У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретарі судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 120 171 000 800 062 80 від 16 липня 2017 року ОСОБА_6 , який брав участь у судовому провадженні, на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 17 червня 2022 року стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Святошинського районного суду міста Києва від 17.06.2022 ОСОБА_7 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 115 КК України та його виправдано у зв`язку з недоведеністю вчинення ним даного кримінального правопорушення.

Ухвалено арешти на майно, які накладені відповідно до ухвал слідчих суддів Святошинського районного суду міста Києва від 21.07.2017, 02.11.2017, 20.07.2017, - скасувати, а майно повернути законним володільцям за належністю.

У провадженні процесуальні витрати віднесені на рахунок держави та вирішена доля речових доказів.

Як указано у вироку, стороною обвинувачення ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він 15.07.2017, близько 19 год. 00 хв., перебував на ринку "Колібріс", що за адресою: м. Київ, вул. Г. Юри, 1, де зустрівся, завчасно домовившись про зустріч, з неповнолітньою ОСОБА_10 , для того щоб провести разом дозвілля.

Після чого, ОСОБА_7 разом з неповнолітньою ОСОБА_10 прогулювалися разом по прилеглим до ринку "Колібріс", що за адресою: м. Київ, вул. Г. Юри, 1, житловим кварталам приблизно до 23 год. 50 хв. 15.07.2017.

У ході даної прогулянки між ОСОБА_7 та неповнолітньою ОСОБА_10 , які перебували біля будинку АДРЕСА_1, близько 00 год. 05 хв. 16.07.2017, виник словесний конфлікт на ґрунті ревнощів.

Перебуваючи в збудженому стані, ОСОБА_7 дістав з рюкзаку, який мав при собі, ніж та відразу після цього, маючи умисел на протиправне позбавлення життя неповнолітньої ОСОБА_10 , тримаючи в правій руці вказаний ніж, умисно наніс ним один удар в область грудної клітини ззаду справа, в результаті чого остання отримала проникаючи сліпе колото-різане поранення спини: колото-різана рана на спині на рівні реберної дуги по лопатковій лінії справа з рановим каналом, що відходить від неї, та має напрямок ззаду наперед, дещо знизу догори та справа наліво, по ходу якого ушкоджені м`які тканини спини, права нирка, пристінкова очеревина, далі рановий канал проникає в черевну порожнину, де ушкоджує печінку у вигляді наскрізного ушкодження її правої частки, ушкоджує портальну вену у вигляді її крайового ушкодження та там сліпо закінчується, від якого остання померла.

Після вказаного удару ножем, ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, при цьому забравши з собою знаряддя вчинення злочину.

Вказані дії ОСОБА_7 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне противоправне заподіяння смерті іншій людині.

Разом з цим, суд, виходячи з загальних засад кримінального судочинства, а саме: верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, дослідивши та оцінивши докази, надані стороною обвинувачення, в їх сукупності, дійшов висновку про те, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не надано безсумнівних доказів причетності обвинуваченого ОСОБА_7 до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, в якому він обвинувачується.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , який брав участь у судовому провадженні, в апеляційній скарзі просить вирок Святошинського районного суду м. Києва від 17.06.2022, яким ОСОБА_7 виправдано за ч. 1 ст. 115 КК України, - скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та йому за цим законом призначити покарання у виді 10 років позбавлення волі.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, прокурор послався на те, що судовий розгляд вказаного кримінального провадження є неповним та вирок суду - незаконним, в якому висновки суду, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, та вирок суду ухвалений з істотними порушеннями вимог Кримінального процесуального закону, тому підлягає скасуванню на підставі п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 409 КПК, з ухваленням нового вироку, яким ОСОБА_7 слід визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, з призначенням йому реального покарання у виді позбавлення волі.

Так, прокурор у провадженні ОСОБА_6 вказує, що висновок суду про відсутність факту опечатування елементів одягу, вилучених у ОСОБА_7 під час затримання в порядку ст. 208 КПК України, є необґрунтованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки протокол затримання відповідає вимогам ст. 104 КПК України, а обшук і вилучення речей ОСОБА_7 - здійснено за правилами, встановленими ч. 7 ст. 223 та ст. 236 КПК України.

Під час затримання ОСОБА_7 слідчим, в присутності двох понятих проведено його обшук, за результатами якого, з метою встановлення слідів кримінального правопорушення у виді слідів крові, потожирових нашарувань, букальних клітин, шарів епітелію та інших можливих слідів, - вилучено верхній одяг ОСОБА_7 , який опечатано в присутності двох понятих та, в подальшому, для встановлення зазначених слідів кримінального правопорушення направлено до експертних установ для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи.

Опечатування предметів дослідження проведено слідчим, який станом на 17.07.2017 входив до групи слідчих у кримінальному провадженні № 120 171 000 800 062 80.

Згідно висновку експерта № 10-1/797 від 16.08.2017, об`єкти дослідження цієї експертизи (елементи одягу ОСОБА_7 ), що вилучені в порядку ст. 208 КПК України та доставлені на експертизу в опечатаному пакеті, без пошкодження цілісності упакування, з наявними бирками та підписами учасників слідчої дії.

Також, як посилається прокурор, при вилучені та опечатуванні елементів одягу слідчим повністю дотримано вимог "Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104 (далі - Порядок). При цьому, судом жодним чином не наведено, який саме пункт та якої статті вказаного Порядку стороною обвинувачення порушено та під час виявлення, вилучення, упакування чи зберігання і яких саме речових доказів, а лише описано загальні поняття ст. 1 цього Порядку.

Прокурор констатує, що під час проведення досудового розслідування цього кримінального провадження, за результатами розгляду клопотання слідчого, погодженого з процесуальним прокурором у провадженні, ухвалою слідчого судді Апеляційного суду міста Києва було надано дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії (далі - НСРД), передбаченої ст. 270 КПК України, а саме аудіо-, відеоконтроль місця, тобто приміщення службового кабінету № 202 Святошинського УП ГУНП в м. Києві, розташованого за адресою: просп. Перемоги, б. 109, м. Київ.

У свою чергу, 18.07.2017 за результатами проведення вказаної НСРД, складено протокол в порядку ст. 252 КПК України, в якому зафіксовано результати її проведення, з якого вбачається, що ОСОБА_7 детально розповідав про обставини вчиненого ним інкримінованого злочину - вбивства ОСОБА_10 з посиланням на спосіб, мотив та умисел його вчинення, тому, вказаний письмовий доказ є законним, отриманим в передбаченому діючим Кримінальним процесуальним законодавством порядком, що безпосередньо підтверджує вину, спосіб та фактичні обставини вчинення ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

На переконання прокурора, висновок суду, що протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.07.2017, згідно якого підозрюваний ОСОБА_7 не впізнав ОСОБА_10 , - не є доказом його причетності до скоєння вищевказаного злочину, оскільки він не відповідає фактичним обставинам та положенням ст. 94 КПК України, так як судом зроблено недостовірний висновок про дуже низьку якість фотознімків, за якими проводилось впізнання, оскільки безпосередньо в протоколі проведення слідчої дії ОСОБА_7 не зазначено, що факт невпізнання залежить прямо від низької якості фотознімків та в основу вказаного твердження покладено показання самого обвинуваченого, що суперечить вимогам діючого КПК України.

Крім того, як посилається прокурор, колегією суддів зазначено, що вказаний доказ не може бути доказом причетності ОСОБА_7 до вчинення даного злочину, однак сторона обвинувачення стверджує, що даний доказ є належним, з якого випливає намагання обвинуваченого уникнути від кримінальної відповідальності за умисне вбивство ОСОБА_10 .

Прокурор у провадженні надалі вказує, що колегія суддів дійшла висновку про недопустимість доказу у виді протоколу пред`явлення особи для впізнання від 30.08.2017 за участі свідка ОСОБА_11 та протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.09.2017 за участі свідка ОСОБА_12 , оскільки здійснені процесуальні дії відбулися з порушенням норм КПК України.

Так, відповідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_11 від 30.08.2017, останній зазначив, що може впізнати особу за рисами обличчя та зачіскою, після чого впізнав з вірогідністю 90-95% ОСОБА_7 як особу, яку бачив за декілька днів до скоєння злочину за адресою: АДРЕСА_2 , разом з потерпілою ОСОБА_10 .

Також, згідно даних протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_12 від 19.09.2017, останній зазначив, що може впізнати особу за прикметами обличчя, зачіски та одягу, після чого серед наданих 4-х фотокарток осіб впізнав ОСОБА_7 як чоловіка, який в кінці червня на початку липня 2017 року сидів на лавочці біля під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_3 .

Між тим, висновки суду не відповідають фактичним обставинам, оскільки зазначені слідчі дії, а саме пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, проведені відповідно вимог ст. 228 КПК України та сумніви у відомостях, зазначених особами, що впізнають, відсутні, у зв`язку з тим, що свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_11 запам`ятали вказану особу за характерними рисами обличчя та зачіски і в подальшому впізнали ОСОБА_7 за зазначеними обставинами.

Тому, як вказує прокурор, письмові докази у виді протоколів пред`явлення особи для впізнання за участі свідка ОСОБА_11 від 30.08.2017 та свідка ОСОБА_12 від 19.09.2017 - є належними і отриманими в передбаченому Кримінальним процесуальним законодавством порядком та підтверджують факт перебування ОСОБА_7 на території Святошинського району м. Києва, а саме безпосередньо у приміщенні квартири АДРЕСА_4 , де проживала ОСОБА_10 , та біля цього ж будинку в кінці червня та на початку липня 2017 року і за декілька днів до досліджуваних подій злочину.

Також, судом відкинуто письмовий доказ сторони обвинувачення у виді висновку експерта № 283-МК від 02.11.2017 у зв`язку з тим, що експерт в своєму висновку не зазначив про те, що саме безпосередньо цим ножем були заподіяні тілесні ушкодження потерпілій та тим, що вищевказаний ніж був вилучений не у ОСОБА_7 , а в його товариша ОСОБА_13 , з чим не погодився прокурор з посиланням на таке.

Так 19.07.2017, під час проведення досудового розслідування, на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва, проведено санкціонований обшук у приміщенні квартири АДРЕСА_5 (місце проживання свідка ОСОБА_13 ), в ході якого виявлено та вилучено вісім ножів, які упаковано та опечатоно в присутності учасників даної слідчої дії, про що зазначено на бирках підписами вказаних осіб, та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Святошинського УП ГУНП в м. Києві.

У подальшому, слідчим 10.08.2017 під безперервний відеозапис проведено огляд вилучених в ході проведення обшуку 19.07.2017 за адресою АДРЕСА_6 , восьми ножів, згідно якого при огляді першого пакету було виявлено вісім кухонних ножів: на семи ножах слідів не виявлено, а на восьмому, що знаходився у шкіряному чохлі коричневого кольору, - виявлено на лезі біля обушка два сліди речовини бурого кольору, у зв`язку з чим, 20.09.2017 винесено постанову про призначення судово-медичної експертизи цього ножа, і згідно висновку експерта № 283-МК від 02.11.2017, пошкодження на спинках куртки та майки потерпілої співпадають з раною на її спині. Згадані пошкодження та рана утворились від одномоментної дії колюче-ріжучого предмета типу ножа, що мав з одного боку обушок П-подібного профіля та лезо двохсторонньої заточки - з протилежного боку. Згадані пошкодження могли утворитись від клинка наданого ножа.

Крім того, відповідно до дослідницької частини вказаного висновку експерта встановлено, що наданий на дослідження ніж, є ножем мисливського типу, промислового виготовлення. Встановлено, що згідно графічного кодування експериментальних ран з наступним їх порівнянням з аналогічною схемою кодування досліджуваної рани з трупу, виявлено співпадання згаданих експериментальних ран та досліджуваної рани з трупу потерпілого за характером країв, кінців, ознак ранових каналів. Крім того, зазначено, що згадані пошкодження могли утворитись від клинка наданого ножа, на що вказують позитивні дані експериментально - порівняльного дослідження та результати рентгеноспектрального дослідження.

Висновок суду за досліджуваним експертним висновком не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки у висновку експерта № 283-МК від 02.11.2017 зазначено, що пошкодження на елементах одягу та тілі ОСОБА_10 , утворились від одномоментної дії колюче-ріжучого предмета типу ножа, що мав з одного боку обушок П-подібного профіля та лезо двохсторонньої заточки - з протилежного боку, тобто описані характерні властивості даного предмету-ножа і зазначено, що згадані пошкодження могли утворитись від клинка наданого ножа, який за своїми характерними індивідуальними властивостями відноситься до колюче-ріжучого предмету, яким було нанесено пошкодження, яке відобразило свою характерну форму на тілі та елементах одягу ОСОБА_10 , що вказує на обставину наявності аналогічного, за характерними його ознаками, ножа, який згідно висновку експерта - є ножем промислово виробництва.

Тобто, згідно вказаному висновку експерта, ножове поранення ОСОБА_10 могло бути нанесене даним ножем, який вилучено в ході обшуку за адресою мешкання свідка ОСОБА_13 , та біля адреси мешкання якого 17.07.2017 було затримано ОСОБА_7 , що свідчить про причетність до вчинення даного злочину обвинуваченого ОСОБА_7 .

Крім того, у судовому рішенні колегія суддів дійшла висновку про належність і допустимість доказів та встановлення таким доказам юридичної оцінки про спростування обвинувачення, а саме висновку за результати дослідження з використанням поліграфа від 30.09.2017, проте зазначені висновки суду є недостовірними та такими, що не відповідають фактичним обставинам, оскільки судом при вивченні вказаного доказу сторони захисту, жодним чином не перевірено наявність даних, що особа, яка проводила поліграфічне дослідження, включена до Державного реєстру атестованих судових експертів як експерт та наявності у неї кваліфікації - поліграфолога.

Водночас, прокурор звертає увагу, що результати проведеного опитування з застосуванням спеціального технічного засобу - комп`ютерного поліграфа з метою отримання лише орієнтувальної інформації для конструювання версій розслідування та згідно вимог Глави 4 КПК України - не є доказом у кримінальному провадженні.

Також, як посилається прокурор, судом зроблено невірний висновок за результатами дослідження висновку експерта за результатами проведення судової психологічної експертизи № 20583/17-61 від 28.11.2017, що він повністю узгоджується з показаннями обвинуваченого ОСОБА_7 щодо тиску на нього працівниками поліції та надання ним, у зв`язку з цим неправдивих показань про його причетність до скоєння вищевказаного кримінального правопорушення, бо цим висновком встановлено високу вірогідність того, що ОСОБА_7 під час допиту дає неправдиві показання, які мають прояв у низькому інформативному змісті свідчень, схематичності викладення, блокування (утаєнні) інформації, що стосується криміналістично-значущої ситуації (розслідуваних подій), що свідчить про утаємнення собою кримінально-значущої інформації, а не зазначено, що останній дає неправдиві показання щодо вчинення ним вбивства ОСОБА_10 , що не встановленим фактом дачі ОСОБА_7 саме неправдивих свідчень щодо його причетності до даного злочину.

Крім того, судом необґрунтовано зазначено, що висновок експерта, підтверджує застосування тиску на ОСОБА_7 з боку співробітників поліції, хоча жодного згадування про нібито тиск на обвинуваченого у вказаному висновку експерта не зазначено і не надано оцінку.

Також, судом відкинуто як доказ протокол огляду слідчим Святошинського УП ГУНП в м. Києві від 10.08.2017, згідно якого, при огляді першого пакету з вилученим речами під час проведення обшуку від 19.07.2017 за адресою: АДРЕСА_6 , було виявлено вісім кухонних ножів та висновки експерта № 10-1/996 від 08.09.2017 та № 310 від 17.10.2017.

Так, слідчим, за результатами проведення санкціонованого обшуку від 19.07.2017 за адресою АДРЕСА_6 , в приміщенні Святошинського УП ГУНП в м. Києві під безперервний відеозапис 10.08.2017 проведено огляд речових доказів. На семи ножах, слідів не виявлено а на восьмому, що знаходився у шкіряному чохлі коричневого кольору виявлено на лезі, біля обушка, два сліди речовини бурого кольору.

В подальшому, для встановлення безпосередніх ознак виявлених на ножі слідів кримінального правопорушення, слідчим, винесено постанову про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи, за результатами проведення якої отримано висновок експерта № 10-1/996 від 08.09.2017, згідно якого на предметі, ззовні схожому на ніж (об`єкти №№ 2 ,3) та чохлі (об`єкт № 4) виявлено кров людини. Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) слідів крові, виявленої на предметі, ззовні схожому на ніж (об`єкти №№ 2, 3), які належать більше, ніж двом особам, та не придатні для ідентифікації.

Та в подальшому, відповідно до висновку експерта № 310 від 17.10.2017, згідно якого при дослідження ножа (об. 1) придатного для ідентифікації ДНК-профіля отримати не вдалося, що може бути пов`язано зі значним ступенем деградації ДНК під впливом зовнішніх факторів, з присутністю інгібіторів реакції ампліфікації, а також з недостатньою кількістю біологічного матеріалу.

Вказані висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи за наступних підстав: згадуваний ніж було вилучено 19.07.2017 під час проведення обшуку за місцем проживання свідка ОСОБА_13 , який є товаришем ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_6 , де 17.07.2017 біля вказаного будинку затримано в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_7 та який, відповідно до показань свідків сторони захисту, перебував за даною адресою з 16.07.2017 по 17.07.2017, що спростовує доводи суду про неналежність даного доказу до підтвердження вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Крім того, прокурор зазначає, що допитаний під час судового розгляду свідок ОСОБА_13 показав, що даний ніж працівникам поліції добровільно надав його батько і про його місце перебування, не він сам, не ОСОБА_7 , не знали. При вилучені вищевказаного ножа він особисто його оглядав і ніяких слідів бурого кольору на ньому не було, однак огляд вказаних ножів було проведено слідчим 10.08.2017 під безперервний відеозапис вказаної слідчої дії, за результатами якого на одному ножі виявлено малопомітні сліди речовини бурого кольору та які, згідно висновку експерта № 10-1/996 від 08.09.2017, на предметі ззовні схожому на ніж, який вилучено під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_13 , товариша обвинуваченого ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_6 , у якого він знаходився після вчинення злочину, виявлено кров людини, по якій встановлено генетичні ознаками (ДНК-профіль), слідів крові які належать більш, ніж двом особам, та не придатні для ідентифікації, хоча свідок ОСОБА_13 зазначив, що вказаний ніж ні він, ні його батько не діставали з шафи близько 10 років, та на питання прокурора з приводу наявності крові на вказаному ножі не зміг надати пояснення, що не є згідно висновків суду припущенням сторони обвинувачення та відноситься до речових доказів з встановленою належністю та допустимістю.

Також слід зазначити, що останній у своїх показаннях звернув увагу суду на те, що в ході проведення обшуку за його місцем проживання слідчий "крутив" в руках вилучений під час обшуку ніж приблизно 2 хвилини, однак про наявність крові на ньому учасникам слідчої дії не повідомляв, проте на відеозаписі вказаний слідчий, перебуваючи в приміщенні свого службового кабінету вже виявив на даному ножі сліди схожі на кров. На запитання прокурора: "де Ви переглядали даний відеозапис та звідки вам стало відомо про його наявність?", свідок відповів: "дане відео мені показував ОСОБА_7 задовго до судового розгляду".

Крім того, колегією суддів визнано належним доказом та таким, що підтверджує невинуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, роздруківку змісту повідомлень та переписки з мобільного телефону ОСОБА_7 в період з 13.07.2017 по 16.07.2017, згідно якої, на думку суду, підтверджено факт спілкування останнього (алібі) на момент скоєння вбивства потерпілої ОСОБА_10 за місцем свого проживання зі свідками в справі.

Проте, вищевикладені твердження суду на переконання прокурора є недостовірні та не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки, згідно роздруківки змісту повідомлень та переписки з мобільного телефону ОСОБА_7 , в період з 13.07.2017 по 16.07.2017, дані щодо дати, часу і тривалості вхідних та вихідних телефонних з`єднань, з посиланням на ретранслятор та прив`язку до базових станцій та їх адресу, адресу місцеперебування абоненту телефонних номерів в момент кожного вхідного та вихідного телефонного з`єднання з зазначенням типу з`єднання, змісту вхідних та вихідних смс-повідомлень, інформацію про GPRS-трафік, встановлено лише смс-повідомлення та вхідні і вихідні дзвінки мобільного терміналу зв`язку, а не підтвердження факту спілкування останнього 15.07.2017 та 16.07.2017 зі свідками ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які суду повідомили, що нібито факт спілкування мав місце через Інтернет мережу "Вконтакті", що не відображає зазначену інформацію аналізу вхідних та вихідних дзвінків з смс-повідомленнями, які встановлені вказаною роздруківкою, та не підтверджує перебування вдома ОСОБА_7 .

Крім того, відповідно до згадуваної роздруківки по наданій інформації операторів мобільного зв`язку підозрюваного ОСОБА_7 , встановлено, що в момент вчинення злочину у ОСОБА_7 був вимкнений на одну добу мобільний телефон, по якому останній спілкувався з ОСОБА_10 , а інший мобільний телефон марки Iphone НОМЕР_1 , знаходився за адресою: АДРЕСА_7 , де в подальшому біля місця проживання свідка ОСОБА_13 , а саме АДРЕСА_8 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_7 після вчинення вказаного злочину 17.07.2017.

Колегією суддів у судовому рішенні було встановлено, що органом досудового розслідування, згідно протоколів огляду від 17.07.2017 та 19.07.2017 було втручання у таємницю спілкування ОСОБА_7 та ОСОБА_10 без отримання дозволу слідчого судді, проте дані висновки суду не відповідають фактичним обставинам у зв`язку з тим, що мобільний телефон марки Doogee НОМЕР_2 , який належав потерпілій ОСОБА_10 і який вилучено під час проведення огляду місця події, та мобільний телефон марки Iphone НОМЕР_1 , вилучений у ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України та з метою встановлення кримінально значимої інформації, були оглянуті слідчим, за результатами огляду яких складено відповідні протоколи.

Вказана інформація щодо встановлення факту переписки та домовленості про зустріч 15.07.2017 ОСОБА_7 з ОСОБА_10 не являє собою втручання у таємницю спілкування та за своїм змістом вказана слідча дія у виді огляду мобільних телефонів ОСОБА_7 та ОСОБА_10 не підпадає за своєю інформацією під законодавчо закріплені ознаки розділу 2 глави 21 КПК України, тому порядок проведення вказаної слідчої дії здійснено на підставі положень глави 20 та ст. 237 КПК України, що не являє собою істотного порушення прав і свобод людини.

Також, колегія суддів, аналізуючи показання свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_11 , безпосередньо після допиту останніх під час судового розгляду, зроблено висновок, що вони не підтверджують обвинувачення, пред`явлене у кримінальному провадженні.

А саме: показання свідка ОСОБА_16 стосуються обставин затримання ОСОБА_7 , показання свідка ОСОБА_17 - про спілкування 15.07.2017 в соціальних мережах ОСОБА_7 і ОСОБА_10 , на думку суду, повністю узгоджуються з показаннями обвинуваченого та дослідженими письмовими доказами, а показання свідка ОСОБА_11 , що він за тиждень до скоєння злочину бачив за адресою: АДРЕСА_2 , чоловіка, який був дуже схожий на обвинуваченого, - є лише припущенням.

Проте, вказані висновки суду не відповідають фактичним обставинам, оскільки показання свідка ОСОБА_17 підтверджують переписку ОСОБА_7 з ОСОБА_10 15.07.2017 та підтверджують нервовий стан останньої під час вказаної переписки, після якої остання постійно говорила, що втомилася і хоче додому, зміст самої переписки про домовленість зустрічі між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 і час приблизно о 18 год. 00 хв., коли ОСОБА_10 попрямувала в бік свого дому.

Показання ж свідка ОСОБА_11 безпосередньо підтверджують перебування ОСОБА_7 на території Святошинського району м. Києва у квартирі, яку знімала ОСОБА_10 , що спростовує версію обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що останній жодного разу не був на території Святошинського району та бачив ОСОБА_10 лише один раз у 2016 році і то в гримі та не зустрічався з останньою у повсякденному житті.

Показання ж свідка ОСОБА_16 , як зазначає прокурор, спростовують показання обвинуваченого ОСОБА_7 щодо незаконного затримання останнього та застосування недозволених методів проведення досудового розслідування у виді побиття та погроз з боку співробітників Святошинського УП ГУНП в м. Києві та підтверджують факт відсутності останнього за місцем свого проживання з 16.07.2017 по 17.07.2017, тобто після скоєння злочину і до моменту фактичного затримання ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України.

Крім того, прокурор у провадженні вказує, що колегія суддів у судовому рішенні відкинула показання свідка ОСОБА_12 у зв`язку з тим, що впізнання проводиться більш ніж через два місяці після скоєння злочину зі свідком, який вперше і нетривалий час бачив, як він стверджує, ОСОБА_7 на лавочці біля будинку № 12-А по просп. Л.Курбаса в м. Києві та твердження свідка ОСОБА_12 , що він нібито бачив ОСОБА_7 біля під`їзду потерпілої, - оскільки не стосується дня скоєння злочину та виразила сумніви у правильності висновків свідка, що спростовуються показаннями обвинуваченого, свідків та письмовими доказами, які були досліджені під час судового розгляду.

Між тим, вказані висновки суду, на переконання сторони обвинувачення, не є достовірними та не відповідають фактичним обставинам, оскільки в судовому рішенні не наведені спростування показань свідка ОСОБА_12 жодними свідками як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, та хоча свідок і не бачив ОСОБА_7 в день вчинення злочину, однак підтверджує його знаходження біля будинку ОСОБА_10 на території Святошинського району м. Києва, що собою спростовує позицію і показання обвинуваченого і підтверджує встановлені, кримінально значимі обставини розглядуваного злочину.

Крім того, колегія суддів необґрунтовано відкинула показання свідка ОСОБА_12 , адже останній хоча і не був з обвинуваченим знайомий, але в кінці червня - на початку липня 2017 року бачив його у себе на районі. Обвинуваченого ОСОБА_7 він добре запам`ятав та безпосередньо вказав на нього в залі судового засідання. При цьому, судом не наведені спростування показань свідка ОСОБА_12 , тобто не надано належним чином перевірену і об`єктивну оцінку даному доказу, а лише відхилено його аргументуючи показаннями обвинуваченого ОСОБА_7 .

Прокурор у провадженні вказує, що колегією суддів у судовому рішенні, за результатами дослідження показань свідків сторони захисту, а саме: ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , - прийнято висновок що вони не містять протиріч, є послідовними, узгодженими між собою та з показаннями обвинуваченого, а також з сукупністю досліджених в судовому засіданні доказами щодо факту підтвердження перебування ОСОБА_7 на момент заподіяння потерпілій ОСОБА_10 ножового поранення, за місцем свого проживання в кв. АДРЕСА_9 , що покладено у висновки невинуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Проте, вказані висновки колегії суддів є недостовірними, які не відповідають фактичним обставинам, оскільки свідок ОСОБА_18 - сусідка обвинуваченого ОСОБА_7 , яка повідомила суду, що перебуває з останнім у дружніх відносинах та знає його з самого дитинства і спілкується з його батьками; свідок ОСОБА_19 - батько обвинуваченого; ОСОБА_20 - матір обвинуваченого; ОСОБА_14 - товариш обвинуваченого та підтримує з ним дружні стосунки; ОСОБА_15 - подруга та перебуває з обвинуваченим у дружніх відносинах; ОСОБА_22 та ОСОБА_21 - сусіди обвинуваченого, що перебувають у дружніх відносинах з батьками останнього, тобто є заінтересованими особами, оскільки відносяться до кола близьких родичів та друзів обвинуваченого, з чого виникає сумнів достовірності викладених останніми обставин. Крім того, показання цих свідків сторони захисту, що надані в суді, не відповідають змісту між собою та мають значну кількість протиріч, які відносяться до значимих обставин справи. Ці свідки, окрім батька та матері ОСОБА_7 , взагалі не бачили обвинуваченого, а бачили його лише до моменту вчинення злочину та після вчинення злочину, час якого зазначений в обвинувальному акті як 00 год. 05 хв. 16.07.2017.

На переконання прокурора, судом неповно досліджені докази у провадженні з огляду на відхилене клопотання сторони обвинувачення про допит слідчого СВ Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_23 щодо законності проведення та вилучення речових доказів, належного їх упакування та подальшого зберігання, а саме восьми ножів, в задоволені якого колегією суддів відмовлено, без зазначення вказаного клопотання та результатів розгляду у судовому рішенні і мотивації самої відмови.

Також, як вказує, суд під час винесення вказаного вироку допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства України, які виразились недотриманні вимог ст. 85 КПК України, щодо встановлення належності доказів та ст. 86 КПК України, щодо встановлення їх допустимості і положень ст. 94 КПК України щодо надання належної, об`єктивної оцінки доказам у вказаному кримінальному провадженні, що потягло за собою встановлення у вироку суду невідповідних та необґрунтованих висновків про надання оцінки як письмовим доказам, так і показанням свідків сторони обвинувачення, які зібрано в порядку, передбаченому діючим кримінальним процесуальним законодавством України, і в подальшому визнання ОСОБА_7 невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

За підсумками, безпосередньо аналізуючи судове рішення, прокурор дійшов висновку, що колегією суддів, в порушення вимог ст. 94 КПК України, не належним чином надано оцінку дослідженим під час судового розгляду письмовим доказам сторони обвинувачення, що, у подальшому, призвело до передчасного та необґрунтованого визнання у мотивувальній частині судового рішення їх неналежними та отриманими з порушенням вимог діючого кримінального процесуального законодавства та основоположних прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією України, та в основу судового рішення покладено висновки, що ґрунтуються на недостовірних доказах, досліджених безпосередньо під час судового розгляду, які судом не перевірені, не спростовані доводи та не надано належної оцінки невідповідностям між фактичними обставинами.

Також в апеляційній скарзі прокурор у провадженні ОСОБА_6 просить провести у кримінальному провадженні повний судовий розгляд та повторно дослідити наступні докази в кримінальному провадженні, а саме:

- допитати обвинуваченого ОСОБА_7 ; потерпілу ОСОБА_24 та потерпілого ОСОБА_25 ; свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_26 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , слідчих Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_23 та ОСОБА_29 , експертів ОСОБА_30 та ОСОБА_31

- повторно дослідити письмові докази по кримінальному провадженні: протокол огляду місця події (трупа) від 18.07.2017;

протокол огляду місця події від 16.07.2017, кв. АДРЕСА_4 ;

протокол огляду місця події від 16.07.2017, згідно якого була оглянута ділянка місцевості за адресою: АДРЕСА_1, та встановлено місце вчинення кримінального правопорушення;

протокол огляду місця події від 16.07.2017, згідно якого в КМКЛ № 17 були оглянуті та вилучені речі потерпілої ОСОБА_10 ;

протокол по результатам проведення негласної слідчої (розшукової) дії - установлення місцезнаходження радіоелектронного засобу від 18.07.2017;

протокол огляду предметів від 17.07.2017, згідно якого був оглянутий мобільний телефон марки Iphone;

протокол огляду предметів від 17.07.2017, згідно якого був оглянутий мобільний телефон марки Doogee;

протокол перегляду мобільного телефону від 19.07.2017, згідно якого був оглянутий мобільний телефон ОСОБА_7 ;

протокол по результатам проведення НСРД - аудіо, відео контроль публічно доступних місць від 18.07.2017, в службовому кабінеті № 202 Святошинського УП ГУНП у м. Києві;

протокол обшуку від 19.07.2017, за адресою: АДРЕСА_6 ;

протокол огляду від 10.08.2017;

протокол пред`явлення особи для впізнання від 30.08.2017 зі свідком ОСОБА_11 ;

протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.09.2017 зі свідком ОСОБА_12 ;

протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17.07.2017;

протокол обшуку від 19.07.2017 в кв. АДРЕСА_10 ;

протоколи тимчасового доступу до речей і документів від 21.08.2017, 27.08.2017 та 28.08.2017;

довідки аналізу технічної інформації по факту вбивства 16.07.2017 по АДРЕСА_1;

протокол тимчасового доступу до речей і документів від 22.11.2017;

протокол тимчасового доступу до речей і документів від 09.08.2017;

протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.07.2017, за участі підозрюваного ОСОБА_7 ;

висновок експерта № 2142 від 28.08.2017;

висновок експерта № 230-МК від 31.10.2017;

висновок судово-психіатричного експерта № 566 від 22.08.2017, підозрюваного ОСОБА_7 ;

висновок експерта № 20583/17-61 від 28.11.2017;

висновок експерта № 10-1/797 від 16.08.2017;

висновок експерта № 10-1/1135 від 26.09.2017;

висновок експерта № 337-мк від 30.11.2017;

висновок експерта № 283-МК від 02.11.2017;

висновок експерта № 10-1/996 від 08.09.2017;

висновок експерта № 310 від 17.10.2017;

висновок за результати дослідження з використанням поліграфа від 30.09.2017;

роздруківка змісту повідомлень та переписки з мобільного телефону ОСОБА_7 ;

протокол огляду від 18.06.2017, а саме диска для лазерних систем зчитування супермаркету "АТБ" за адресою: м. Київ, просп. Л.Курбаса, б. 2/13;

протокол огляду від 18.06.2017, а саме диска для лазерних систем зчитування супермаркету "Велика Кишеня" за адресою: м. Київ, просп. Л.Курбаса, б. 6-Г.

Від інших учасників кримінального провадження апеляційних скарг не надходило.

Потерпіла ОСОБА_32 про час, дату та місце розгляду провадження повідомлялася у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом, неявка якої в судове засідання не перешкоджає розгляду провадження за приписами ч. 4 ст. 405 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_25 брав участь у судових засідання суду апеляційної інстанції за власним розсудом.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги в повному обсязі, який вказував, що судом порушено вимоги кримінального процесуального закону, оскільки не надано оцінку кожному доказу окремо та в сукупності, пояснення захисника та обвинуваченого, стосовно якого ухвалено виправдувальний вирок, які заперечували проти задоволення апеляційних вимог прокурора, вважаючи вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, дослідивши докази у провадженні на часткове задоволення клопотання прокурора, який подав апеляційну скаргу, в межах, що підтримав прокурор в суді апеляційної інстанції, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого ОСОБА_7 , перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Суд апеляційної інстанції розглядає провадження з дотриманням вимог ст. 62 Конституції України та ст. 404 КПК України, в межах апеляційної скарги в обсязі, підтриманому стороною обвинувачення у суді апеляційної інстанції, з урахуванням позиції сторін в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого, як наголошується в ч. 2 ст. 404 КПК України.

За змістом п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, серед іншого, є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неповнота судового розгляду та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом за нормою ч. 1 ст. 22 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Приписами ст. 370 КПК України задекларована законність, вмотивованість та обґрунтованість судового рішення.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні та достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції під час судового провадження та ухваленні вироку, в основному, дотримані, оскільки висновки суду першої інстанції щодо недоведеності, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, вчинено обвинуваченим ОСОБА_7 - відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і підтверджуються досліджених в судах першої та апеляційної інстанцій доказів, в їх сукупності.

Так, ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, за обставин викладених у обвинувальному акті, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 115 КК України.

А саме, як указано в обвинувальному акті, ОСОБА_7 15.07.2017, близько 19 год. 00 хв., перебував на ринку "Колібріс", що за адресою: м. Київ, вул. Г. Юри, 1, де зустрівся, завчасно домовившись про зустріч, з неповнолітньою ОСОБА_10 , для того щоб провести разом дозвілля.

Після чого, ОСОБА_7 разом з неповнолітньою ОСОБА_10 прогулювалися разом по прилеглим до ринку "Колібріс", що за адресою: м. Київ, вул. Г. Юри, 1, житловим кварталам приблизно до 23 год. 50 хв. 15.07.2017.

У ході даної прогулянки між ОСОБА_7 та неповнолітньою ОСОБА_10 , які перебували біля будинку АДРЕСА_1, близько 00 год. 05 хв. 16.07.2017, виник словесний конфлікт на ґрунті ревнощів.

Перебуваючи в збудженому стані, ОСОБА_7 дістав з рюкзаку, який мав при собі, ніж та відразу після цього, маючи умисел на протиправне позбавлення життя неповнолітньої ОСОБА_10 , тримаючи в правій руці вказаний ніж, умисно наніс ним один удар в область грудної клітини ззаду справа, в результаті чого остання отримала проникаючи сліпе колото-різане поранення спини: колото-різана рана на спині на рівні реберної дуги по лопатковій лінії справа з рановим каналом, що відходить від неї, та має напрямок ззаду наперед, дещо знизу догори та справа наліво, по ходу якого ушкоджені м`які тканини спини, права нирка, пристінкова очеревина, далі рановий канал проникає в черевну порожнину, де ушкоджує печінку у вигляді наскрізного ушкодження її правої частки, ушкоджує портальну вену у вигляді її крайового ушкодження та там сліпо закінчується, від якого остання померла.

Після вказаного удару ножем, ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, при цьому забравши з собою знаряддя вчинення злочину.

Вказані дії ОСОБА_7 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне противоправне заподіяння смерті іншій людині.

Проте, вказані обставини висунутого ОСОБА_7 органом досудового розслідування обвинувачення щодо місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, що підлягають доказуванню в суді, - фактично не підтверджуються дослідженими в судах першої та апеляційної інстанції доказами.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 в судових засіданнях в судах першої та апеляційної інстанції 10.01.2023 (а.п. 214-218 т. 5) себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, не визнав та пояснив, що з ОСОБА_33 , прізвище якої йому повідомили під час досудового розслідування як ОСОБА_34 ( ОСОБА_10 ), він познайомився під час ходи аніматорів 24.12.2016 на Софіївській площі.

На них був грим, а тому як саме виглядає ОСОБА_10 він вказати не може.

Спілкувався з потерпілої особисто виключно 24.12.2016 і після цього ніколи більше її не бачив.

У цей день вони деякий час спілкувались між собою і він повідомив, що зазвичай працює в офісі, однак, час від часу підробляє вихідними днями.

ОСОБА_35 повідомила, що також підробляє і запропонувала обмінятися контактами і він добавив її у Контакт "Друзі" на своїй соціальній сторінці "Вконтакте", де її прізвище значилося як " ОСОБА_36 ".

Номерами телефонів вони не обмінювалися.

Після того дня спілкування між ними декілька разів відбувалось за допомогою соціальної мережі "Вконтакте".

Він часто спілкувався з ОСОБА_10 у січні, однак, потім спілкування ставало дедалі рідшим.

Загалом спілкування тривало з грудня 2016 року до липня 2017 року.

Під час переписки ОСОБА_10 написала йому свій номер телефону і вони кілька разів спілкувалися по телефону на загальні теми, кілька разів він пропонував їй зустрітися, але про день та час не домовлялися.

ОСОБА_10 не цікавила його як дівчина, при зустрічі він мав намір поговорити з нею про роботу.

15.07.2017 він перебував вдома, разом з матір`ю.

У ніч з 15 на 16 липня ночував вдома.

15.07.2017 батько ( ОСОБА_19 ) пішов на роботу приблизно о 07 год. 00 хв. та повернувся - о 22 год. 45 хв.-23 год. 00 хв., він відчинив йому вхідні двері та побачив на коридорі сусідів ( ОСОБА_37 , ОСОБА_21 ), які курили.

Він-обвинувачений з ними привітався та сказав татові, щоб той швидше заходив до квартири, оскільки закінчується футбол між командами ФК "Динама" та ФК Шахтар", який у той час транслювався.

Він- ОСОБА_7 переписувався зі своїми друзями ОСОБА_38 ( ОСОБА_14 ) після 23 год. 00 хв. "Вконтакті" та ОСОБА_39 ( ОСОБА_15 ) - приблизно о 21 год. 00 хв. в "Фейсбук".

Він з батьком разом додивилися футбол, після чого він з батьками на кухні пили чай.

Батьки пішли спати, а він прибрав зі столу, витрусив через вікно 2 чи 3 дерев`яні серветки та пішов дивився по телевізору документальний фільм про Євро-2012.

Приблизно о 00 год. 20 хв. він пішов до своєї кімнати, де користувався телефоном, а потім ліг спати.

16.07.2017 зранку йому подзвонив ОСОБА_40 ( ОСОБА_13 ) та запропонував зустрітися.

Вони зустрілися приблизно о 15 год. 00 хв.-15 год. 30 хв. та поїхали на автомобілі ОСОБА_13 до торговельного центу "Sky Mall".

Йому зателефонувала мама та запитала чи не повернувся він додому, бо вона почула, як хтось дзвонив у двері.

Мама ніколи не відчиняє двері, якщо вона сама у квартирі.

Дзвінки були до вечора і мама, хвилюючись, йому-обвинуваченому сказала, щоб він залишався з ОСОБА_13 , а той запропонував йому піти до нього додому.

Пізніше сусідка ОСОБА_41 ( ОСОБА_18 ) розповідала, що бачила як незнайомі їй люди, 3 особи, у цивільному одязі розпитували про нього.

Коли батько повернувся додому, то до квартири прийшли невідомі йому люди, які шукали його, оскільки він начебто був свідком крадіжки.

Батько зателефонував йому і сказав залишитися в друга до ранку, а наступного дня вони домовилися зустрітися біля "Ощадбанку" приблизно о 08 год. 30 хв. та разом піти до дільничного, з`ясувати, що відбувається.

Приблизно о 08 год. 15 хв. 17.07.2017 він разом з ОСОБА_13 вийшли з будинку, він направився до "Ощадбанку", а ОСОБА_13 мав їхати на роботу.

У цей час він побачив, що недалеко від нього, в тому ж напрямку рухається автомобіль, його помітив і ОСОБА_13 , який повідомив, що автомобіль, розвернувся і рухається за ним.

Автомобіль під`їхав до нього, коли він був біля пошти, з нього вийшли чоловіки, надягнули на нього наручники та посадили до салону автомобіля.

У автомобілі йому погрожували, били, забрали телефони, казали, що потрібно говорити, показували фото дівчини, яку він начебто вбив.

До Святошинського УП ГУНП в м. Києві вони їхали приблизно 40 хв., приїхали біля 09 год. 00 хв.

Потім піднялися на 2 чи 3 поверх, зайшли до кабінету, де було багато людей.

Його завели до іншого кабінету, де сиділа дівчина ( ОСОБА_26 ), яка продиктувала йому текст пояснень.

До нього на телефони надходили дзвінки, але їх постійно скидали.

Після цього, його перевели у третій кабінет, де відбувався допит у присутності дівчини та двох чоловіків.

Кабінет був замкнений на ключ.

Його перевели четвертий кабінет, де наказали зняти одяг - джинси, теніску поло, забрали шнурки.

Приблизно о 23 год. 00 хв. до нього прийшов адвокат за призначенням, але жодного захисту від нього він не отримав.

На наступний день до нього прийшов захисник, найнятий його батьками.

Жодних доказів на підтвердження його винёуватості органом досудового розслідування не здобуто.

Також показав, що він має два номери телефону, за допомогою яких він спілкувався з ОСОБА_10 , це мобільний телефон "Нокіа" - з номером оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 та мобільний телефон "Айфон-6" з номером - НОМЕР_1 .

Має і дві сторінки у соцмережі "Вконтакте", одна зі сторінок підписана справжніми іменем та прізвищем, а інша - підписана прізвищем " ОСОБА_42 ".

Із ОСОБА_10 спілкувався за допомогою сторінки, де було вказано прізвище " ОСОБА_42 ", а на її сторінці було зазначено прізвище - " ОСОБА_36 ".

Прізвище ОСОБА_43 як ОСОБА_34 , він дізнався лише під час досудового розслідування.

Крім того показав, що кожен з членів сім`ї має по комплекту ключів.

Батько коли іде на роботу бере з собою лише ключ від домофона.

Щодо статусу в соціальній мережі "Вконтакте" зі змістом: "пусть земля тебе будет пухом, любимая, дорогая…" разом з свічкою, зазначив, що даний статус він поставив після смерті його бабусі, а саме 14.06.2014 і не видаляв.

Потерпілий ОСОБА_25 в суді першої інстанції пояснив, що свідком вчинення кримінального правопорушення він не був.

Донька ОСОБА_10 , після його розірвання шлюбу з ОСОБА_44 , проживала з ним- ОСОБА_25 і ОСОБА_32 фактично не брала участі у вихованні доньки.

На день вбивства доньки він-потерпілий був на заробітках, зв`язок був відсутній.

Коли він повернувся, то подзвонив ОСОБА_45 , яка повідомила, що доньку вбили і тиждень тому поховали.

Під час спілкування з донькою, вона повідомляла, що має підробіток - працює аніматором, але їй не заплатили гроші.

Після чого, він взяв номер телефону замовників, які були винні їй гроші, та поговорив з ними.

Приблизно через тиждень йому подзвонила донька та сказала, що після його дзвінка їй відразу віддали гроші.

Коли він- ОСОБА_25 приїжджав до доньки, то на її мобільний телефон надходили погрози, але хто їй погрожував він достеменно не знає.

ОСОБА_7 він ніколи не бачив.

Суд першої інстанції констатував, що стороною обвинувачення не надано жодних доказів на підтвердження показань потерпілого ОСОБА_25 , що у його доньки ОСОБА_10 був з кимось конфлікт, що їй погрожували, і що це був саме ОСОБА_7 .

Не можна не послатися на те, що сторона обвинувачення не надала доказів щодо відсутності у ОСОБА_10 конфлікту станом на 15.07.2017. з погрозою на її адресу, хоча б шляхом допиту свідків, з якими ОСОБА_10 працювала чи перебувала у спілкуванні.

Не містять заперечень щодо даних висновків і апеляційна скарга прокурора.

Потерпілий ОСОБА_25 будь-яких додаткових пояснень щодо наявності конфлікту у доньки ОСОБА_10 до 15.07.2017, у зв`язку чим їй погрожували, - суду апеляційної інстанції не надав.

На переконання сторони обвинувачення, всупереч твердженням обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечив свою вину у вчиненні вбивства ОСОБА_10 , його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується доказами у провадженні:

- про попереднє знайомство ОСОБА_7 з ОСОБА_10 , про їх наочні зустрічі до подій 15.07.2017 та про їх сумісне проведення часу з 19 год. 00 хв. 15.07.2017 до приблизно 00 год. 05 хв. 16.07.2017, коли ОСОБА_10 , на ґрунті ревнощів, ОСОБА_7 з метою вбивства спричинив ножове поранення;

- про наявність на предметах одягу ОСОБА_7 , в який він був вдягнутий 15-16.07.2017, крові, що належить ОСОБА_10 ;

- про спричинення ОСОБА_10 поранення ножем, який був вилучений у ОСОБА_13 , у якого перебував ОСОБА_7 фактично до його затримання 17.07.2017.

За позицією сторони обвинувачення про обставини попереднього знайомства ОСОБА_7 з ОСОБА_10 та про їх наочні зустрічі до подій 15.07.2017 вказують показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Так, свідок ОСОБА_11 в суді першої інстанції 29.01.2020 пояснив, що ОСОБА_10 знімала кімнату у його квартирі, що за адресою: АДРЕСА_2 .

Свідком подій він не був.

Приблизно за тиждень до подій, він-свідок зайшов до квартири по речі і, проходячи по коридору, бачив протягом 1-2 сек. хлопця, який сидів у кріслі до нього боком.

ОСОБА_10 бачив за 2 дні до подій, коли він відвідував квартиру, а вона принесла йому гроші за кімнату, а на наступний день - її вбили.

Він був присутній під час огляду квартири.

Працівники поліції шукали відбитки пальців.

Під час огляду квартири працівники поліції (16.07.2017) показали йому фото, серед яких він вказав на хлопця, який був схожий на того хлопця, якого він бачив в квартирі, але стверджувати на сто процентів, що це саме той хлопець, - він- ОСОБА_11 не міг.

Даного чоловіка він впізнав за рисами обличчя.

Також показав, що фото ОСОБА_7 працівники поліції показували йому двічі - перший раз під час огляду квартири, а другий - у відділку поліції.

Якби працівники поліції не показували йому фото перед слідчою дією, то він все одно впізнав би обвинуваченого (а.п. 196-197 т. 4).

Оглянув свідок в судовому засіданні і протокол пред`явлення особи для впізнання від 30.08.2017 з додатком, відповідно до даних якого він-свідок ОСОБА_11 , у присутності понятих та захисника, за зовнішніми ознаками рис обличчя на 90-95 % впізнав ОСОБА_7 як особу, яка перебувала у квартирі АДРЕСА_4 в кінці першої декади липня 2017 року (а.п. 220-223, 224 т. 1).

Суд першої інстанції оцінив вказаний доказ як недопустимий, що отриманий з порушенням вимог КПК України, з чим не погодився прокурор в апеляційній скарзі.

Проте, дійсно за приписами ч. 1 ст. 228 КПК України, перед тим, як пред`явити особу для впізнання, слідчий, прокурор попередньо з`ясовує, чи може особа, яка впізнає, впізнати цю особу, опитує її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу, про що складає протокол.

Якщо особа заявляє, що вона не може назвати прикмети, за якими впізнає особу, проте може впізнати її за сукупністю ознак, у протоколі зазначається, за сукупністю яких саме ознак вона може впізнати особу.

Забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, та надавати інші відомості про прикмети цієї особи.

Разом з тим, як достовірно встановлено у судовому засіданні в суді першої інстанції перед початком даної слідчої (розшукової) дії, свідку ОСОБА_11 працівники поліції двічі показували фото ОСОБА_7 , що фактично не спростовано прокурором в апеляційній скарзі та прокурором в суді апеляційної інстанції, що і слугувало підставою для визнання протоколу від 30.08.2017 як недопустимий доказ у провадженні, з правильністю чого погоджується і колегія суддів.

Тому є незрозумілим, чому прокурор в апеляційній скарзі вказав, що вказаний доказ отримано без порушень вимог кримінального процесуального закону, опустивши таку обставину, як показування фотографії ОСОБА_7 щонайменше двічі до проведення його впізнання.

Водночас, не можна не послатися, що, за будь-яких обставин, свідок ОСОБА_11 в своїй квартирі тільки один раз бачив незнайомого чоловіка, що був у ОСОБА_10 , якого він раніше не знав, і бачив його обличчя не повністю, бо чоловік був до нього повернутий боком, та протягом короткого проміжку часу - 1-2 сек. і під час впізнання категорично не стверджував, що він бачив саме ОСОБА_7 у загиблої.

Свідок ОСОБА_11 , за твердженнями ОСОБА_7 , суду апеляційної інстанції вказував (а.п. 224 т. 5), що в суді першої інстанції, він пояснював, що помилився і міг бачити у ОСОБА_10 не його-обвинуваченого, а іншого хлопця.

У свою чергу, як припустив захисник ОСОБА_9 , зокрема в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, свідок ОСОБА_11 бачив у себе в квартирі поряд з ОСОБА_10 - свідка ОСОБА_17 , який пояснював, що дійсно за певний час до досліджуваних подій він був квартирі, де проживала ОСОБА_10 , коли до квартири заходив господар ( ОСОБА_11 ).

Свідка ОСОБА_17 свідку ОСОБА_11 для впізнання не пред`являли.

Крім того необхідно послатися на те, що прокурор в апеляційній скарзі не вказав, що показання свідка ОСОБА_11 у вироку суду від 17.06.2022 (а.п. 93 т. 5), що є предметом перегляду суду апеляційної інстанції, - викладено неправильно.

Між тим, прокурор в апеляційній скарзі (а.п. 165 т. 5) послався на виклад показань свідка ОСОБА_11 у судовому рішенні від 11.10.2018 (а.п. 162 т. 3), що є неприпустимим, оскільки вирок суду від 11.10.2018 - скасований.

Водночас, на підтвердження позиції обвинувачення, нею не було поставлено питання про допит в судовому засіданні племінниці ОСОБА_11 та її подруги, які проживали в квартирі господаря ( ОСОБА_11 ), і були в квартирі, коли туди приходив до ОСОБА_10 невідомий хлопець, за позицією сторони обвинуваченого - ОСОБА_7 .

Допитати свідка ОСОБА_12 у судовому засіданні в суді першої інстанції не виявилося можливим, оскільки стороною обвинувачення прибуття даного свідка у судові засідання не було забезпечено, незважаючи на те, що суд всіляко сприяв стороні обвинувачення в цьому.

Між тим, прокурор в апеляційній скарзі (а.п. 167 т. 5) послався на показання свідка ОСОБА_12 , які ними дані у провадженні з постановленням вироку суду від 11.08.2018 (а.п. 163 т. 3), та спростував їх аналіз попереднім складом суду, - що узгоджується з вимогами кримінального процесуального закону.

Згідно даних протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.09.2017 (тобто більш ніж через два місяці після події) з додатком, свідок ОСОБА_12 , який проживає в квартирі АДРЕСА_11 , у присутності понятих ОСОБА_46 та ОСОБА_47 впізнав за загальними рисами обличчя ОСОБА_7 як чоловіка, віком приблизно 25-27 років, худорлявої тілобудови, який в кінці червня - на початку липня 2017 року знаходився біля будинку № 12 по просп. Л.Курбаса в м. Києві, де сидів біля другого під`їзду на лавці та на когось чекав (а.п. 225-227, 228 т. 1).

Даний доказ суд не визнавав недопустимим, на що помилково послався прокурор в апеляційній скарзі, водночас, свідок ОСОБА_12 безпосередньо судом першої інстанції за оскаржуваним рішенням не допитувався, що позбавило можливість сторін у провадженні задати йому питання з урахуванням обраної правової позиції у даному провадженні.

Зокрема, за твердженнями ОСОБА_7 , під час допиту свідка ОСОБА_12 попереднім складом суду, він вказував, що перед проведенням впізнання за фотознімками, йому- ОСОБА_12 показували його- ОСОБА_7 фото в телефоні (а.п. 225 т. 5), що залишилося фактично нез`ясованим.

Сам же ОСОБА_7 категорично відкидав можливість перебування поряд з будинком, де проживала ОСОБА_10 .

З показань свідка ОСОБА_17 в суді першої інстанції 18.02.2020 випливає, що з ОСОБА_10 він перебув у дружніх відносинах.

Вони познайомилися у м. Вінниці, згодом вона допомогла йому знайти роботу.

У суботу - 15.07.2017 він зателефонував їй і попросив разом з ним поїхати до торгового центру вибрати йому одяг.

Після чого зайшли в кафе, він пив пиво, а вона якийсь інший напій.

Поки вони сиділи, то він побачив, що ОСОБА_10 з кимось веде переписку.

Він бачив переписку, як приходять смс-повідомлення, оскільки телефон лежав на столі, але не звернув уваги на її текст.

На переписку у ОСОБА_10 була бурхлива реакція, потім вона сказала, що втомилася і він посадив її на маршрутне таксі № 401 та вона поїхала додому.

Ввечері він з нею не спілкувався.

Під час переписки ОСОБА_10 з невідомим чоловіком, він побачив його фото у телефоні.

Телефон до рук він брав, паролю не бачив, але бачив рух ОСОБА_10 пальцем по телефону щоб його розблокувати.

Ввечері, того дня, йому подзвонив/подзвонила директор і сказав/сказала, що потрібна допомога, але яка саме не зрозумів, лише потім від останнього дізнався, що ОСОБА_10 "підрізали".

Директор попросив/попросила, щоб він показав, де жила ОСОБА_10 .

Наступного дня, вранці він прийшов до відділку поліції, розповів працівникам поліції все що знав і разом з ними переглядав телефон потерпілої.

Мобільний телефон дівчини працівники поліції розблокували самі, він лише їм розповів у який спосіб вона це робить.

Фотографію обвинуваченого, яку він бачив у кафе, йому працівники поліції показали на мобільному телефоні ОСОБА_10 , яка була розміщена у соціальній мережі і він його ( ОСОБА_7 ) впізнав.

Також показав, що вдома у ОСОБА_10 він був кілька разів.

Коли він один раз був у ОСОБА_10 , то заходив власник квартири ( ОСОБА_11 ). Останній раз він заходив до ОСОБА_10 додому за тиждень до подій, але власника не бачив.

Крім того, вони (він-свідок ОСОБА_17 та ОСОБА_10 ) якийсь час жили в одній квартирі 5-7 днів разом (а.п. 219 т. 4).

Апеляційна скарга прокурора не містить даних про те, що показання свідка ОСОБА_17 у вироку суду від 17.06.2022 (а.п. 94 т. 5), викладено неправильно.

Натомість, навіть якщо, ОСОБА_17 , за його показання як на те послався прокурор в апеляційній скарзі, не бачив за тиждень до подій в квартирі, де проживала ОСОБА_10 - господаря ( ОСОБА_11 ), це не вказує, що в квартирі був неодмінно ОСОБА_7 , якого стовідсотково свідок ОСОБА_11 не впізнав.

Отже, за викладеним, свідки стороною обвинувачення не доведено те, що ОСОБА_7 перебував з ОСОБА_10 у період часу з 19 год. 00 хв. 15.07.2017.

Відповідно до даних протоколу огляду місця події від 16.07.2017 з доданою ілюстративною таблицею, об`єктом огляду є квартира АДРЕСА_4 , у якій проживала ОСОБА_10 , та під час якого було виявлено та вилучено документи, видані на ім`я ОСОБА_10 , кредитні картки, карти з-під сім-карт, фіскальні чеки, мобільний телефон з сім-картою, блокноти, зошити, 9 слідів папілярних узорів, 2 банки з-під слабоалкогольного напою "Бірмікс", по одній у смітнику квартири та при виході з квартири на сходинковому майданчику, та банку з-під пива "Оболонь світле", які були поміщені до пакетів (а.п. 104-105, 106-128 т. 1).

Водночас, згідно фототаблиць, які міститься на а.п. 110, 111 в т. 1 з описом, що у сміттєвому відрі в кухні виявлено банку з-під напою "Бірмікс" та банку з-під напою "Оболонь", у сміттєвому відрі віднайдено ще і пачку цигарок - "Winston", виявлення та вилучення якої не знайшло свого відтворення у змісті протоколі (а.п. 105 т. 1).

Органом досудового розслідування і стороною обвинувачення не надавалися пояснення щодо свого бачення обставин наявності одного напою "Бірмікс" як у сміттєвому відрі в кухні квартири, де проживала ОСОБА_10 , так і на сходинковому майданчику біля її квартири на предмет, наприклад, очікування на неї певною особою.

Слід окремо зупинитися на фіскальних чеках та кредитних картках (а.п. 121 т. 1).

Згідно змісту чеків, о 19 год. 30 хв. 15.07.2017 в магазині "АТБ-Маркет", розташованого по просп. Л.Курбаса, б. 2/13, в м. Києві, були придбані продукти харчування: вода мінеральна, соняшникова олія, вологі серветки, суміш Тульчинка № 2 (200 г.), за які розплатилися кредитною карткою № 4149 хххххххх 7011, що відповідає кредитній картці № НОМЕР_4 , яка вилучена з квартири, де проживала ОСОБА_10 (а.п. 105 т. 1).

Між тим, за висунутим ОСОБА_7 обвинуваченням, він близько 19 год. 00 хв. 15.07.2017 зустрівся з ОСОБА_10 біля ринку "Колібріс", після чого прогулювався з неї житловими кварталами до 23 год. 50 хв. 15.07.2017, де біля будинку № 18 по просп. Л. Курбаса в м. Києві між ними виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_7 і наніс ОСОБА_10 удар ножем.

Отже, залишилося нез`ясованим питання, коли ОСОБА_10 , самостійно чи в супроводі іншої особи/осіб, занесла додому фіскальні чеки з магазину після покупок о 19 год. 30 хв. 15.07.2017.

На підставі даних протоколу огляду від 18.06.2017, слідчим Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_48 у присутності понятих ОСОБА_49 та ОСОБА_50 проведено огляд диска для лазерних систем зчитування з супермаркету "АТБ", що за адресою: м. Київ, просп. Л.Курбаса, б. 2/13, в ході якого було зафіксовано, що потерпіла ОСОБА_10 15.07.2017, в період часу з 19 год. 15 хв. до 19 год. 30 хв., зайшла, знаходилась всередині та вийшла з вищевказаного супермаркету одна (а.п. 8-16, 116-123, 124 т. 3).

З даних протоколу огляду від 18.06.2017 видно, що слідчим Святошинського УП НУНП в м. Києві ОСОБА_48 у присутності понятих ОСОБА_49 та ОСОБА_50 проведено огляд предмета - диска для лазерних систем зчитування з супермаркету "Велика Кишеня", що за адресою: м. Київ, просп. Л.Курбаса, б. 6-Г, в ході якого було зафіксовано, що потерпіла ОСОБА_10 15.07.2017, в період часу з 19 год. 41 хв. до 19 год. 58 хв., зайшла, знаходилась всередині та вийшла з вищевказаного супермаркету одна (а.п. 17-23, 109-114, 115 т. 3).

Отже, не знайшло свого підтвердження висунуте обвинувачення про те, що ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_10 близько 19 год. 00 хв. 15.07.2017, після чого прогулювався з нею житловими кварталами, прилеглими до ринку "Колібріс", розташованого за адресою: м. Київ, вул. Г.Юри, б. 1, до 23 год. 50 хв. 15.07.2017.

З`ясування цих питань не вирішено і даними, що містяться в протоколі за результатами проведення НСРД.

Так, за пояснення самого ОСОБА_7 від 17.07.2017, який, згідно даних протоколу по результатам проведення НСРД, а саме - аудіо, відео контролю публічно доступних місць від 18.07.2017, що був проведений 17.07.2017 на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_51 за № 01-13576т/НСД від 17.07.2017, у приміщенні службового кабінету № 202 Святошинського УП ГУ НП в м. Києві, що по просп. Перемоги, б. 109, у м. Києві, о/у ВКП Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_52 за участю працівників УОТЗ ГУ НП України в м. Києві, був запрошений, а фактично доставлений до кабінету (обставини приведені нижче), де ОСОБА_7 повідомив обставини його знайомства з ОСОБА_10 та нанесення їй тілесного ушкодження (а.п. 152-154 т. 1).

Зі змісту вказаного протоколу, зокрема, випливає, що після зустрічі ОСОБА_7 з ОСОБА_10 , приблизно о 17 год. 00 хв., 15.07.2017 (яка фактично відбулася вперше після знайомства під час ходи аніматорів, оскільки інших беззаперечних доказів щодо попереднього знайомства ОСОБА_7 і ОСОБА_10 стороною обвинувачення не надано) вони були в супермаркеті, де він купив собі пляшку пива "Чернігівське", а ОСОБА_10 - продукти харчування, зокрема печиво, які вони (кожний своє) вживали, сидячи на лавочці неподалік супермаркету.

У зв`язку з тим, що у ОСОБА_7 різко заболів шлунок, він зібрався додому, а ОСОБА_10 (без дозволу) почала ритись у нього в пакеті, де була і його сумка (по обвинуваченню - рюкзак), а також ніж (по обвинуваченню ніж знаходився у рюкзаку), який він взяв на випадок, якщо у них буде "пікнік".

Взявши ніж, ОСОБА_10 почала ним розмахувати, а ОСОБА_7 намагався лівою рукою забрати ніж, притримуючи її руку з ножем своєю правою рукою.

ОСОБА_10 уверталася, тримаючи ніж лезом до себе.

У якийсь момент він наніс їй ножове поранення в передпліччя, проте точно не вказав, оскільки на вулиці було темно, після чого ОСОБА_10 побігла в кінець будинку, він пішов за нею, але, не знайшовши, поїхав приватним автомобілем додому, де в кухні (за доказами обвинувачення, ніж виявлено в квартирі свідка ОСОБА_13 ) поклав ніж.

Отже, щонайменше, за даних пояснень ОСОБА_7 не випливає час зустрічі обвинуваченого з ОСОБА_10 15.07.2017, що інкримінується ОСОБА_7 , мотиву ревнощів чи навмисного спричинення ОСОБА_10 ножового поранення, механізм його спричинення та локалізація.

Навіть якщо взяти до уваги вказані пояснення ОСОБА_7 від 17.07.2017, то залишилися нез`ясованими обставини того, що, якщо припустити, що ОСОБА_10 їла печиво, то до печива не відносяться такі товари, як: вода мінеральна, соняшникова олія, вологі серветки, суміш Тульчинка № 2 (200 г.), які придбані згідно чеку о 19 год. 30 хв. 15.07.2017 по кредитній картці ОСОБА_10 , що вилучені з квартири останньої.

Між тим, суд першої інстанції, дослідивши протокол НСРД, дійшов висновку, що він є недопустимим доказом у провадженні, з правильністю чого погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.

За положеннями ч. 2 ст. 246 КПК України, НСРД проводяться у випадках, якщо відомості про кримінальне правопорушення та особу, яка його вчинила, неможливо отримати у інший спосіб.

Таким чином, НСРД - це слідчі (розшукові) дії, відомості про факт і методи проведення яких не підлягають розголошенню, спрямовані на збирання, перевірку чи дослідження фактичних даних у конкретному кримінальному провадженні, та які проводяться у разі крайньої необхідності, коли відомості про злочин та особу, яка його вчинила, неможливо отримати іншим способом.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 258, ч. 1 ст. 260 КПК України аудіо-, відеоконтроль особи є різновидом втручання у приватне спілкування, тобто доступом до змісту спілкування за умови, що його учасники мають достатні підстави вважати таке спілкування приватним, при цьому втручання проводиться без відома особи на підставі ухвали слідчого судді, якщо є достатні підстави вважати, що розмови цієї особи або інші звуки, рухи, дії, пов`язані з її діяльністю або місцем перебування тощо, можуть містити відомості, які мають значення для досудового розслідування.

Натомість, допит - це слідча (розшукова) дія, яка характеризується тим, що проводиться у встановлений законом порядок із заздалегідь визначеною метою, для одержання певної, а не будь-якої інформації, тобто її змістом є одержання показань від особи, яка володіє відомостями, що мають значення для розслідуваного кримінального правопорушення.

Допит вирізняється від інших слідчих дій ще й тим, що він, як правило, складається з вільної розповіді про обставини, які стосуються предмета допиту, і відповідей на запитання, а особа, яка проводить допит, тримає ініціативу в своїх руках.

Одночасно ст. 224 КПК України, окрім іншого, визначено, що допит проводиться за місцем проведення досудового розслідування або в іншому місці за погодженням з особою, яку мають намір допитати.

Перед допитом встановлюється особа, роз`яснюються її права, а також порядок проведення допиту.

У разі допиту свідка він попереджається про кримінальну відповідальність за відмову давати показання і за давання завідомо неправдивих показань, а потерпілий - за давання завідомо неправдивих показань.

Якщо ж підозрюваний відмовився відповідати на запитання чи давати показання, особа, яка проводить допит, зобов`язана його зупинити одразу після отримання такої заяви, бо особа має право не відповідати на запитання з приводу тих обставин, які можуть стати підставою для підозри.

При цьому кримінальним процесуальним законом регламентовано, що підозрюваний має право на першу вимогу мати захисника і побачення з ним до першого допиту з дотриманням умов, що забезпечують конфіденційність спілкування, а в рамках кримінального провадження щодо особливо тяжких злочинів участь захисника є обов`язковою.

Як показав свідок ОСОБА_16 суду першої інстанції 29.01.2020, він працює помічником о/у Святошинського УП ГУНП в м. Києві.

У вихідний день в липні 2017 року він відпочивав з родиною.

За вказівкою керівника ( ОСОБА_29 ), він з колегою ОСОБА_53 , перебуваючи в цивільному одязі, піднялися в квартиру за певною адресою з метою допитати ОСОБА_7 , але на дзвінок двері ніхто не відчинив.

Через приблизно 2,5 години очікування, на повторний дзвінок до квартири двері відчинив ОСОБА_19 , якому вони показали посвідчення, але він їм вказав, що сина- ОСОБА_7 немає вдома і де він - батько не знав.

Керівник їм наказав їхати за іншої адресою, а проїхавши 200-300 м. в службовому автомобілі, вони зупинилися і почали стояти вже там.

Простоявши ніч, вранці - близько 08 год. 30 хв. вони побачили, як з під`їзду будинку виходять два чоловіки, один з яких був ОСОБА_7 , якого вони впізнали фото.

ОСОБА_7 помітив їх авто, і він та інший чоловік почали розходитися в різні сторони.

Вони підійшли до ОСОБА_7 , представилися і запросили до службового автомобіля, куди останній сів на заднє сидіння поряд з ОСОБА_54 , після чого вони відразу поїхали до Святошинського управління поліції.

На ОСОБА_7 видимих тілесних ушкоджень не було, він ні на що не скаржився (а.п. 197-198 т. 4).

Отже, свідок ОСОБА_16 , виконуючи вказівки керівника відділку поліції ( ОСОБА_29 ), брав участь у фактичному затриманні ОСОБА_7 та його доставляння до Святошинського УП ГУНП у м. Києві, з яким почали виконуватися процесуальні (слідчі) дії.

За змістом протоколу за результатами проведення аудіо-, відеоконтролю особи, вказана слідча дія проводилася за участю оперуповноваженого ВКП Святошинського УП ГУНП в м. Києві та працівника УОТЗ ГУНП в м. Києві 17.07.2017 у приміщенні службового кабінету № 202 Святошинського УП ГУ НП в м. Києві, що по просп. Перемоги, б. 109, у м. Києві.

Таким чином, фактично було проведено допит ОСОБА_7 , який складалася з послідовно висвітлених відповідей на поставлені йому питання.

При цьому, даних про те, що ОСОБА_7 роз`яснювали його права і він був забезпечений захисником - відсутні.

Не послалася на такі обставини і сторона обвинувачення як в апеляційній скарзі, так і в суді апеляційної інстанції.

Підсумовуючи, слід визнати, що спілкування ОСОБА_7 в кабінеті Святошинського УП в м. Києві з працівником поліції з приводу обставин вчиненого злочину не можна визнати НСРД - аудіо-, відеоконтролем особи, оскільки учасники такого спілкування не мали жодних підстав вважати, що спілкування є приватним.

Згідно з положеннями ст.ст. 86, 87 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, в тому числі внаслідок порушення права особи на захист та шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених КПК України, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.

А тому, суд першої інстанції визнав здійснення цієї процесуальної дії, яка потребує попереднього дозволу суду, отримання показань від ОСОБА_7 , який не був повідомлений про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, - тобто її отримання з порушенням цього права, а саме порушенням ст.ст. 18, 42, 224 КПК України, ст. 63 Конституції України, п.п. 1, 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини порушеннями прав людини і основоположних свобод, визнавши протокол за результатами проведення НСРД у виді -аудіо, відео контролю ОСОБА_7 , як недопустимий доказ, з правильністю чого погоджується і колегія суддів, який, за будь-яких обставин, не може бути використаний при прийнятті процесуального рішення, бо ЄСПЛ в своїй практиці (рішення "Балицький проти України", "Шабельник проти України", "Нечипорук і Йонкало проти України") дотримується чіткої думки, що використання доказів, отриманих з порушенням права на мовчання та свободи від самовикриття, які лежать у основі поняття справедливого судового розгляду, - є порушеннями загальновизнаних міжнародних стандартів.

Крім того, не можна не звернути увагу, що будь-якими доказами у провадженні не підтверджена позиція сторони обвинувачення щодо мотиву вбивства ОСОБА_10 , на що не має посилання як в апеляційній скарзі прокурора, так і не випливає цей мотив з позиції прокурора в суді апеляційної інстанції, тоді як мотив кримінального правопорушення є однією з складових, що підлягає обов`язковому доказуванню у кримінальному провадженні.

Тут же необхідно послатися і наступне.

Згідно наданого стороною захисту висновку за результати дослідження з використанням поліграфа від 30.09.2017, при проведенні психофізіологічного дослідження із застосуванням поліграфу (далі-ПФДП) ОСОБА_7 не завжди виконував обов`язкові вимоги проведення ПФДП.

Під час ПФДП були виявлені стійкі, виражені психофізіологічні реакції, які свідчать, що показання ОСОБА_7 про те, що він не причетний до нанесення удару ножем дівчині на ім`я Тетяна в Святошинському районі міста Києва ввечері 15 липня цього року, - є достовірними (а.п. 166-169 т. 2).

Даний доказ суд визнав недопустимим за приписами ст. 86 КПК України, оскільки він отриманий не у порядку, встановленому КПК України.

Крім того, стороною захисту не надано суду документів на підтвердження того, що ОСОБА_55 дійсно є експертом, що включений до Реєстру атестованих судових експертів (а.п. 107 т. 5).

На противагу цьому, прокурор в апеляційній скарзі з незрозумілих обставин вказав (а.п. 160-161 т. 5), що суд першої інстанції визнав цей доказ допустимим, що фактично було у попередньому вироку суду (а.п. 175 т. 3), про перевірку чого поставила питання колегія суддів в ухвалі Київського апеляційного суду від 23.01.2019 (а.п. 31-32 т. 4), що і переніс прокурор в апеляційну скаргу на вирок суду від 17.06.2022.

Між тим, за результатами оцінювання поведінки (наявність маркетерів-показників) підозрюваного ОСОБА_7 при наданні ним показань під час допиту як підозрюваного від 18.07.2017 в службовому кабінеті Святошиснького УП ГУНП у м. Києві, що фіксувався за допомогою цифрової відеокамери (які опосередковано відповідають його поясненням про проведення НСРД)

про:

- відсутність психологічно-достовірної та психологічно-значущої інформації про початок та обставини знайомства: "Трохи поспілкувалися...";

- відсутність психологічно-достовірної та психологічно-значущої інформації про зміст розмов під час переписки: "Яке якось так...";

- відсутність психологічно-достовірної та психологічно-значущої інформації про час і місце зустрічі, про яку домовлялися обвинувачений з жертвою: "Перед суботою..."..."вона написала, що вона може, де вона може...вона сказала де...".

Підекспертний у першому свідченні не пам`ятає маршрут руху і місце зустрічі: "з автобусу до метро (без назви), потім до однієї станції на трамваї до кінцевої, ...ну не до кінцевої - там пересадка...і там трамвай довіз до кінцевої, ну...до цього пункту...біля дороги зустрів,...десь якась лавка, десь якусь лавку знайшли, сіли".

Підекспертний практично не надає інформації про зміст та особливості зустрічі: "просто ходили там...спілкувалися", місце, де і як здійснювалися покупки потерпілою та підозрюваним "не пам`ятаю, магазин якийсь,...не пам`ятаю, вона пішла в якийсь свій напрямок...я випив пива, вона щось там їла...відреагувала погано, ОСОБА_56 "щось там, якось там..."

Разом з тим, підекспертний добре пам`ятає, що і скільки він придбав у магазині: "купив півлітра "Чернігівського" світлого".

Підекспертний надає інформацію про стан потерпілої, яка характеризується протиріччям: "потерпіла була пригнічена...була збентежена...почала істерику...і почалася якась неадекватність, і почалося щось".

Неоднозначна реакція під час розповіді на обставини поранення жертви - спочатку пояснення, що жертва махала ножем прямо перед його обличчям, потім рухом, жестами і мовою дає зрозуміти, що вона знаходилася збоку праворуч від підозрюваного, пізніше гальмівна реакція на питання про обставини поранення.

Відсутність детальної інформації про його дії під час зникнення дівчини " ОСОБА_57 сразу ето все...".

Відсутність прагнення пошуку та своєрідна реакція на ситуацію після повернення додому: "...я її шукав, трохи пройшовся...ліг спати" -

та за іншими показниками (маркерами) присутності (відсутності) ознак щирості або неправдивих показань експерт у висновку судової психологічної експертизи № 20583/17-61 від 28.11.2017 вказав, що:

- у підозрюваного (підекспертного) ОСОБА_7 , під час допиту останнього 18.07.2017, що проводився за участю захисника в службовому кабінеті № 309 Святошинського УП ГУНП в м. Києві, за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, б. 109, та фіксувався за допомогою цифрової відеокамери мають місце виражені ознаки брехні (психологічної недостовірності).

- існує висока вірогідність того, що ОСОБА_7 під час допиту дає неправдиві показання, які мають прояв у низькому інформативному змісті свідчень, схематичності викладення, блокуванні (утаємненні) інформації, що стосується криміналістично значущої ситуації (розслідуваних подій).

- у змісті наданого на дослідження відеозапису допиту ОСОБА_7 містяться виражені психодіагностичні ознаки прихованих обставин, які за сукупністю не відповідають загальним та змістовним критеріям психологічної достовірності, а також, указують на викривлення або утаємнення ОСОБА_7 юридично значущої інформації (а.п. 62-66 т. 2).

Отже, даний висновок підсилює позицію сторони захисту щодо учинення тиску на обвинуваченого ОСОБА_7 працівниками поліції, у зв`язку з чим він себе обмовив щодо його причетності до вбивства ОСОБА_10 .

Як далі слідує з матеріалів провадження, з даних протоколу огляду місця події від 16.07.2017, протягом часу з 11 год. 10 хв. по 11 год. 30 хв., вбачається, що об`єктом огляду є приміщення кімнати, що знаходиться у приймальному відділені КМКЛ № 17, що за адресою: м. Київ, провул. Лабораторний, б. 14, під час якого були оглянуті та вилучені речі, які належать ОСОБА_10 , а саме: туфлі чорні жіночі, джинси синього кольору пошкоджені - з розрізами та речовиною бурого кольору, кофта сіра жіноча пошкоджена - з розрізами та речовиною бурого кольору, навушники чорного кольору, шкарпетки, дві 2-х гривневі купюри просякнуті речовиною бурого кольору, ключі, - які були поміщені до пакету, який було скріплено биркою та печаткою "Для пакетів" (а.п. 138-140 т. 1).

За даними протоколу огляду місця події від 16.07.2017, проведеного у період часу з 00.00 год. до 01.00 год. слідчим ОСОБА_58 за участю спеціаліста ОСОБА_59 , з доданими схемою та ілюстративною таблицею, об`єктом огляду є ділянка місцевості, яка розташована за адресою: м. Київ, просп. Л. Курбаса, 18, де виявлено та вилучено один недопалок цигарки з маркуванням "Winston", змив речовини бурого кольору, пляшку з-під алкогольною напою з вмістом рідини - напій "Бархатное", а також ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_60 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які повідомили про те, що, прямуючи зі сторони кінцевої зупинки трамвая, на оглядовій ділянці на тротуарі помітили раніше невідому дівчину ( ОСОБА_10 ), яка лежала і попросила про допомогу.

При цьому вона подала свій мобільний телефон марки "DooGee" з сім-картою мобільного оператора Київстар ( НОМЕР_2 ), що і був вилучений у ОСОБА_28 .

Крім того, з місця події були вилучені і інші вказані вище предмети (а.п. 129-132, 133, 134, 135-137 т. 1).

ОСОБА_28 та ОСОБА_61 безпосередньо в судовому засіданні суду першої інстанції не допитувалися.

Між тим, не можна не звернути увагу на час початку огляду місця події о 00 год. 00 хв., тоді як вчинення злочину, що інкримінується обвинуваченому, відбувся приблизно о 00 год. 05 хв. 16.07.2017, починаючи, як указано в обвинувальному акті, з словесного конфлікту між ОСОБА_7 з ОСОБА_10 , під час чого він спричинив їй ножове, а потім покинув місце події, на яке, за сплинув часу, прибула слідчо-оперативна група, яка і виявила на місці ОСОБА_60 та ОСОБА_28 з мобільним телефоном ОСОБА_10 , який начебто остання їм передала для виклику допомоги.

Наведеним обставинам щодо:

- виявлення у смітнику квартири ОСОБА_10 пачки з-під сигарет "Winston" і наявності недопалку сигарети цієї ж марки на місці події 16.07.2017;

- начебто вживання ОСОБА_7 під час зустрічі з ОСОБА_10 пива "Чернігівське", на яке він вказав під час допиту 17.07.2017, і наявності під час огляду місця події 16.07.2017 пляшки алкогольного напою "Бархатное" чи банки з-під пива "Оболонь", яка виявлена в квартирі ОСОБА_10 ;

- перебування у нічний час на вулиці ОСОБА_10 , начебто на зустрічі з ОСОБА_7 після 19 год. 00 хв. 15.07.2017, тільки з мобільний телефон марки "DooGee" з сім-картою мобільного оператора Київстар, що був вилучений у ОСОБА_28 - 16.07.2017, та ключами, що, у послідуючому, були вилучені в лікарні - 16.07.2017, -

сторона обвинувачення будь-яких своїх бачень взагалі не надала, тоді як, на переконання колегії суддів вони мають істотне значення для правильного вирішення провадження, оскільки важко собі уявити як ОСОБА_10 , яка після магазинів перебувала вдома, вийшла з будинку, фактично лише з ключами та мобільним телефоном, і як ці обставини узгоджуються з обвинуваченням ОСОБА_7 на його перебування поряд з ОСОБА_10 протягом часу з 19 год. 00 хв. 15.07.2017 до часу, коли її знайшли після 00 год. 05 хв. 16.07.2017.

Не знайшло свого вирішення і те, навіщо перебувати ОСОБА_10 з ОСОБА_7 на вулиці о 00 год. 00 хв. за тим, що він, за показаннями свідка ОСОБА_11 , бував у неї в квартирі раніше; чому, прогулюючись разом по прилеглим до ринку "Колібріс" житловим кварталам, вони оминули житловий квартал з будинком АДРЕСА_3 , де проживала ОСОБА_10 , щоб переміститися в іншим, більш дальній від ринку квартал з будинком АДРЕСА_3 , де знайшли поранену ОСОБА_10 .

На противагу обвинуваченню щодо перебування ОСОБА_7 на місці події за досліджуваних обставин, в суді першої інстанції ряд свідків надали свої пояснення з наступним змістом.

Так, свідок ОСОБА_19 в суді першої інстанції 29.01.2020 пояснив, що 15.07.2017 він приїхав додому з роботи приблизно о 22 год. 40 хв.: він працює до 22 год. 00 хв. і 40 хв. йому потрібно на дорогу додому.

Піднявшись до себе на поверх, зустрів сусідів на ім`я ОСОБА_62 та ОСОБА_63 (на час розгляду провадження - подружжя ОСОБА_64 ).

Він у ОСОБА_21 запитав чому той не дивиться футбол, на що той відповів, що там немає чого дивитися.

Потім він-свідок подзвонив у двері, які йому відчинив його син - ОСОБА_7 , який привітався з сусідами, а йому запропонував швидше заходити до оселі, щоб встигнути додивитися футбол.

Вони додивилися кінець матчу та нагородження гравців.

Гра закінчилася приблизно о 23 год. 15 хв.

Приблизно через хвилин 25 дружина накрила на стіл в кухні, вони повечеряли, дружина пішла відпочивати, а він з сином ще залишалися.

Через деякий час він-свідок також пішов відпочивати, а син мав прибрати в кухні.

Потім він почув, що у кімнаті сина дуже голосно працює телевізор і він попросив зробити тихіше, на що син запропонував удвох додивитися документальний фільм про Євро-2012, але він не погодився, бо потрібно було дуже рано прокидатися.

Наступного дня (16.07.2017), близько 7 год. ранку, він-свідок з балкону забирав свою теніску та бачив, що його син спить.

Його дружина також разом з ним прокинулася і сиділа на ліжку поки він збирався.

Згодом, ближче до 16 год. 00 хв., йому зателефонувала сусідка ОСОБА_41 ( ОСОБА_18 ), яка повідомила, що якісь підозрілі люди дзвонять їм (сім`ї ОСОБА_65 ) у домофон та двері.

Він- ОСОБА_19 одразу зателефонував дружині- ОСОБА_20 і сказав не відкривати двері.

Приїхавши з роботи, він-свідок зайшов у квартиру і буквально через пару хвилин подзвонили у дзвінок квартири, дружина почала кричати, що викличе поліцію, на що невідомі люди відповіли, що поліція вже тут.

Вони відкрили вхідні двері та побачили чоловіків у спортивному одязі.

Вони запитали чи проживає ОСОБА_7 у даній квартирі і сказали, що останній став свідком пограбування та забув розписатися у якійсь розписці.

Через деякий час вийшла і сусідка ОСОБА_41 ( ОСОБА_18 ).

Хтось зателефонував даним чоловікам і вони пішли, а він із дружиною та сусідкою зайшли назад до квартир та він відразу подзвонив сину.

Той повідомив, що свідком ніякого пограбування не був, а за певною адресою взагалі дуже рідко буває.

Було близько 00 год. ночі, тому він-свідок сказав сину нікуди не йти, а залишатися ночувати у ОСОБА_66 ( ОСОБА_13 ).

Наступного дня (17.07.2017), приблизно о 07 год. 00 хв., він-свідок зателефонував сину та вони домовилися про зустріч о 08 год. 30 хв. біля відділення "Ощадбанку".

У домовлений час син на зустріч не прийшов.

Він зателефонував йому о 08 год. 30 хв., але син не підняв слухавку, а потім він самостійно сплатив комунальні послуги.

Потім він- ОСОБА_19 пішов до дільничного та розповів про вечірній інцидент, а будучи вдома, зв`язався з ОСОБА_13 , який повідомив йому, що сина- ОСОБА_67 забрали працівники поліції.

Увечері (17.07.2017) йому та дружині стало відомо, що син знаходиться у Святошинському відділку поліції, куди він прибув з дружиною, де від слідчого дізналися, що син підозрюється у вбивстві, яке було скоєне в ніч на 16.07.2017 (а.п. 200-201 т. 4).

Свідок ОСОБА_20 суду першої інстанції 29.01.2020 дала аналогічні показання, додавши, що 15.07.2017 вони (в сімейному колі) мали відсвяткувати її день народження, що був 12.07.2017.

Син- ОСОБА_7 був вдома цілий день, допомагав їй по господарству та у приготуванні страв.

Вони сіли за стіл після 18 год. 00 хв.

О 21 год. 00 хв. включили трансляцію футболу.

Приблизно о 22 год. 00 хв., син ОСОБА_68 повідомив, що спілкувався з дівчиною по " ОСОБА_69 ".

Приблизно о 23 год. 00 хв. прийшов з роботи чоловік- ОСОБА_19 , якого зустрів син і вони додивилися футбол.

Вона-свідок накривати на стіл чоловіку і зробити чай з тортом сину.

Вони посиділи 15-20 хвилин і вона пішла готуватися до сну.

Через деякий час у кімнату до неї зайшов чоловік, а ОСОБА_68 ще прибирав в кухні.

ОСОБА_68 був вдома до наступного дня та тільки, приблизно о 15 год. 30 хв., зі здзвонившись з товаришем, вийшов з дому, щоб піти в магазин.

Вдома вона залишалась одна і почалися дзвінки у двері, але вона нікому не відкривали тому, що боялася.

Також їй сусідка ( ОСОБА_18 ) повідомила по телефону, що біля їхнього під`їзду якісь невідомі люди питали про сина- ОСОБА_7 .

Сусідка їм відповіла, що дійсно ОСОБА_68 проживає в під`їзді будинку, але де він на даний час - їй невідомо.

Після розмови з сусідкою, вона-свідок подзвонила синові та про все розповіла.

Чоловік повернувся з роботи близько 22 год. 50 хв. (16.07.2017) і не встиг переодягнутися, як знову подзвонив у двері.

Відкривши двері, невідомі чоловіки показали свої посвідчення, і спитали в них чи тут живе ОСОБА_70 .

Вона відповіла їм, що так, але сина вдома не було.

Чоловік сказав сину залишатися ночувати у ОСОБА_13 .

Чоловік з сином домовилися зустрітися на наступний день (17.07.2017) біля відділення "Ощадбанку", однак син не прийшов.

Наступного дня вона весь день дзвонила сину, але не могла додзвонитися.

Лише ближче до вечора вона дізналася, що її син в поліції і вона разом зі своїм чоловіком приїхала до райвідділку, де дізналися, що в Святошинському районі "підрізали" дівчину, з якою її син постійно спілкувався.

У подальшому, під час обшуку дуже детально оглядали речі її сина, також була присутня як понята сусідка ОСОБА_18 , яка відразу розказала поліції, що бачила сина- ОСОБА_7 увечері 15.07.2017 у вікні, але на це ніхто не звернув уваги (а.п. 199-200 т. 4).

З показань свідка ОСОБА_21 в суді першої інстанції 28.04.2020 випливає, що в суботу 15.07.2017, приблизно о 22 год. 45 хв., він бачив обвинуваченого вдома.

А саме, він курив разом з ОСОБА_71 ( ОСОБА_64 ( ОСОБА_72 ) на сходинковому майданчику, а ОСОБА_7 відкривав двері батькові, який повернувся з роботи.

Того вечора транслювався футбольний матч, який виграв " ОСОБА_73 " з рахунком 2:0, тому він і запам`ятав цю дату.

Матч він дивився у 69 квартирі (квартира АДРЕСА_12 ) з нареченою, на той момент на прізвище ОСОБА_74 ( ОСОБА_22 ).

На сходинковий майданчик вийшов покурити після того, як матч закінчився.

Він вийшов коли вже була реклама перед нагородженням.

На 9 поверх приїхав ліфт, з якого вийшов батько обвинуваченого.

Оскільки вони давно знайомі, то привіталися і останній спитав як матч, а він відповів, що вже немає чого дивитися.

Потім ОСОБА_19 подзвонив у дзвінок і двері відкрив обвинувачений, який з ними привітався.

Про те, що ОСОБА_68 ( ОСОБА_7 ) підозрюється у вбивстві йому-свідкові стало відомо через тиждень від ОСОБА_75 ( ОСОБА_22 ).

У неділю, наступного дня (тобто через тиждень), він- ОСОБА_21 згадав той момент, що він бачив того вечора обвинуваченого, про що і сказав ОСОБА_76 ( ОСОБА_22 ).

До надання пояснень адвокату, він-свідок нікому не повідомляв, що вечором 15.07.2017 бачив ОСОБА_7 (а.п. 242 т. 4).

Свідок ОСОБА_37 в суді першої інстанції 28.04.2020 надала показання аналогічні за змістом показанням ОСОБА_21 .

Крім того, пояснила, що 19.07.2017 їй у квартиру АДРЕСА_13 зателефонував у домофон невідомий та повідомив, що він сусід з 71 квартири, забув ключі, та попросив відкрити двері, але вона знала, що то не голос її сусіда- ОСОБА_19 , тому двері під`їзду вона не відкрила.

Вона пішла на кухню і виглянула у вікно, під будинком на лавці сиділо три чи чотири невідомих чоловіка.

Коли вона другий раз виглянула, то побачила, що серед чоловіків є ОСОБА_19 .

Потім на наступну суботу вона зустрілася з ОСОБА_19 і запитала, що у них трапилося, а той розповів їй про всю ситуацію, яка склалася, а вона, в свою чергу, переказала це чоловікові- ОСОБА_21 .

Чоловік- ОСОБА_21 обурився та сказав, що як це все могло бути, якщо вони бачили того вечора ОСОБА_67 ( ОСОБА_7 ).

Час та дату вбивства їй сказав батько обвинуваченого - ОСОБА_19 .

Наступного дня, у неділю (тобто через тиждень), вона знову зустріла ОСОБА_19 та розповіла, що, поговоривши з своїм чоловіком, вони згадали, що того вечора (15.07.2017) бачили його сина- ОСОБА_7 , який відкривав батькові двері квартири у будинку.

Приблизно через місяць до неї пришла мати обвинуваченого- ОСОБА_20 і покликала до себе додому, де був адвокат, якому вона- ОСОБА_22 та її чоловік- ОСОБА_21 надали свої показання (а.п. 243 т. 4).

Свідок ОСОБА_13 в суді першої інстанції 28.04.2020 пояснив, що ОСОБА_7 він знає зі школи.

У неділю - 16.07.2017, приблизно о 15 год. 30 хв., він під`їхав до будинку обвинуваченого і вони поїхали до торгового центру.

Вони були в супермаркеті "Ашан', коли останньому зателефонувала мати- ОСОБА_20 та повідомила, що його шукають якісь незнайомі люди, дзвонять в двері, але вона не відчиняє.

Протягом півгодини мати йому дзвонила та казала, що ці люди залишаються біля будинку, їй страшно, бо вона сама вдома.

Разом з тим, мати сказала, щоб ОСОБА_68 додому не провертався та залишався у нього.

Це було приблизно о 18 год. 00 хв. (16.07.2017) і він запропонував ОСОБА_77 побути біля його під`їзду, під час чого до ОСОБА_67 телефонувала мати та батько.

Десь о 22 год. 00 хв. - 22 год. 30 хв. (16.07.2017), коли вони вже були у нього-свідка вдома, подзвонив батько обвинуваченого і повідомив, що відкрив цим незнайомим чоловікам двері та вони сказали, що шукають ОСОБА_67 , який нібито був свідком якоїсь події на Троєщині.

ОСОБА_19 запитав у обвинуваченого чи той був на Троєщині, на що ОСОБА_68 відповів, що нічого такого не було.

ОСОБА_19 порадив синові не йти додому, а залишатися ночувати в нього- ОСОБА_13 , а вже вранці вони будуть розбиратися.

Наступного дня вранці (17.07.2017), приблизно о 08 год. 15 хв., він-свідок з ОСОБА_7 вийшли з під`їзду.

Дійшовши до середини будинку, він-свідок побачив автомобіль, який був припаркований на газоні.

Даний автомобіль марки "Део Ланос" рухався за ними, про що він повідомив ОСОБА_77 , але потім машина заїхала за ріг будинку, тому ОСОБА_68 сказав, що то йому-свідкові здалося та немає чого боятися.

ОСОБА_7 вирішив йти додому, адже він домовився зі своїм батьком зустрітися біля їх будинку.

Він-свідок пішов на стоянку, а ОСОБА_68 у протилежному напрямку - додому.

Потім він- ОСОБА_13 побачив, що згаданий вище автомобіль розвертається і їде за ОСОБА_78 .

Він-свідок зателефонував ОСОБА_77 і повідомив, що цей автомобіль поїхав за ним, але той сказав йому не переживати.

Згодом він- ОСОБА_13 почув, як зупинилася автомобіль, назвали прізвище ОСОБА_67 та потім почув крики, після чого зв`язку з ним- ОСОБА_7 більше не було.

Він-свідок по дорозі на роботу дзвонив ОСОБА_77 , дзвонив на домашній телефон батькам, адже мобільного їх номеру не знав, але ніхто не підіймав слухавку і вже близько 11-ї години ранку (17.07.2017), ОСОБА_19 сам йому-свідкові зателефонував.

Він-свідок повідомив ОСОБА_19 , що напевне ті люди, які шукали ОСОБА_67 , заштовхали його в автомобіль та поїхали.

Батько перебував у стані шоку, сказав йому повернутися до під`їзду, щоб викликати поліцію.

Приблизно об 11 год. 00 хв. (17.07.2017) вони викликали поліцію.

У понеділок ввечері він-свідок дізнався від ОСОБА_19 , де перебуває ОСОБА_68 і у вівторок вранці йому зателефонував батько ОСОБА_67 , який повідомив йому в чому підозрюють ОСОБА_7 .

У середу 19.07.2017, він- ОСОБА_13 разом з сусідкою ОСОБА_67 на ім`я ОСОБА_41 ( ОСОБА_18 ) поїхали в суд, де обвинуваченому обирали запобіжний захід.

Після обрання ОСОБА_77 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, він-свідок підвозив останнього з батьками додому, коли ж вони під`їхали під будинок, то там вже стояли слідчі, які повідомили їм, що буде проводитися обшук (квартира ОСОБА_65 ).

Вже було близько 22 год. вечора, коли йому-свідкові зателефонували на мобільний телефон і під погрозою зламати двері запропонували їх відчинити для проведення обшуку через 15 хвилин ще і у його- ОСОБА_13 квартирі.

Під час обшуку у нього-свідка вилучили всі ножі.

Ніж, на якому потім знайшли плями крові, дістали з ящика, в якому він лежав до обшуку.

Даний ніж держав у руках і він, і його-свідка батько, поняті, але вони ніяких слідів на ньому не помітили.

Цим ножем ніхто не користувався, бо він не кухонний.

Цей ніж подарували його- ОСОБА_13 батькові на роботі більше 15 років тому і останнім часом він окремо лежав у тумбочці в кухні і ніхто його не діставав та нікому не передавав.

Ножі оглядалися поліцейськими в присутності всіх осіб, які були в кухні, і ніхто при цьому не бачив плям на ножі і чохлі від нього та сам слідчий про це нічого не оголошував.

На той час у обвинуваченого ОСОБА_7 дівчини не було і про загиблу ОСОБА_68 йому-свідкові нічого не розповідав.

Пояснити, звідки на ножі після вилучення з`явилася кров, він- ОСОБА_13 не може (а.п. 243 т. 4).

Свідок ОСОБА_18 в суді першої інстанції 01.07.2020 пояснила, що 15.07.2017 вона, близько 20 год. 00 хв., повернулася додому з села.

Приблизно з 23 год. 00 хв.-23 год. 30 хв. до 02 год. 00 хв. вона консервувала овочі. В кухні її квартири було дуже жарко, тому вона періодично підходила до вікна подихати свіжим повітрям, коли і дивилася у вікно.

Вікна у їх будинку розташовані на відстані приблизно 1,5 м. один від одного, у тому числі між її вікном і вікном квартири ОСОБА_65 .

Коли вона, в черговий раз, приблизно о 00 год. 00 хв., знову висунулася у вікно, то побачила обвинуваченого, який витрушував серветку.

Вона його чітко розгледіла.

Дана подія відбулася в ніч з 15 на 16.07.2017.

Наступного дня, у неділю (16.07.2017), близько третьої години дня, вона пішла доглянути сусіда з 2 поверху та запропонувала йому посидіти на лавочці біля під`їзду.

У цей час до домофону підійшов незнайомий чоловік і почав дзвонити у квартиру.

Вона запитала в нього, до кого він і чоловік відповів, що у 71 квартиру, до ОСОБА_7 .

Вона сказала йому, що їх не має, батьки напевне поїхали на дачу, а хлопець щойно пішов.

Чоловік запитав, в чому саме був одягнений обвинувачений, на що вона йому не відповіла, хоча і бачила, бо не розуміла взагалі, що це за чоловіки, адже вони довгий час сиділи біля будинку, куди в під`їзд постійно то заходили, то виходили з нього.

Вона-свідок подзвонила батьку обвинуваченого - ОСОБА_19 та повідомила, що хтось шукає ОСОБА_67 .

Дані чоловіки були аж до вечора, а ввечері вона почула шум на сходинковому майданчику, чоловіків взагалі було три і вони розповідали про те, що нібито на Троєщині щось трапилося, а ОСОБА_7 був свідок події.

Через деякий час вона дізналася від батьків ОСОБА_67 , що останній підозрюється у вбивстві.

Вона дуже здивувалася, адже коли вони назвали час та дату події, то саме в той час вона бачила обвинуваченого у вікні.

Дану обставину вона повідомляла слідчому та адвокату.

19.07.2017 проводився обшук у квартирі ОСОБА_65 і її запросили бути понятою, тоді вона ще раз повідомила, що бачила ОСОБА_7 того вечора у вікні, але на це ніхто не звернув уваги (а.п. 5 зв.-6 т. 5).

Як показав суду першої інстанції 01.07.2020 свідок ОСОБА_14 , обвинуваченого він знає з 2011 року, перебуває з ним у дружніх відносинах.

Вони разом з ним працювали, спілкувалися часто, майже кожного дня, в соціальній мережі "Вконтакте".

Він-свідок був під прізвищем " ОСОБА_79 ", а обвинувачений ОСОБА_68 - під прізвищем " ОСОБА_42 ".

15.07.2017 вони також переписувалися, починаючи з 17:04.

О 18:59 ОСОБА_68 скинув йому-свідку посилання на підробіток.

О 23:25 ОСОБА_68 написав, що почався фільм про Євро-2012 по телевізору після футбольного матчу, на що він відповів - "смайликом".

Вони між собою переписували до пізньої ночі.

Він-свідок впевнений, що з ним спілкувався саме ОСОБА_68 тому, що ніхто не міг інший так відповідати в особистій бесіді, бо лише він та обвинувачений могли знати, про що вони спілкуються.

Вважає, що ОСОБА_7 не міг зробити того, в чому обвинувачується, оскільки він є доброю, порядною, чуйною людиною, завжди допоможе, якщо щось треба.

Він- ОСОБА_14 в "Вконтакте" має дві сторінки як " ОСОБА_79 " та " ОСОБА_80 ".

У ОСОБА_7 також є дві сторінки - " ОСОБА_81 " та " ОСОБА_82 ".

Вони спілкувались в основному на сторінках " ОСОБА_42 " та " ОСОБА_83 ".

Свої справжні прізвища не вказували через те, що спілкування було лише про підробіток.

Про те, що в обвинуваченого померла бабуся знає, але точний рік не пам`ятає - це було декілька років тому.

15.07.2017, коли він спілкувався з обвинуваченим, на сторінку " ОСОБА_84 " не заходив, а тільки відповідав йому на повідомлення.

Свідок також показав, що скріншоти переписки, які долучив адвокат (а.п. 184-186 т. 2), є саме тією перепискою, про яку він-свідок говорив (а.п. 6 т. 5).

Отже, показання наведених свідків вказують на алібі ОСОБА_7 протягом 15-17.07.2017.

До показань свідків сторони захисту, у тому числі і наведених, суд першої поставився критично, оскільки дані свідки є родичами, друзями та сусідами обвинуваченого ОСОБА_7 (а.п. 98 т. 5), що, на переконання колегії суддів суду апеляційної інстанції, не є безспірним, оскільки показання вказаних свідків фактично доповнюють одне-одне щодо хронології досліджених подій в ніч з 15 на 16 липня 2017 року та 16.07.2017, фактично надавалися відразу ж, коли вказаним особам стало відомо в чому підозрюється ОСОБА_7 , підтвердженні вони і письмовими доказами у провадженні, що надані, зокрема, стороною обвинувачення.

Водночас, не можна не вказати на те, що прокурор в апеляційній скарзі мотивував необхідність відхилення показань свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 (а.п. 167-174 т. 5), які суд визнав достовірними як послідовні, що узгоджуються між собою та іншими доказами у провадженні (а.п. 169-170 т. 3) з ухваленням виправдувального вироку від 11.10.2018.

Як далі слідує з матеріалів кримінального провадження, за даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17.07.2017, у ОСОБА_7 вилучені: мобільний телефон марки Нокіа з пошкодженим екраном з сім-картою НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки "Iphone" з сім-картою НОМЕР_1 (а.п. 148-150 т. 1).

З даних протоколу огляду предметів від 17.07.2017 випливає, що був оглянутий мобільний телефон марки "DooGee" НОМЕР_2 , який був вилучений в ході огляду місця події 16.07.2017 по просп. Л. Курбаса, 18, що належав ОСОБА_10 , зокрема, зміст повідомлень у меню "ВКОНТАКТЕ" у пункті "Друзі" з абонентом " ОСОБА_85 " за період часу з 06.07.2017 до 15.07.2017 (а.п. 115-122 т. 2).

Між тим, за змістом смс-повідомлень станом на 15.07.17 17:16 про зустріч не домовилися (а.п. 121-122 т. 2).

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що під час переписки ОСОБА_10 з ОСОБА_7 у загиблої був нервовий стан, після якої остання говорила, що стомилася і хоче додому - не випливає з показань свідка ОСОБА_17 , який повідомив тільки про бурхливу реакцію ОСОБА_10 на зміст переписки (про позитивну чи негативну він не стверджував) і не стверджував, що втома у неї появилася саме внаслідок переписки, інакше не можна пояснити, як ОСОБА_17 , будучи в дружніх відносинах з ОСОБА_10 , напевно знаючи, що вона неповнолітня, ніяким чином не відреагував на стан та дії ОСОБА_10 , яка самостійно поїхала додому, а також не цікавився її станом увечері та аж до повідомлення про її загибель.

За даними протоколу огляду предметів від 17.07.2017 та 19.07.2017 був оглянутий мобільний телефон марки "Iphone" НОМЕР_1 , вилучений у ОСОБА_7 під час затримання в порядку ст. 208 КПК України, а саме: зміст повідомлень, фотознімків, переписка з абонентом " ОСОБА_86 " за період часу з 19.02.2017 до 18:16 15.07.2017 (а.п. 111-114, 123-143 т. 2), які не вказують, що обвинувачений ОСОБА_7 та потерпіла ОСОБА_10 зустрічалися та проводили разом дозвілля.

На підставі даних протоколу по результатам проведення НСРД - установлення місцезнаходження радіоелектронного засобу від 18.07.2017, встановлено, що мобільний телефон НОМЕР_3 , працював (дата не вказана) за адресою: АДРЕСА_8 , та належить ОСОБА_7 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.п. 155, 156 т. 1).

За даними протоколів тимчасового доступу до речей і документів з додатками від 28.08.2017, 21.08.2017, 27.08.2017, 22.11.2017, на підставі ухвал слідчого судді отримано СD-диски з даними щодо дати, часу і тривалості вхідних та вихідних телефонних з`єднань, з посиланням на ретранслятор та прив`язку до базових станцій та їх адресу, адресу місцеперебування абоненту телефонних номерів в момент кожного вхідного та вихідного телефонного з`єднання із зазначенням типу з`єднання, змісту вхідних та вихідних смс-повідомлень, інформацію про GPRS-трафік, з урахуванням нульових дзвінків мобільних телефонів ОСОБА_10 та ОСОБА_7 та зазначення мобільного номеру, який знаходився в даному мобільному телефоні за період часу з 00 год.00 хв. 01.12.2016 по час виконання ухвал слідчого судді (а.п. 179-181, 182; 188-190, 191; 197-199, 200; 216-218, 219 т. 1; а.п. 188-240в т. 2).

Як указано у вироку суду, з Довідок аналізу технічної інформації (далі - Довідка) по факту вбивства 16.07.2017 по просп. Л. Курбаса, б. 18, у м. Києві щодо абонентських номерів вбачається, що фіксувались з`єднання в зоні дії базових станцій, які обслуговують місце скоєння злочину та територію прилеглу до нього, деталізація з`єднань абонентських номерів потерпілої ОСОБА_10 та ОСОБА_7 з іншими абонентськими номерами (а.п. 202-210 т. 1; а.п. 68-85 т. 2).

Зокрема, як випливає з роздруківки телефону НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_10 , вона:

- 15.07.2017 протягом часу з 12:10:36 до 14:56:33 вона спілкувалася з ОСОБА_17 за його телефоном НОМЕР_5 , якому вона востаннє зателефонувала в 15:04:48, а він їй - в 17:17:22, проте останнє спілкування не відбулося і більше в мережу вона не виходила (а.п. 205 т. 1).

Отже, залишилося не з`ясованим питання, якщо за показаннями ОСОБА_17 , він 15.07.2017 з ОСОБА_10 перебували в магазині з метою покупки для нього одягу, то навіщо їм телефонувати один одному: ОСОБА_10 йому в 12:10 та в 13:40 15.07.2017 (а.п. 205 т. 1), коли вона переписувалася в 13:07 15.07.2017 з ОСОБА_7 (а.п. 122 т. 2), а надалі переписка у ОСОБА_10 з ОСОБА_7 була 17:16 15.07.2017 (а.п. 122 т. 2), коли ОСОБА_17 зателефонував ОСОБА_10 в 17:17 15.07.2017, але з`єднання не відбулося (а.п. 205 т. 1), в цей час він був в дії базової станції по вул. Жмеринській в м. Києві, що фактично знаходиться посередині між місцем проживання ОСОБА_17 ( АДРЕСА_14 , згідно ГУГЛ - карті 11 хв. пішки), так і місцем проживання ОСОБА_10 по АДРЕСА_3 хв. пішки, загалом на відстані менше 2 км. один від одного, що можна подолати за 25 хв.

Як далі випливає з Довідки, телефон ОСОБА_17 НОМЕР_5 у нічній та вечірній час 15-16.07.2017 неодноразово фіксувався базовою станцією по вул. Жмеринській в м. Києві, неподалік його місця проживання по АДРЕСА_14 , яке знаходяться неподалік місця скоєного злочину, проте з 17 год. 59 хв. 15.07.2017 по 01 год. 32 хв. - з`єднання відсутні (а.п. 210 т. 1, а.п. 70-71 т. 2);

- 15.07.2017 о 16:24:26 ОСОБА_10 протягом 0:02:59 спілкувалася з абонентом, згідно записної книжки - Тьот Надя за телефоном НОМЕР_6 (а.п. 205 т. 1);

- інтенсивність її з`єднань за період часу з 01.12.2016 до 25.07.2017 з телефоном НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_7 становила - 5, а, наприклад, з ОСОБА_17 за телефоном НОМЕР_7 (а.п. 205 т. 1).

У свою чергу, абонентський номер НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_7 за період часу з 01.12.2016 до 25.07.2017 працював тільки з мобільним терміналом з ІМЕІ НОМЕР_8 .

Встановити місцезнаходження абонентського номеру в період скоєння злочину не є можливим, через відсутність його з`єднань з 19 год. 20 хв. 15.07.2017 по 13 год. 07 хв. 16.07.2017.

15.07.2017 у період часу з 8:48:27 до 19:20:06 він з`єднувався з абонентським номером НОМЕР_9 та НОМЕР_10 з фіксацією базових станцій по вул. Райдужна, м. Київ (а.п. 207, 208 т. 1).

За період часу з 01.12.2016 до 25.07.2017 інтенсивність з`єднань з номером НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_10 - 6 (а.п. 208 т. 1), тоді як з НОМЕР_11 , а з НОМЕР_12 (а.п. 208 т. 1).

Надалі деталізація з`єднань між абонентськими номерами НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_7 , та НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_10 , всього 11 за період часу з 01.12.2016 до 25.07.2017, фактично відбувався з 07.04.2017 по 28.05.2017, коли телефон ОСОБА_7 перебував в межах дій базових станцій по вул. Райдужна в м. Києві (а.п. 208 т. 1).

З терміналом ІМЕІ НОМЕР_8 за період часу з 01.12.2016 до 25.07.2017 працював і абонент НОМЕР_1 , другий оператор мобільного зв`язку, яким користується ОСОБА_7 , який протягом з 20:40:54 15.07.2017 по 2:40:2017 16.07.2017 фіксувався базовими станціями по вул. Генерала Ватутіна та Райдужній в м. Києві.

З`єднань між абонентськими номерами НОМЕР_1 ( ОСОБА_7 ) та НОМЕР_2 ( ОСОБА_10 ) протягом період часу з 01.12.2016 до 25.07.2017 - не зафіксовано (а.п. 209-210 т. 1).

Отже, за терміналом ІМЕІ НОМЕР_8 ОСОБА_7 перебував за базовими станціями по вул. Генерала Ватутіна та Райдужній в м. Києві з 8:48:27 до 19:20:06 15.07.2017 та з 20:40:54 15.07.2017 по 2:40:2017 16.07.2017, що свідчий про алібі ОСОБА_7 щодо його перебування за місцем свого проживання у Дніпровському районі м. Києва (Лівий беріг р. Дніпро) на час інкримінованого йому злочину у Святошинському районі м. Києва (Правий беріг р. Дніпро), що фактично стороною обвинувачення не спростовано.

Таким чином, встановлені беззаперечні факти перебування терміналу ІМЕІ НОМЕР_8 з 08:48:27 15.07.2017 по 02:40:2017 16.07.2017 в межах дій базових станцій по вул. Генерала Ватутіна та Райдужній в м. Києві, які не підлягають спростуванню ні за яких умов.

І, наостанок, згідно Довідки, у нічний та вечірній час 15-16.07.2017 неодноразово фіксувався базовими станціями неподалік місця вчинення злочину: абонентський номер НОМЕР_13 (а.п. 210 т. 1), інтенсивність з`єднань з яким у ОСОБА_10 протягом періоду з 01.12.2016 до 25.07.2017 - 3 (а.п. 206 т. 1), а також телефон НОМЕР_14 , інтенсивність з`єднань у якого з телефоном ОСОБА_10 - 15 (а.п. 72 т. 2), у тому числі і о 0:15:50 16.07.2017 (а.п. 73 т. 2), з якого телефонували ОСОБА_17 в 1:32:04 16.07.2017, за яким останній відповів і в 1:51:02 16.07.2017 (а.п. 70-71 т. 2), а також телефонували о 0:11:58 16.07.2017 з телефону НОМЕР_15 - ОСОБА_87 (а.п. 76 т. 2), у якої інтенсивність з`єднань з абонентом НОМЕР_16 , ОСОБА_17 - 68, ОСОБА_10 - 12 (а.п. 75 т. 2), яка в ніч вчинення злочину переміщалася між базовими станціями с. Білогородка - с. Петрівське - м. Вишневе Києво-Святошинського району м. Києва (а.п. 76 т. 2) і активно спілкувалася з абонентом НОМЕР_14 (а.п. 73 т. 2).

Останній абонент телефонував і на номер НОМЕР_17 , який в ніч вчинення злочину перебував неподалік від нього за базовою станцією по просп. Л.Курбаса (а.п. 83 т. 2).

Згідно даних мобільного телефону НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_10 , за протоколом огляду предмету від 17.07.2017, в ньому наявне смс-повідомлення: НОМЕР_18 ОСОБА_88 (а.п. 118 т. 2), від +38 (а.п. 116 т. 2) у розділі пропущених дзвінків є повідомлення щодо дзвінків ОСОБА_17 - 21, 22, 24 червня та 04, 06, 15 липня 2017 року (а.п. 118-119 т. 2).

Отже, за викладеним вище, сторона обвинувачення не надала свого бачення щодо такого контактування ОСОБА_10 з вказаними абонентами, як і їх наслідки (обставини, що можуть вказати на перебіг подій, зокрема 15-16.07.2017), не допитаний/допитана керівник ОСОБА_10 , який/яка, за показаннями свідка ОСОБА_17 , йому повідомила про загибель ОСОБА_10 , яка б могла б надати пояснення з приводу подій в ніч з 15-16.07.2017, ще і за поясненнями ОСОБА_28 , який знайшов ОСОБА_10 і т.і.

Відповідно до наданої стороною захисту роздруківки змісту повідомлень та переписки з соціальної сторінки "Вконтакте" ОСОБА_89 (свідок ОСОБА_90 ) та "Месенджер" ОСОБА_91 (свідок ОСОБА_15 ), вказані особи переписувалися з Брагінським 14-16.07.2017 (а.п. 183-187 т. 2).

Не дивлячись на те, що вказана роздруківки змісту повідомлень та переписки з соціальної сторінки судом першої інстанції визнана недопустимим доказом у провадженні на підставі ст. 86 КПК України, разом з тим, вона підтверджує алібі ОСОБА_7 .

Відповідно до даних протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.07.2017 підозрюваний ОСОБА_7 у присутності захисника ОСОБА_92 нікого не впізнав, хоча перед даною слідчою дією повідомив, що зможе впізнати дівчину на ім`я ОСОБА_35 , яка у соціальній мережі "Вконтакте" підписана як " ОСОБА_86 ", з якою він спілкувався та бачив у грудні 2016 року один раз на підробітку в якості аніматорів від цирку "Кобзов" в центральній частині м. Києва.

Довідка про те, хто зображений на фотознімках (прізвища осіб), - відсутня (а.п. 156-158 т. 2).

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що невпізнання ОСОБА_7 загиблої ОСОБА_10 може свідчити про мету ОСОБА_7 уникнення кримінальної відповідальності - не є переконливими з огляду на те, що ОСОБА_7 не заперечував свого знайомства з ОСОБА_10 задовго до досліджуваних подій.

При цьому не можна стверджувати, що особа на фото № 3 має такі ж ознаки по статі, зовнішності, одягу і віку, як і особи жіночої статі на фото №№ 1, 2, 4, що, за відсутності даних, хто ж саме на них зображений, не дає можливості визначити і загиблу ОСОБА_10 , дані щодо якої наявні в матеріалах провадження, та порівняти за схожістю ознак зовнішнього вигляду і прикметами з іншими пред`явленими для впізнання особами.

Що стосується доказів у провадженні стосовно тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_10 , отримання біологічних зразків для дослідження та самих досліджень, то слід викласти таке.

Свідок ОСОБА_29 в суді першої інстанції 03.06.2021 пояснив, що він працює на посаді начальника відділу у Святошинському УП ГУНП в м. Києві.

У липні 2017 року було порушено кримінальне провадження за ч. 1 ст. 115 КК України по факту вбивства ОСОБА_10 .

У даному провадженні він був старшим групи.

Обвинуваченого ОСОБА_7 було затримано через добу чи на наступний день після вбивства ОСОБА_10 .

Було проведено низку слідчих розшукових дій - обшуки за місцем проживання ОСОБА_7 та за місцем проживання його товариша - ОСОБА_13 .

Під час обшуків детальний огляд вилученого майна, зокрема, ножів, які вилучалися за місцем проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , не проводився, оскільки обшуки проводилися пізно ввечері.

Ножі оглядалися ним пізніше у приміщенні Святошинського УП ГУНП в м. Києві, дана слідча дія фіксувалася на відеокамеру.

На ножі, який був вилучений за місцем проживання ОСОБА_13 у нижній шухляді, яка знаходилася в кухні, а саме на клинку біля рукоятки було виявлено речовину бурого кольору.

Також показав, що він за зразками крові ОСОБА_10 звертався до експертної установи, що розташована по вул. Докучаєвська у м. Києві.

Джинси, які були вилучені у ОСОБА_7 під час його затримання в порядку ст. 208 КПК України, він не вилучав та не оглядав, хто саме упаковував джинси він не знає (а.п. 44 т. 5).

За даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17.07.2017, у ОСОБА_7 у присутності понятих ОСОБА_93 та ОСОБА_94 слідчий ОСОБА_95 вилучив, зокрема: сумку з особистими речами; елементи одягу: темно-сині джинси, фіолетова футболка - "поло", ремінь чорного кольору; зрізи нігтів з лівої та правої руки; грошові кошти - 112 грн. 90 коп. (а.п. 148-150 т. 1).

Даних щодо наявності на речах будь-яких слідів, поміщення вказаних речей до пакету та його опечатування - протокол не містить.

Згідно даних протоколу огляду місця події (трупа) від 18.07.2017 з додатками, план-схемою розташування тілесних ушкоджень на трупі та ілюстративною таблицею, у КМКЛ № 17, що за адресою: м. Київ, провул. Лабораторний, б. 14, у присутності понятих ОСОБА_96 та ОСОБА_97 , з 12 год. 55 хв. оглянуто труп ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , під час якого виявлено тілесні ушкодження, яке розташоване у правій нижній частині спини над попереком (поперечна зона), розміром 80х25 мм.; вилучено зрізи нігтьових пластин пальців рук та відбитки пальців рук, які поміщені до пакетів (а.п. 90-103 т. 1).

Тобто, за протоколом огляду трупа, який розпочався о 12 год. 55 хв. 18.07.2017 в приміщенні КМКЛ № 17 по Лабораторному провулку, 14, в м. Києві, вперше було встановлено місце розташування на тілі ОСОБА_10 тілесного ушкодження - в правій нижній частині спини, що не відповідає показанням ОСОБА_7 під час його допиту 17.07.2017 на спричинення ОСОБА_10 ножового поранення у передпліччя.

Відповідно до висновку експерта № 2142 від 28.08.2017 за даними медичної документації та розтину тіла трупа ОСОБА_10 виявлено:

А) ознаки оперативного втручання на м`яких тканинах живота, черевній порожнині (операція лапаратомія 16.07.2017), нефректомія (16.07.2017);

Б) проникаюче сліпе колото-різане поранення спини: колото-різана рана на спині на рівні реберної дуги по лопатковій лінії справа з рановим каналом, що відходить від неї, та має напрямок ззаду наперед, дещо знизу догори та справа наліво, по ходу якого ушкоджені м`які тканини спини, права нирка, пристінкова очеревина, далі рановий канал проникає в черевну порожнину, де ушкоджує печінку у вигляді наскрізного ушкодження її правої частки, ушкоджує портальну вену у вигляді її крайового ушкодження та там сліпо закінчується. Глибина ранового каналу біля 10 см.

Враховуючи характер та зовнішній вигляд ушкоджень, інтенсивність та окраску крововиливів в ділянках ушкоджень, дані судово-гістологічного дослідження (ступінь вираженості клітинної реакції), дані медичної документації - слід вважати, що вказане ушкодження виникло задовго до настання смерті (1,5-2 доби), від дії гострого предмету, маючого колючо-ріжучі властивості (по типу клинка ножа), котрий в своєму складі мав обушок та лезо.

Ушкодження має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя та знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

Смерть ОСОБА_10 настала від проникаючого колото-різаного поранення спини, з ушкодженням правої нирки, печінки, магістральної судини, з розвитком крововтрати та шоку.

У медичній документації є запис про констатацію смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 о 17 год. 25 хв.

Також з дослідницької частини висновку експерта вбачається, що залишено для судово-імунологічного дослідження кров (у флаконі) для встановлення групової належності крові; медико-криміналістичного дослідження - клапоть шкіри з колото-різаною раною на спині, для встановлення характеру та особливостей травмуючого предмета, наявність металізації; судово-гістологічні дослідження - шматочки внутрішніх органів та тканин (а.п. 141-145 т. 1).

Крім того, у даному висновку наведені наступні обставини справи:

- із супровідного листка № 066803 Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва, лікар Деяк, виклик № 22 о 00 год. 08 хв. 16.07.2017 на ім`я ОСОБА_98 віком приблизно 20 років, що доставлена з вулиці (на алеї за будинком) АДРЕСА_3 .

Попередній діагноз: ножове поранення. Колото-різана рана задньої поверхні грудної клітини. Геморогічний шок 2;

- із медичної карти стаціонарного хворого № 2760/992 Київської міської клінічної лікарні № 17 на ім`я ОСОБА_10 відомо, що доставлена о 00 год. 56 хв. 16.07.2017 КШД.

Діагноз при поступленні: колото різана рана грудної клітки (а.п. 142 т. 1).

Не можна не послатися і на те, що при проведенні досліджень експерт ОСОБА_99 залишив для судово-імунологічного дослідження - кров (у флаконі) для встановлення групової належності крові; медико-криміналістичного дослідження - клапоть шкіри з колото-різаною раною на спині, для встановлення характеру та особливостей травмуючого предмета, наявність металізації; судово-гісталогічного дослідження - шматочки внутрішніх органів та тканин (а.п. 145 т. 1).

З даних акта судово-медичного дослідження № 1252 вбачається, що в період часу з 19.07.2017 до 08.08.2017 проводилося судово-медичне дослідження шматочків внутрішніх органів з трупу ОСОБА_10 , результати якого описані та враховані при складенні висновку експерта № 2142 (а.п. 146 т. 1).

На підставі даних акта № 557 від 27.07.2017 випливає, що проводилося судово-медичне дослідження (обстеження) крові трупа ОСОБА_10 ("Висновок експерта" № 2142 від 19.07.2017), яка відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В.

Водночас, вказано, що кров доставлена в шприц-пробірці, опечатаній білою паперовою биркою з відтиском круглої канцелярської печатки "Київське міське клінічне бюро судово-медичної експертизи м. Київ "Україна" ВІДДІЛ СУДОВО-МЕДИЧНОЇ ЕКСПЕРТИЗИ ТРУПІВ" з написом: "кров імунологія ОСОБА_10 Акт № 21452 від 19.07.17. СМЕ Корявий". При розкритті в шприці-пробірці знаходилось біля 10 мл. рідкої крові темно-коричневого кольору (а.п. 147 т. 1).

А тому, є непереконливими доводи захисника ОСОБА_9 , що не можна визначити за матеріалами провадження, де саме бралася кров ОСОБА_10 для проведення вище вказаних експертних досліджень.

Між тим, не знайшла свого вирішення позиція сторони захисту, скільки крові трупа ОСОБА_10 було використано при проведенні експертиз.

Крім того, відповідно до даних протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 09.08.2017, дозвіл на що надано ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 03.08.2017 (а.п. 89-91 т. 2), слідчим ОСОБА_29 у КМКБ СМЕ отримані зразки крові потерпілої ОСОБА_10 , які знаходилися на марлевому відрізку (а.п. 92-94 т. 2).

Даних, у який спосіб відбулося пакування марлевого відрізку, - протокол не містить.

Згідно за даними висновку експерта від 16.08.2017 № 10-1/797 з додатками, на наданому на дослідженні ремені в об`єкті № 1 виявлено поодинокі клітини з ядрами, крові не виявлено, в об`єкті № 2 виявлено клітини з ядрами, крові не виявлено.

На наданих на дослідження футболці в об`єкті № 3 виявлено клітини з ядрами, крові не виявлено.

На наданих на дослідження штанах типу "джинс" в об`єкті № 4 виявлено кров людини та клітини з ядрами, в об`єкті № 5 виявлено поодинокі клітини з ядрами, крові не виявлено.

Встановлені генетичні ознаки (ДНК-профілі) слідів крові та клітин з ядрами, виявлені на штанах типу "джинс" (об`єкт № 4), клітин з ядрами на ремені (об`єкт № 2) та футболці (об`єкт № 3) і поодиноких клітин з ядрами на штанах типу "джинс" (об`єкт № 5).

Генетичні ознаки клітин з ядрами на футболці (об`єкт № 3) і поодиноких клітин з ядрами на штанах типу "джинс" (об`єкт № 5) збігаються між собою та належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі.

Генетичні ознаки слідів крові та клітин з ядрами, виявлених на штанах типу "джинс" (об`єкт № 4) є змішаними, містять генетичні ознаки невстановленої особи жіночої генетичної статі і невстановленої особи чоловічої генетичної статі, генетичні ознаки якої встановлено на футболці (об`єкт № 3) і штанах типу "джинс" (об`єкт № 5).

Генетичні ознаки клітин з ядрами на ремені (об`єкт № 2) є змішаними, містять генетичні ознаки більше ніж двох осіб і для ідентифікації непридатні.

Генетичні ознаки поодиноких клітин з ядрами на ремені (об`єкт № 1) не встановлені у зв`язку із недостатністю кількістю біологічного матеріалу (а.п. 241-249 т. 1).

Водночас, як випливає з дослідницької частини даного висновку, вказані об`єкти дослідження доставлені на експертизу в пакеті з напівпрозорого полімерного матеріалу, горловина якого зав`язана ниткою та скріплена биркою з паперу, на якому міститься напис "Опечатано ст. 208 КПК України… ОСОБА_7 вилучено одяг. Підписи понятих та слідчого ОСОБА_100 " та відбитком круглої печатки "Для пакетів № 1" (а.п. 242 т. 1).

При візуальному огляді штанів типу "джинс" спостерігалось наступне: на лицевій поверхні передньої частини правої штанини на відстані 40 мм. від правого бокового шва та 88 мм. від верхнього вільного краю є дві плями речовини бурого кольору невизначеної форми, з чіткими краями, що мають розміри 13х26 мм. та 42х44 мм. частково просочують та не ущільнюють тканину (а.п. 242 зв. т. 1).

Захисник ОСОБА_9 при дослідженні даного висновку в суді апеляційної інстанції, звернув увагу на те, що вказані предмети одягу та ремінь були вилучені слідчим ОСОБА_48 , тоді як пакування і опечатування їх здійснено слідчою ОСОБА_101 .

Крім того, на пакеті наявні підписи понятих, проте не вказані їх анкетні дані, щоб надало змогу викликати вказаних осіб і допитати з приводу обставин пакування вказаних предметів одягу ОСОБА_7 .

У свою чергу, суд першої інстанції не взяв до уваги факт того, що речі опечатувалися іншим слідчим, бо слідча ОСОБА_100 на той час була включена до групи слідчих у даному провадженні, а тому суд першої інстанції і дійшов висновку щодо відсутності порушень процесуального закону при опечатуванні елементів одягу вилучених у ОСОБА_7 .

Разом з тим, на переконання колегії суддів, доводи захисника ОСОБА_9 щодо неповного з`ясування питання про процедуру опечатування одягу ОСОБА_102 , а саме, коли ж це саме було зроблено слідчою ОСОБА_100 , при яких обставинах, у якому вигляді вони до неї надійшли, хто саме з понятих при цьому був присутній тощо - не знайшли свого вирішення в апеляційній скарзі прокурора, за відсутності думки з цього приводу прокурора в суді апеляційної інстанції, з урахуванням і того, що суд першої інстанції щодо речового доказу - джинсів, які були вилучені у ОСОБА_7 під час його затримання в порядку ст. 208 КПК України, послався на те, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що слідчими ОСОБА_48 у присутності двох понятих дійсно було здійснено обшук ОСОБА_7 та вилучено його одяг - джинси, фіолетова футболка - "поло", ремінь чорного кольору.

При цьому, як указав суд першої інстанції у протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17.07.2017, ані слідчим, ані понятими не зафіксовано того, що на речах ОСОБА_7 є плями речовини бурого кольору чи будь-які інші плями/сліди чи пошкодження, що є обов`язковим за змістом ч. 7 ст. 223, ч. 7 ст. 236, ч. 5 ст. 237 КПК України щодо негайного огляду і вилучення речей, які мають значення для кримінального провадження, з опечатуванням із завіренням підпису осіб, які брали участь у проведенні огляду, що виливає і з п. 3 "Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104, - було порушено при виявленні, вилученні, упакуванні, опечатуванні чи зберіганні елементів одягу ОСОБА_7 .

Речі вилучалися о 16 год. 00 хв. у літню пору.

А, дослідивши безпосередньо у судовому засіданні речовий доказ (джинси), суд дійшов висновку про те, що на джинсах, в районі передньої поверхні джинсових брюк праворуч, по краю правої бокової прорізної кишені, чітко видно пляму бурого кольору, яку при візуальному огляді 17.07.2017 не можна було не помітити, а стороною обвинувачення в судовому засіданні протиріччя щодо наявності чи відсутності на джинсах плям бурого кольору під час їх вилучення - не спростовані.

Тут же необхідно зазначити, що є незрозумілим, як вочевидь плями речовини бурого кольору, протягом 15-17.07.2017 носив на собі ОСОБА_7 , який не бажав, за твердженням сторони обвинувачення, бути викритим.

З висновку експерта від 26.09.2017 № 10-1/1135 з додатками слідує, що змішані генетичні ознаки слідів крові та клітини з ядрами на штанах типу "джинс" містять генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка крові ОСОБА_10 .

Водночас, згідно розділу висновку "Оцінка отриманих результатів", інформацію про: генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_10 взято з висновку експерта Київського НДЕКЦ МВС України від 08.09.2017 № 10-1/996 (зразок крові ОСОБА_10 з фрагменту марлі, що отриманий слідчим - 09.08.2017, без вказівки на його пакування, що наведено вище); генетичні ознаки слідів крові та клітин з ядрами на штанах типу "джинс" ( ОСОБА_7 ) взято з копії висновку експерта Київського НДЕКЦ МВС України від 16.08.2017 № 10-1/797, які надійшли за підписом слідчої ОСОБА_100 (а.п. 233-236 т. 1).

Відповідно до даних висновку експерта № 337-мк, експертиза проведена у період часу з 16.11.2017 до 30.11.2017, при експертизі наданих на експертизу джинсових брюк ОСОБА_7 виявлено дві плями крові (загальний термін для визначення всілякого сліду, коли визначення його виду неможливе через погане освітлення, нечіткість, або взагалі неможливе - на поверхнях з ворсом або вологих предметах, після проб змити та інше) з просякненням тканини (сліди крові, які виникають за умов капілярності на поверхні, яка впитує), що розташовані: одна на передній поверхні джинсових брюк праворуч, по краю правої бокової прорізної кишені з просякненням джинсової тканини та шару бавовняної тканини самої кишені; друга на зовнішньому шарі тканини потайної кишені прямокутної форми, що розташована над правою боковою прорізною кишенею.

Морфологічні особливості та характер виявлення плям крові на наданих на експертизу джинсових брюках, вказують на те, що вони утворилися за умов капілярності на поверхні, яка впитує, що можливо при потраплянні крові на вологу поверхню, або після проби змити (а.п. 26-31 т. 2).

Крім того, з дослідницької частини даного висновку вбачається, що на отриманих картах розподілу елементів визначається рівномірність топографії поширення всіх виявлених елементів, за винятком ділянки з підвищеним вмістом хлору, вміст якого підвищений по краю ділянки нашарування крові на тканині правої прорізної кишені джинсових брюк.

На тканині потайної кишені підвищеного вмісту хлору не виявлено (а.п. 30 т. 2).

І ці висновки не вказують на те, що ОСОБА_7 , якому інкримінується вчинення кримінального правопорушення в ніч 15-16.07.2017, міг вживати заходи з позбавленням явних слідів від плям бурого кольору шляхом застосування, наприклад, миючих засобів, а не просто переодягнутися в інші штани типу "джинс" до його затримання 17.07.2017.

Щодо ножа, яким нібито були спричинене тілесне ушкодження ОСОБА_10 і який визнаний речовим доказом у провадженні, що був досліджений і судом першої інстанції, то його виявлено та вилучено не з квартири ОСОБА_7 , а з квартири ОСОБА_13 - 19.07.2017.

Так, згідно даних протоколу обшуку від 19.07.2017, у період часу з 21 год. 05 хв. до 22 год. 20 хв., за його проведенням за місцем проживання ОСОБА_7 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , у тому числі у присутності понятої ОСОБА_18 , яка проживає в квартирі АДРЕСА_15 в цьому ж будинку.

Під час проведення обшуку виявлено та вилучено: комп`ютерний блок "Kredo", ноутбук "Asus" та зарядний пристрій до нього, оптичну мишку, фотоапарат "Sony" з флеш накопичувачем, п`ять стартових пакетів різних операторів зв`язку, сім-карти, три аркуші паперу з рукописними записами, аркуш паперу формату А4 з друкованим текстом, три рюкзаки чорного кольору, а також: предмет схожий на ніж в ножнах; предмет схожий на розкладний ніж (перочинний); 9 кухонних ножів та один розкладний ніж (тобто загалом - 12).

Всі речі опечатано у 7 (сім) поліетиленових пакетах, прошнуровано, скріплено биркою та опечатано печаткою "Для пакетів" (а.п. 168-172 т. 1).

А за даними протоколу обшуку від 19.07.2017, ця дія проводилася у період часу з 23 год. 35 хв. слідчим Святошинського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_23 у присутності понятих ОСОБА_103 та ОСОБА_27 за місцем проживання ОСОБА_13 , а саме за адресою: АДРЕСА_6 .

Під час обшуку виявлено та вилучено: аркуш формату А4 з друкованим та рукописним текстом, ноутбук "Asus M51S" з зарядним пристроєм, записник та блокнот синього кольору з рукописними записами, сім-карту ПрАТ "ВФ", мобільний телефон "Nokia EG6" без сім-картки, мобільний телефон "Nokia 5800", та 8 (вісім) ножів зі столу у приміщенні кухні.

Всі речі опечатано у поліетиленових пакетах, прошнуровано, скріплено биркою та опечатано печаткою "Для пакетів" (а.п. 161-164 т. 1).

З показань свідка ОСОБА_27 в суді першої інстанції 05.10.2020 вбачається, що він був запрошений як понятий при обшуку, який проводився за місцем проживання ОСОБА_13 .

Обшук проводився пізно вночі.

Були вилучені кухонні ножі.

Батько ОСОБА_13 - ОСОБА_104 ( ОСОБА_105 ) з шухляди, що знаходилася в кухні, вийняв ніж у чохлі, подарунковий.

Він- ОСОБА_27 , як понятий, всі ножі оглядав і жодних плям бурого кольору на ножах - не бачив.

Подарунковий ніж був навіть у пилу/чохол.

Ножі не опечатували, а лише загорнули у аркуші формату А4 (а.п. 16 т. 5).

Окремі пояснення ОСОБА_27 від 19.06.2018 щодо викладених обставин містяться на а.п. 71 т. 3.

Отже, аналізуючи показання свідка ОСОБА_27 з даними протоколу обшуку від 19.07.2017 за його участю, слід вказати, що у протоколі не вказано, що був вилучений ніж у чохлі, що випливає тільки з показань свідка, не підтвердив свідок і обставин опечатування ножів, що вилучені були вилучені в кухні в квартирі ОСОБА_13 .

Ніж у ножнах/чохлі, був вилучений з квартири ОСОБА_7 .

На дані суперечності сторони у провадженні уваги не звернули і своєї позиції в суді апеляційної інстанції не виказали.

Згідно даних протоколу огляду від 10.08.2017 з додатком, слідчий Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_29 у службовому кабінеті № 314, що по просп. Перемоги, б. 109, в м. Києві, провів огляд двох поліетиленових пакетів, в середині яких знаходилися кухонні ножі в загальній кількості 18 шт., які було вилучено під час обшуків за адресою місця проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_13 .

При огляді пакету (обшук за місцем проживання ОСОБА_7 ) було виявлено 10 кухонних ножів, на поверхні яких ніяких слідів не виявлено.

При огляді пакету (обшук за місцем проживання ОСОБА_13 ) було виявлено 8 кухонних ножів, на 7 (семи) ножах слідів не виявлено, а на восьмому, що знаходився у шкіряному чохлі коричневого кольору, виявлено на лезі біля обушка два сліди бурого кольору (а.п. 159-160 т. 2).

Отже, слідчий ОСОБА_29 самостійно оглядав ножі і тільки передав на експертизу ніж, на якому виявив сліди крові.

Як випливає з даних висновку експерта № 10-1/996 від 08.09.2017 з додатками, на експертизу доставлено нарочно об`єкти у паперовому конверті та полімерному пакеті. Конверт з паперу білого кольору з пояснювальним тестом "Зразок крові трупа ОСОБА_10 " опечатаний трьома нечіткими відбитками печатки "…Відділення судово-медичної імунології…".

Порушень цілісності пакування не виявлено.

При відкритті упаковки встановлено, що в ній знаходиться фрагмент марлі, просочений речовиною бурого кольору, яка ущільнює матеріал.

Також, пакет з полімерного матеріалу чорного кольору, горловина якого перев`язана ниткою білого кольору, кінці якої обклеєні паперовою биркою з відбитком печатки "Головне Управління Національної поліції у м. Києві Святошинське Управління поліції для пакетів № 1" та пояснювальним текстом "Вилучено 1 (один) ніж, під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_6 , який оглянуто 10.08.2017 Слідчий Святошинського УП ГУНП в м. Києві (підпис) ОСОБА_29 ", порушень цілісності не виявлено.

За висновками: на предметі, ззовні схожому на ніж (об`єкти №№ 2, 3) та чохлі (об`єкт № 4) виявлено кров людини.

Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) слідів крові, виявленої на предметі, зовні схожому на ніж (об`єкти №№ 2, 3), які належать більше ніж двом особам та непридатні для ідентифікації.

Генетичні ознаки (ДНК-профіль) слідів крові, виявлених на чохлі (об`єкт № 4) не встановлено в зв`язку з недостатньою кількістю біологічного матеріалу (а.п. 42-45, 46, 47-51 т. 2).

Отже, якщо припустити, що ножем, який вилучений за місцем проживання ОСОБА_13 19.07.2017, було спричинено тілесне ушкодження ОСОБА_10 16.07.2017, то звідки на ньому могло бути сліди крові, які належать більш ніж двом особам, ще і при тому, що в матеріалах провадження відсутні дані щодо наявності на ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, у тому числі від яких могла походити кров, і у який спосіб ці сліди, більш ніж двох осіб, могли виникнути у період часу 16-19.07.2017.

Слід окремо звернути увагу на конверт з паперу білого кольору з пояснювальним тестом "Зразок крові трупа ОСОБА_10 " опечатаний трьома нечіткими відбитками печатки "…Відділення судово-медичної імунології…", який, окрім наведеного, не містить даних, яка особа учинила напис пояснювального тексту (а.п. 47 т. 2).

Згідно висновку експерта № 310 від 17.10.2017, при дослідження ножа (об. 1) придатного для ідентифікації ДНК-профіля отримати не вдалося, що може бути пов`язано зі значним ступенем деградації ДНК під впливом зовнішніх факторів, з присутністю інгібіторів реакції ампліфікації, а також з недостатньою кількістю біологічного матеріалу (а.п. 54-56 т. 2).

Отже, достовірних доказів того, що кров, виявлена на клинку ножа, належить потерпілій ОСОБА_10 , стороною обвинувачення суду не надано.

За даними висновку експерта № 230-МК від 31.10.2017 з додатками випливає, що при судово-медичній експертизі одягу ОСОБА_10 встановлено: на куртці, в ділянці нижній третині спинки, трохи справа, мається одне колючо-різане пошкодження з нашаруваннями заліза та марганцю.

Наявність титану можливо пояснити барвником тканини.

На спинці майки в такому ж місці мається одне аналогічне пошкодження

На джинсах колото-різаних пошкоджень не відмічається.

Згадані пошкодження куртки та майки утворились від дії колючо-ріжучого предмета.

Пошкодження на куртці та майці співпадають між собою за локалізацією та з раною на тілі ОСОБА_10 (а.п. 15-21, 22-23 т. 2).

Згідно з висновком експерта № 283-МК від 02.11.2017, пошкодження на спинках куртки та майки потерпілої співпадають з раною на її спині.

Згадані пошкодження та рана утворились від одномоментної дії колюче-ріжучого предмета типу ножа, що мав з одного боку обушок П-подібного профілю та лезо двохсторонньої заточки - з протилежного боку.

Згадані пошкодження могли утворитись від клинка наданого ножа, який було вилучено під час обшуку за адресою: АДРЕСА_6 (а.п. 1-7, 8-11 т. 2).

Отже, дана експертиза категорично не вказує, що саме цим ножем було нанесено тілесне ушкодження ОСОБА_10 , ніж був вилучений за місцем проживання ОСОБА_13 , а не ОСОБА_7 , жодних експертиз щодо наявності чи відсутності відбитків пальців на даному ножі - стороною обвинувачення суду не надано.

Не досліджувалося і питання щодо наявності слідів металізації з вказаного ножа в рані чи пошкоджених предметів одягу ОСОБА_10 .

За аналіз наведених свідків сторони обвинувачення, суд першої інстанції дійшов до висновку, що дані свідки не підтверджують винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, бо показання свідка ОСОБА_16 та ОСОБА_29 стосуються їх професійної діяльності по затриманню ОСОБА_7 та дій по проведенню досудового розслідування, показання свідка ОСОБА_17 - про переписку 15.07.2017 між ОСОБА_106 , а свідка ОСОБА_11 , що він бачив, можливо ОСОБА_7 , за тиждень до подій в квартирі.

Свідок ОСОБА_107 в суді першої інстанції 05.10.2020 пояснив, що ОСОБА_7 - є його племінником.

Вони часто проводять дозвілля разом на дачі в с. Ровжи, люблять рибалити.

Свідком подій він не був.

Може охарактеризувати ОСОБА_67 як порядного, доброго хлопця (а.п. 15 зв. т. 5).

З висновку судово-психіатричного експерта № 566 від 22.08.2017, випливає, що на період кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 і на теперішній час не виявляв ознак будь-якого хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності і за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На теперішній час ОСОБА_7 не виявляє ознак будь-яких психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю та психоактивних речовин, протиалкогольного та протинаркоманічного лікування не потребує.

Може правильно сприймати обставини що мають значення по кримінальному провадженню та давати щодо них відповідні свідчення (а.п. 34-37 т. 2).

Допитати свідка обвинувачення ОСОБА_108 , яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною (а.п. 182, 227 т. 4) у судовому засіданні в суді першої інстанції не виявилося можливим, оскільки стороною обвинувачення прибуття даного свідка у судові засідання не забезпечила, незважаючи на те, що суд всіляко сприяв стороні обвинувачення в цьому, як і свідків ОСОБА_109 , ОСОБА_60 , ОСОБА_28 , ОСОБА_15 та ОСОБА_110 , допит яких не вважала за потрібне сторона захисту.

Прокурор у провадженні в суді апеляційної інстанції - ОСОБА_8 , не підтримав клопотання прокурора, який подав апеляційну скаргу - ОСОБА_6 про допит в суді апеляційної інстанції потерпілих та свідків у провадженні.

Як випливає з кримінального процесуального закону, суд апеляційної інстанції фактично виступає останньою інстанцією, яка надає можливість сторонам перевірити повноту судового розгляду та правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження судом першої інстанції, і це покладає на апеляційний суд певний обов`язок щодо дослідження й оцінки доказів, але з урахуванням особливостей, передбачених ст. 404 КПК України.

А оскільки, в суді апеляційної інстанції прокурор ОСОБА_8 не заявив клопотань щодо допиту потерпілих та свідків у провадженні, при дослідженні доказів у провадженні - не надавав свого бачення щодо надання доказам іншої оцінки, ніж надав суд першої інстанції, лише узагальнюючи пославшись на те, що він підтримує доводи апеляційної скарги прокурора у провадженні - ОСОБА_6 , які частково відносяться, ні до вмотивованості оскаржуваного вироку суду від 17.06.2022, а до вироку суду від 11.10.2018, що був предметом перегляду Київського апеляційного суду від 23.01.2019 з скасуванням судового рішення та призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, колегія суддів, виходячи:

- з установленої практики ЄСПЛ щодо "обґрунтованої підозри" у вчинені правопорушення, яка передбачає "наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин" і такі факти мають бути досить переконливими, щоб суд на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину;

- п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень суди відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого (рішення ЄСПЛ у справі "Барбера, Мессегуе і Джабардо проти Іспанії");

- ст. 62 Конституції України, відповідно до положень якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь;

- загальних засад кримінального провадження та п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН № 2006/23, щодо забезпечення розгляду кримінального провадження незалежним та безстороннім судом, що виключає можливість виникнення сумнівів у стороннього спостерігача у неупередженості судді з підстав прийняття іншого рішення, ніж висунув апеляційні вимоги прокурор, за наслідками розгляду його апеляційної скарги, постановки перед сторонами у кримінальному провадженні питань щодо дослідження доказів, які ними не заявлялися, чи допиту потерпілих та свідків, про що клопотання, зокрема прокурором, не підтримано, чи вирішення інших питань, що можуть свідчити про винесення судом необ?єктивного рішення у провадженні,

та керуючись:

- загальними засадами кримінального судочинства, а саме верховенством права, законністю, презумпцією невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків,

- ст. 17 КПК України, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, за тим, що підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, та усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи;

- ст. 91 КПК України, якою передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

- ст. 92 КПК України щодо обов`язку доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, - прокурором,

дослідивши та оцінивши докази у провадженні, в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що під час судового розгляду в судах першої та апеляційної інстанцій стороною обвинувачення не надано безсумнівних доказів причетності обвинуваченого ОСОБА_7 до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, в якому він обвинувачується, відтак вважає правильним висновок щодо виправдання ОСОБА_7 , у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю вчинення ним даного кримінального правопорушення.

При цьому, колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку, не є виправданим і скасування виправдувального вироку з направленням справи на новий судовий розгляд з огляду на приписи ст.ст. 28, 318 КПК України щодо проведення і завершення судового розгляду протягом розумного строку, з правовою визначеністю ОСОБА_7 в інкримінованому йому правопорушенні від 15-16.07.2017.

За викладеним апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Святошинського районного суду міста Києва від 17 червня 2022 року у кримінальному провадженні № 120 171 000 800 062 80 від 16 липня 2017 року, яким ОСОБА_7 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 115 КК України та його виправдано у зв`язку з недоведеністю вчинення ним даного кримінального правопорушення - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3