Справа № 203/2532/22
Провадження № 1-кп/0203/358/2023
УХВАЛА

іменем України

25 жовтня 2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000796 від 01.06.2022 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться вищезазначений обвинувальний акт.

В судовому засіданні прокурор заявив усне клопотання щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Послався на те, що на теперішній час існують ризики, зазначені у п. п.1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Так, ОСОБА_6 , який не працює, не має міцних соціальних зв`язків, розуміючи міру покарання у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким, перебуваючи на свободі, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від суду. Крім того, враховуючи те, що обвинувачений не має джерел доходів, а отже засобів для існування, є підстави вважати, що він може вчинити нове кримінальне правопорушення. Також зазначив, що існує ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні з метою схилення останніх до зміни показань або відмови від показань, що зашкодить вирішенню завдань кримінального судочинства.

Захисник, обвинувачений в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили змінити запобіжний захід на більш м`який, пославшись на те, що ризики, заявлені прокурором, є необґрунтованими.

Вислухавши заявлене клопотання, думку учасників провадження та ознайомившись із матеріалами кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. ч 1, 2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який спливає 27 жовтня 2023 року.

Ризик, передбачений п.1 ч.1ст.177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого переховуватись від суду існує, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, тому у суду є достатні підстави вважати, що обвинувачений, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винуватим у інкримінованому злочині, може переховуватися від суду.

При вирішенні питання про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1ст.177КПК України враховано позицію Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», у якій зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

При цьому судом враховано, що обвинувачений не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не працює, не має зареєстрованого місця проживання, до затримання не мав постійного місця мешкання, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, які б утримували його за місцем проживання, що значно підвищує ризик переховування від суду.

Щодо наявності ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, суд зазначає, що судом ще не допитано свідка ОСОБА_7 , місцезнаходження якого встановлюється стороною обвинувачення, а наявність вказаного ризику існує до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом.

Разом з цим доводи сторони захисту про нівелювання вказаного ризику у зв`язку з тим, що сторона обвинувачення не може забезпечити явку цього свідка, суд не приймає до уваги, оскільки обвинувачений, який добре знав останнього, іноді з ними проживав, що було підтверджено свідком ОСОБА_8 в судовому засіданні, може знати всі можливі місця його перебування.

Оцінюючі доводи прокурора про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, суд, враховуючи, що обвинувачений раніше не судимий, інкримінований злочин був вчинений без корисливих мотивів, вважає його не доведеним.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Доведені прокурором ризики є суттєвими, і які засвідчили обставини, якими обґрунтовується клопотання, та, враховуючи введення воєнного стану на території України, який полегшує можливість уникнення суду, їм неможливо запобігти в умовах застосування до обвинуваченого іншого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою.

Таким чином, суд, з урахуванням наявності перелічених ризиків, суспільної важливості об`єкту посягання, прийшов до висновку, що наразі немає підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, та вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою щодо обвинуваченого на 60 днів.

Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 182, 183, 199, 331, 369-372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 23 грудня 2023 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1