печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання сторони кримінального провадження № 0000429 від 24.05.2022 прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0000429 від 24.05.2022 прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Прокурор в судове засідання не з`явився, проте слідчий подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій клопотання з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України, передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи положення закону та принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання на підставі наявних доказів.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000429 від 24.05.2022 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор вказує наступне.

Під час досудового розслідування встановлено, що на території України створена ОСОБА_8 та діє організована група, учасники якої після введення на території України «Воєнного стану» і обмежень виїзду за кордон осіб чоловічої статті з числа громадян України віком від 18 до 60 років, у зв`язку з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69 «Про загальну мобілізацію» за грошову винагороду, здійснюють незаконне переправлення осіб через державний кордон України.

З метою вчинення злочину ОСОБА_8 розробив та довів до відома всіх учасників організованої групи загальний план злочинної діяльності, відповідно до якого для вчинення злочину необхідно: 1) здійснити пошук військовозобов`язаних громадян України, які бажають за грошову винагороду потрапити на територію Європейського Союзу з різних причин, однак не мають правових підстав для виїзду за кордон в умовах дії на території України правового режиму «Воєнний стан», у тому числі шляхом розповсюдження оголошень у всесвітній мережі Інтернет; 2) забезпечити прибуття вказаних осіб на територію прикордонного контрольованого району; 3) переправити їх через лінію державного кордону України поза межами міжнародних пунктів пропуску в межах Чернівецької області, при цьому забезпечуючи їх транспортними засобами та супроводжуючи під час перетину державного кордону, в ході чого надаючи поради та вказівки щодо місця і часу його перетину, інструктуючи при цьому щодо порядку дій під час можливого затримання працівниками Державної прикордонної служби України та відповідними працівниками Республіки Молдова; 4) забезпечити безперешкодний їх прохід з контрольованого прикордонного району у Республіці Молдова; 5) отримати грошову винагороду за вказані протиправні послуги.

В цілях безпеки та зменшення ризику викриття незаконної діяльності, пов`язаної із організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України, пошук потенційних клієнтів ОСОБА_8 приймав через рекомендації осіб, з якими перебував у довірливих відносинах, а також за допомогою інтернет-ресурсів та розповсюдження інтернет оголошень на інтернет-платформах «Фейсбук», «Інстаграм» в телеграм-каналах та ін.

У подальшому учасники організованої групи та особи, залучені ОСОБА_8 до вчинення злочину, діючи відповідно до розробленого плану неодноразово здійснили незаконне переправлення осіб через державний кордон України.

Зокрема встановлено, що 05.03.2023 учасники організованої групи та особи, залучені до вчинення злочину, діючи з корисливих мотивів, за грошову винагороду організували незаконне переправлення громадян України ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 через державний кордон України до Республіки Молдова через ділянку кордону, розташовану на території Дністровського району Чернівецької області.

Крім того, 29.04.2023 учасники організованої групи, діючи з корисливих мотивів, за грошову винагороду організували незаконне переправлення громадян України ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 через державний кордон України до Республіки Молдова, однак останні були затримані на контрольно-пропускному пункті у Дністровському районі Чернівецької області.

Також, 08.05.2023 учасники організованої групи, діючи з корисливих мотивів, за грошову винагороду організували незаконне переправлення громадянина України ОСОБА_16 через державний кордон України до Республіки Молдова, однак останній був затриманий в безпосередній близькості до кордону на території Дністровського району Чернівецької області.

Під час досудового розслідування встановлено, що організатор злочинної групи ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

16.11.2023 у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Разом з тим, під час досудового розслідування встановлено, що протиправна діяльність ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мала місце в період з 24.02.2022 по 16.11.2023.

У вказаний період, ОСОБА_8 , у числі іншого, було придбано наступне майно: 18.10.2023 автомобіль марки «MITSUBISHI ASX», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 , який був зареєстрований за ОСОБА_17 .

Також встановлено, що ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , являється донькою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується актовим записом про народження № 9 від 25.09.2000.

Поряд з тим, згідно відомостей, отриманих з Пенсійного фонду України, востаннє ОСОБА_17 отримувала виплати 01.02.2021.

Враховуючи вищевикладене, орган досудового розслідування має підстави вважати, що вищевказане майно придбане за кошти, які отримані від злочинної діяльності щодо незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

У подальшому, ухвалою Печерського районного суду м. Києва по справі № 757/51674/23-к від 21.11.2023 клопотання щодо накладення арешту задоволено та накладено арешт на наступне майно: автомобіль марки «MITSUBISHI ASX», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_17 ;

Вказану вище ухвалу Печерського районного суду м. Києва скеровано до виконання 22.11.2023.

Однак, 25.11.2023 невстановленими особами здійснено зміну права власності на вищеперераховане майно, зокрема автомобіль марки «MITSUBISHI ASX», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 , було перереєстровано за ОСОБА_18 .

Вказані дані підтверджуються реєстраційними картками транспортного засобу.

Таким чином, зміну права власності здійснено з метою приховування майна, отриманого злочинним шляхом та уникнення від кримінальної відповідальності.

Також, вказане майно визнано речовим доказом у справі, оскільки є підстави вважати, що воно ОСОБА_19 за кошти, які отримані від злочинної діяльності щодо незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

Крім того, санкцією ч. 3 ст. 332 КК України, за ознаками якої здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, передбачена конфіскація майна.

Прокурор вказує, що з метою забезпечення збереження речових доказів, існує необхідність накладення арешту на зазначений вище автомобіль, так як особа, яка ним володіє може здійснити продаж, дарування, міну, надання в заставу.

Статтею 170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що зазначене майно, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Прокурором наведено вагомі доводи, які свідчать про необхідність накладення арешту на вказане майно, для ефективного розслідування.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою забезпечення цілей кримінального провадження, а саме: збереження речових доказів.

Разом з цим, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту.

За таких обставин приходжу до висновку про задоволення клопотання.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 26, 107, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «MITSUBISHI ASX», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 , який на праві власності зареєстрований за ОСОБА_18 , із забороною користування, відчуження та розпорядження.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1