділянки), якщо воно підлягає реєстрації, нотаріус вимагає документи, передбачені наказом Міністерства юстиції України "Про надання витягів з Реєстру прав власності на нерухоме майно та оформлення свідоцтв власності на нерухоме майно на спеціальних бланках" №84/5 від 20 вересня 2002 року.

Як зазначено в п. 2 зазначеного вище наказу Міністерства юстиції України №85/4 від 20 вересня 2002 року, бюро технічної інвентаризації, які підключені до електронного Реєстру прав, здійснюють видачу витягів про реєстрацію прав власності на нерухоме майно і витягів з Реєстру прав на спеціальних бланках встановлено зразка.

За таких обставин для укладення та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу об`єкту нерухомого майна «літній табір МТФ ВРХ» між КСП «Семиполківський» та ПП «Ірбіс Плюс» було необхідно зібрати ряд документів, в тому числі витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно, який видається КП КОР «Броварське МБТІ».

Відповідно до п. 5.8 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07 лютого 2002 року, витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно, серед іншого, містить підпис начальника БТІ або уповноваженої ним особи та скріплюється печаткою БТІ.

04 серпня 2008 року голова ліквідаційної комісії КСП «Семиполківський» ОСОБА_14 звернувся до КП КОР «Броварське МБТІ» з заявкою про видачу витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно на об`єкт нерухомості «літній табір МТФ ВРХ», до складу якого входили підсобне приміщення, розташоване в АДРЕСА_1 , молокопункт, розташований в АДРЕСА_1 , та доїльний майданчик, розташований в АДРЕСА_1 . Зазначений витяг був виготовлений реєстратором КП КОР «Броварське МБТІ» ОСОБА_15 та підписаний головним інженером ОСОБА_16 06.08.08, і з цього часу директор БТІ ОСОБА_8 зберігав його в сейфі у своєму службовому кабінеті.

Дізнавшись від ОСОБА_12 про те, що 24 липня 2008 року ліквідаційна комісія КСП «Семиполківський» прийняла рішення про продаж підприємству «Ірбіс Плюс» його споруд, що входять до майнового комплексу літнього табору МТФ ВРХ, за ціною 450000 (чотириста п`ятдесят тисяч) гривень, ОСОБА_8 висунув останньому вимогу надати йому 540000 (п`ятсот сорок тисяч) гривень, що дорівнює різниці між названою ним раніше вартістю даного об`єкта - 1000000 (один мільйон) гривень, та вартістю продажу, визначеною ліквідаційною комісією - 450000 (чотириста п`ятдесят тисяч) гривень, та за виключенням вартості оформлення договору купівлі-продажу цього об`єкта - 10000 (десять тисяч) гривень.

При цьому ОСОБА_8 , обіймаючи посаду директора КП КОР «Броварське МБТІ», будучи службовою особою, діючи умисно, з корисливих мотивів, в порушення гарантованого ст. 42 Конституції України, ст. 3 Закону України «Про підприємництво» від 07 лютого 1991 року та іншими законодавчими актами України права на підприємницьку діяльність, усвідомлюючи, що виключно він в силу займаної посади має повноваження видати або не видати витяг з Реєстру прав власності на зазначений об`єкт нерухомості, тобто офіційний документ, без якого не можуть бути укладені жодні цивільно-правові угоди щодо відчуження цього об`єкту, в тому числі договір купівлі-продажу між КСП «Семиполківський» та ПП «Ірбіс Плюс», висловив ОСОБА_12 погрозу, що в разі ненадання йому затребуваного хабара у вигляді грошових коштів у сумі 540000 (п`ятсот сорок тисяч) гривень, він не видасть витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно, чим позбавить його можливості придбати обраний об`єкт нерухомого майна «літній табір МТФ ВРХ».

Таким чином, ОСОБА_8 , висунув ОСОБА_12 вимогу надати йому хабар із погрозою не вчинення з використанням службового становища дій, які можуть заподіяти шкоду його правам та законним інтересам, створивши тим самим умови, за яких останній був вимушений дати хабар з метою запобігання подібним шкідливим наслідкам.

При цьому, ОСОБА_8 , намагаючись приховати свою злочинну діяльність, дав вказівку ОСОБА_12 передати грошові кошти не безпосередньо йому, а через його знайомого ОСОБА_9 , якому він перед цим доручив отримати від останнього ці грошові кошти.

ОСОБА_9 , достовірно знаючи про те, що ОСОБА_8 обіймає посаду начальника КП КОР «Броварське МБТІ», усвідомлював, що грошові кошти ОСОБА_12 передаватиме через нього останньому в якості незаконної винагороди за виконання певних дій, пов`язаних з займаною посадою та з використанням службового становища.

На виконання вказівки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , відповідно до попередньої домовленості з ОСОБА_12 , 25 вересня 2008 року приблизно о 15 год. 30 хв. зустрівся з останнім в холі готелю „Турист", який розташований за адресою м. Київ, вул. Р.Окіпної, 2.

Після цього за пропозицією ОСОБА_12 . ОСОБА_9 прослідував разом з ним до власного автомобіля останнього „Toyota Fortuner", державні номерні знаки НОМЕР_1 , котрий знаходився на автостоянці готелю „Турист".

В ході розмови з ОСОБА_12 . ОСОБА_9 дізнався про суму хабара, який він повинен був отримати для передачі ОСОБА_8 - 540000 (п`ятсот сорок тисяч) гривень, та про те, за що саме передається - хабар за надання ОСОБА_12 витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Надалі, ОСОБА_9 , діючи умисно, зателефонувавши ОСОБА_8 та отримавши відповідну вказівку від останнього, чітко усвідомлюючи, що він сприяє йому у одержанні незаконної винагороди від ОСОБА_12 за вчинення дій з використанням службового становища, а саме за надання витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, перебуваючи у власному автомобілі ОСОБА_17 „Toyota Fortuner", котрий знаходився на автостоянці готелю "Турист" в м. Києві, одержав від останнього грошові кошти в сумі 540000 (п`ятсот сорок тисяч) гривень, після чого був затриманий працівниками правоохоронних органів.

Сума 540000 (п`ятсот сорок тисяч) гривень більш ніж у 500 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, тому відповідно до прим. 1 до ст. 368 КК України (в редакції подій) є особливо великими розмірами.

Ураховуючи наведене, за даними вказаного обвинувального висновку, дії ОСОБА_8 кваліфіковані слідством за ч. 3 ст. 368 КК України, як одержання службовою особою хабара в особливо великому розмірі за виконання дій з використанням свого службового становища, поєднаному з вимаганням хабара, а ОСОБА_9 , як тотожні дії, однак з кваліфікацією ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

ІІ. СУТЬ ПИТАНЬ, ЩО ВИРІШУЮТЬСЯ

Підсудні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , кожен окремо, 17 жовтня 2023 року звернулися до суду, у порядку п. 11 Розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України, абз. 1 п. 5 ст. 7-1, абз. 2 ст. 11-1 Кримінально-процесуального кодексу (далі КПК 1960 року) України, із клопотаннями про їх звільнення від кримінальної відповідальності у рамках цієї кримінальної справи, у зв`язку із закінченням 15-річного строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, котрий визначається ч. 1 ст. 49 КК у редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року.

ІІІ. ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Думка учасників судового розгляду

Підсудні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , кожен окремо, клопотання у відношенні себе підтримали та зазначили, що їм цілком і повністю зрозумілі підстави звільнення від кримінальної відповідальності, у порядку ст. 49 КК України, та вони надають свою згоду на таке звільнення у цій кримінальній справі, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 368 КК України - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

Захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 клопотання підтримали, оскільки є дійсними обставини визначені ч. 1 ст. 49 КК у редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року.

Висновок прокурора

Прокурор заявлене клопотання підтримав, оскільки є дійсними обставини визначені ч. 1 ст. 49 КК у редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року.

IV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Кримінальний процесуальний кодекс України

Розділ XІ ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ

11. Кримінальні справи, які до дня набрання чинності цим Кодексом надійшли до суду від прокурорів з обвинувальним висновком, […], розглядаються судами […] в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, з урахуванням положень, передбачених § 3 розділу 4 Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" .

Кримінально-процесуальний кодекс України

Стаття 7-1. Закриття кримінальної справи у зв`язку […] із закінченням строків давності

Провадження в кримінальній справі може бути закрито судом у зв`язку: […] 5) із закінченням строків давності.

Стаття 11-1. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності

Суд у судовому засіданні за наявності підстав, передбачених частиною першою статті 49 Кримінального кодексу України, закриває кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.

Стаття 282. Закриття справи

Якщо під час судового розгляду справи будуть установлені підставі для закриття справи, передбачені […] статтями 7, 7-2, 8, 9, 10, 11-1 цього Кодексу, суд, вислухавши думку учасників судового розгляду і висновок прокурора, своєю мотивованою ухвалою, […], закриває справу.

Кримінальний кодекс України (у редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року)

Стаття 49. Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності

1. Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

V. МОТИВИ СУДУ

Суд заслухавши думку учасників судового розгляду та врахувавши висновок прокурора, дослідивши матеріали кримінальної справи, приходить до наступного.

Відповідно до наведених приписів КПК 1960 року якщо під час здійснення судового розгляду за обвинувальним висновком сторона звертається до суду з клопотанням про звільнення підсудного від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК України підстав і відсутності заперечень з боку підсудного, закрити справу, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

При цьому, до особи можуть бути застосовані положення ст. 49 КК України у випадках, передбачених цією статтею та за наявності клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності. Таке клопотання подається стороною справи, а не виключно обвинуваченим, підсудним або засудженим. Разом з тим кримінальний процесуальний кодекс вказує на обов`язковість згоди від особи на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

В цій справі клопотання подані сторонами у справі із отриманням згоди від обвинувачених на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Також Суд ураховує, що в постанові від 24 травня 2021 року у справі № 522/2652/15-к Верховний Суд у т.ч. зауважив, що суддя районного суду при постановленні ухвали, відповідно до КПК України, не повинен був вирішувати питання про встановлення вини у вчиненні кримінального правопорушення.

Верховний Суд у постанові від 26 березня 2020 року у справі № 730/67/16-к указав, що передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням особою своєї винуватості у вчиненні злочину. Таким чином, невизнання вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання про таке звільнення.

Наведені ВС умови судом також було дотримано, а тому Суд не пов`язує таке звільнення із фактом визнання підсудними своєї винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень описаних в обвинувальному висновку, або ж з фактом її відсутності.

Відповідно, розглядаючи указане питання по суті лише щодо дійсності підстав для закриття провадження, без аналізу питання про встановлення вини у вчиненні злочинів, Суд відмічає таке.

Визначені у статті 49 КК строки давності за змістом становлять проміжки часу, у разі спливу яких з моменту вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили особа звільняється від кримінальної відповідальності. Передбачаючи в цих випадках відмову держави від застосування заходів кримінальної репресії, законодавець виходить із того, що з плином часу вчинене в далекому минулому діяння перестає бути показником соціальної небезпечності особи, а тривала законослухняна поведінка людини в подальшому свідчить про її виправлення. В цьому разі притягнення особи до кримінальної відповідальності не узгоджується з принципом гуманізму та є недоцільним.

Водночас, на час подій відображених в обвинувальному висновку положення ст. 12, 49 КК діяли в редакції Законів станом на 2008 рік, а на час розгляду питання звільнення в суді положення вказаних статей зазнали змін та діють в редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року.

Згідно приписів ч. 1 ст. 5 КК закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отже, беручи до уваги положення ст. 5 КК щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі та позицію ОП ККС ВС у справі № 328/1109/19 (постанова від 05 квітня 2021 року) щодо співставлення положень ст. 12 КК та ст. 49 КК в редакціях Законів № 4025-VI від 15 листопада 2011 року та № 1183-VII від 8 квітня 2014 року відповідно, з урахуванням того, що останнім Законом вводиться поняття кримінальних проступків, наявні передумови для його (Закону) врахування, як такого, що іншим чином поліпшує становище, враховує норми ст. 49 КК в редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, в цій справі.

З урахуванням того що ч. 1 ст. 49 КК встановлено диференційовані строки давності, тривалість яких є пропорційною тяжкості кримінального правопорушення й суворості покарання.

Тобто, вказаною нормою встановлено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення відповідно до класифікації, визначеної приписами ст. 12 КК, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення; правила обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення і переривання.

З урахуванням того, що Об`єднана палата ККС ВС у справі № 328/1109/19 сформувала висновок щодо застосування норми права - положень ст. 49 КК: особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у ч. 1 ст. 49 КК диференційовані строки давності за умови, що протягом вказаних строків особа не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

У постанові від 12 вересня 2022 року в справі № 203/241/17 Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду зауважила, що особа звільняється судом від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності незалежно від наявності чи відсутності факту примирення з потерпілим, відшкодування шкоди, щирого каяття тощо, тобто, по суті, від особи взагалі не вимагається визнання своєї винуватості шляхом здійснення будь-яких активних дій.

Крім того, згода особи на звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності й відповідно закриття кримінального провадження відносно неї на цій підставі не є тотожною визнанню особою своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, і жодним чином не може підтверджувати винуватість особи, оскільки суперечитиме засадам презумпції невинуватості та доведеності вини (ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК, див. те ж саме рішення об`єднаної палати).

Відповідно, в ключі наведеного, Суд уважає, що є слушним відповідні клопотання задовольнити, оскільки минули диференійовані строки визначені ст. 49 КК України в 15 років від описаних в обвинувальному висновку подій, тобто від 25 вересня 2008 року, та це провадження не зупинялося, у зв"язку з розшуком підсудних.

За таких обставин, беручи до уваги наведене, Суд вважає, що підсудні підлягають звільненню від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ч. 1 ст. 49 КК України (у редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року), та із закриттям справи.

Питання процесуальних витрат урегульовано шляхом їх віднесення на рахунок держави, у т.ч. з урахуванням того, що в постанові від 12 вересня 2022 року в справі № 203/241/17 Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду зауважила, що якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Щодо арешту майна, то його слід скасувати, як безпредметний з часу закриття цієї справи.

Долю речових доказів Суд вирішує у порядку ст. 81 КПК України.

Щодо запобіжних заходів у вигляді підписки про невиїзд, котрі визначено підсудним за постановою від 15 січня 2009 року щодо ОСОБА_9 , та 02 грудня 2008 року у відношенні ОСОБА_8 , то їх слід скасувати, як такі, у застосуванні котрих відпала потреба та мета, з огляду на закриття кримінальної справи.

На підставі викладеного, керуючись п. 11 Розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України, ст. 12, 44, 49 Кримінального кодексу України, ст. 7-1, 11-1, 273, 282 Кримінально-процесуального кодексу України, Суд ухвалив:

клопотання - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності у справі за його обвинуваченням у вчиненнікримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених ч. 1 ст. 49 Кримінального кодексу України.

Звільнити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінальної відповідальності у справі за його обвинуваченням у вчиненнікримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених ч. 1 ст. 49 Кримінального кодексу України.

Кримінальну справу закрити у зв`язку із закінченням строків давності.

Запобіжні заходи щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді підписок про невиїзд щодо кожного з них, скасувати.

Накладений арешт на майно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , земельну ділянку за адерсою: АДРЕСА_3 , автомобіль ТОЙОТА Камрі д/н НОМЕР_2 , скасувати.

Судові витрати у справі, котрі складаються з 21174,29 грн., а саме за проведення судово-фоноскопічної експертизи - 12169,44 грн. та комплексної судово-криміналістичної, хімічної експертизи - 9004,85 грн., віднести на рахунок держави.

Речові докази: оригінал витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №19794622 від 06 серпня 2008 року виданий на об`єкти нерухомості КСП «Семиполківський» - залишити у матеріалах справи; флеш-карту пам`яті «Transcend micro SD 1 Gb» № та флеш- карту пам`яті «Kingston micro SD 2 Gb» №0825RA0339A - залишити у матеріалах справи; портативний цифровий диктофон «Olympus Digital Voice Recorder WS-210S», серійний №200105893 - повернути ОСОБА_12 ; мобільний телефон «Nokia 6500s-1» IMEI НОМЕР_3 повернутий ОСОБА_9 , - залишити у його володінні; мобільний телефон «SAMSUNG DUOS SGH-D880» IMEI: НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 - повернути ОСОБА_8 ; гроші кошти в сумі 540 000 грн. передені на зберігання до ФЕУ ГУ МВС України в Киїській області,- залишити у власності держави; книгу протоколів засідань ліквідаційної комісії КСП «Семиполківський» - повернути КСП «Семиполківський»; трудову книжку ОСОБА_8 - повернути останньому.

На постановлену ухвалу протягом семи днів з дня її винесення, сторони можуть подати апеляції до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Копію ухвали вручити сторонам.

С у д д і

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3