Справа № 302/1945/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.11.2023смт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні кримінальне провадження №0000167 відносно: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Вучкове Міжгірського району Закарпатської області, який має середню спеціальну освіту, працюючого працівником Міжгірського ВУЖКГ, одруженого, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

23.10.2023, біля 17.00 години, ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні будинку б АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин із потерпілою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканкою АДРЕСА_3 з метою спричинення тілесних ушкоджень, долонею правої руки наніс два удари в область обличчя ОСОБА_6 .

У результаті своїх протиправних дій ОСОБА_5 , згідно висновку судового-медичного експерта №103/м від 26.10.2023 року, спричинив тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_6 , у вигляді суборбітального синця на шкірних покривах зліва, який виник від дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії якими могли бути стиснуті пальці в кулак сторонньої особи.

По давності вкладаються в час події, яка мала місце 23.10.2023 року та відповідно до Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я. Малоймовірно, що дані тілесні ушкодження могли виникнути при падінні з висоти власного зросту, а є наслідками локальних ударів.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України, що кваліфікується як умисне легке тілесне ушкодження.

Згідно із заявою ОСОБА_5 від 02.11.2023 року, яка була підписана в присутності захисника - адвоката ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_5 визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. При цьому, ОСОБА_5 ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно положень ч.2 ст.302 КПК України, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно із заявою потерпілої ОСОБА_6 від 02.11.2023 року, потерпіла не заперечує проти розгляду обвинувального акту відносно ОСОБА_5 у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Під час досудового розслідування ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт з клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні (а.с.1).

Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Згідно з ч.2 ст.302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає можливим розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні, та за відсутності учасників судового провадження і ухвалити вирок.

До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї винуватості. При цьому, суд дослідив матеріали кримінального провадження, а саме: Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000167 від 26.10.2023 (а.с.1-2), протокол прийняття заяви ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 25.10.2023 року (а.с.3-4), письмові пояснення ОСОБА_5 (а.с.5), письмові пояснення ОСОБА_6 (а.с.6), постанову про призначення групи прокурорів у даному кримінальному провадженні від 13.10.2023 року (а.с.9), висновок судово-медичної експертизи № 103-м від 31.10.2023 року, складений судово-медичним експертом Хустського районного відділення СМЕ ОСОБА_8 (а.с.11-12), постанову про визнання потерпілою ОСОБА_6 (а.с.14-15), протокол допиту потерпілої ОСОБА_6 від 27.10.2023 (а.с.18-19), протокол допиту свідка ОСОБА_9 (а.с.20-23), повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 01.11.2023 (а.с.37-39), протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 01.11.2023 року (а.с.40-43), постанову від 02.11.2023 року про доручення призначення адвоката (а.с.44-45), доручення за № 007-70002816 від 02.11.2023 року про надання безоплатної вторинної правової допомоги захисником адвокатом ОСОБА_7 (а.с.46), характеризуючи матеріали відносно обвинуваченого ОСОБА_5 (а.с.25-31).

Вивчивши обвинувальний акт, додані до нього заяви обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , матеріали досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, суд вважає, що в ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) за тих обставин, як вони викладені в обвинувальному акті, та ці обставини жодною стороною не оспорюються і у суду відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, у тому числі щодо беззаперечного визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини.

Таким чином, суд вважає встановленим та доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч.1 ст.125 КК України, який кваліфікується як умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що відповідно до положень ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Відповідно до ст.65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання за скоєне, суд керується ч.2 ст.50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Отже, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує обставини вчиненого ним кримінального проступку, його наслідки, які не є тяжкими, спосіб вчинення такого і його мотиви, форму вини, обстановку вчинення кримінального проступку, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, проте вчинив кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи та який, відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків. Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального проступку визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся, що суд відносить до обставин, які пом`якшують його покарання. Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

Крім того, ОСОБА_5 на теперішній час має постійне місце роботи, де отримує регулярний дохід та має постійне джерело прибутку, також на його утриманні знаходиться малолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , крім того, обвинувачений має постійне місце реєстрації та місце фактичного проживання, за яким ОСОБА_5 характеризується позитивно, скарг від сусідів не надходило. За характером стриманий, спокійний, добросусідські відносини підтримує, до конфліктних ситуацій не схильний, що вбачається з характеристики Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області за вих..№ 02-11/1637 від 27.10.2023 року (а.с.30, 31), на диспансерному обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра ОСОБА_5 не перебуває, що слідує з інформації КНП ЛПУ «Міжгірська районна лікарня» від 30.10.2023 року (а.с.28), певної групи інвалідності немає, хронічні захворювання відсутні.

З урахуванням тяжкості та обставин вчинення кримінального проступку, а також враховуючи особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, а також щире каяття у скоєному, відсутність на теперішній час матеріальних та/або моральних претензій до обвинуваченого з боку потерпілої ОСОБА_6 , тому суд вважає необхідним та достатнім призначити ОСОБА_5 покарання, не пов`язане з ізоляцією його від суспільства та знаходить підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 покарання за скоєння кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі сорок неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить мінімальний розмір за санкцією ч.1 ст.125 КК України.

При цьому, суд приходить до висновку, що даний вид покарання є достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, відповідає тяжкості кримінального правопорушення (проступку) та особі обвинуваченого ОСОБА_5 .

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувались.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_6 не заявлено.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 в ході досудового розслідування не обирався.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.302,368,370,374,381-382 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680,00 (шістсот вісімдесят) гривень.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня винесення вироку. У разі, якщо вирок було постановлено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області: ОСОБА_10