Справа № 727/2938/21
Провадження № 1-кп/727/49/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

за участю сторін кримінального судового провадження:

сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_3

сторони захисту: - захисників ОСОБА_4 ОСОБА_5

- обвинуваченого ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці клопотаннявід 24.01.2024р прокурора ОСОБА_3 про продовіження строку дії визначених ст. 194 КПК України обов"язків в рамках розгляду обвинувальних актів, зокрема, в рамках кримінального провадження за № 00000618 від 14.03.2021р. та № 0000648 від 17.04.2023 року, об"єднані на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12.05.2023 року відносно: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бузовиця Кельменецького району; мешканця АДРЕСА_1 , українця, з середньою освітою, не одруженого; раніше неодноразово судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 307 КК України, В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Чернівці на розгляді знаходяться обвинувальні акти в рамках кримінального проваження № 0000648 від 17.04.2023 року відносно ОСОБА_6 обвиунваченого за ч. 2 ст. 307 КК України для об"єднання з кримінальним провадженням 00000618 від 14.03.2021р. відносно ОСОБА_6 обвиунваченого за ч. 2 ст. 186 КК України

Відповідно до ухвали суду від 12 травня 2023 року наведені вище кримінальні провадження об"єднані та справі присвоєно єдиний номер 727/2938/21.

В судовому засіданні заявлено прокурором клопотання про продовіження строку дії визначених ст. 194 КПК України обов"язків в рамках розгляду вищенаведених кримінальних проваджень. Доводи клопотання мотивовані тим, що ОСОБА_6 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України. Прокурор в клопотанні посилається на те, що відповідності з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, на даний час існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України як такі, що зумовлені необхідністю запобіганням спробам - переховуватися від суду, як на території України, так і за її межами із урахуванням тяжкості вчинених злочинів та передбаченого у разі засудження суворого покарання; - незаконно впливати на потерпілих, свідків, - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти нові кримінальні правопорушення, з урахуванням особи обвинуваченого, його соціальних зв`язків, того, що раніше ОСОБА_6 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. В підготовочму засіданні прокурор ОСОБА_7 , просив клопотання задовольнити.

Заслухавши доводи прокурора, думку обвинуваченого і в його інтересах захисників, які відповідно, не заперечували проти заявленого прокурором клопотання, суд зважає на наступне.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

З огляду на викладене та зважаючи на положення частини другої статті 29 Конституції України, Конституційний Суд України вважав, що слід визначити такі обов`язкові вимоги до правомірного арешту або тримання під вартою: по-перше, арешт чи тримання під вартою має здійснюватися виключно на підставі належним чином вмотивованого рішення суду; по-друге, підстави та порядок застосування цих запобіжних заходів мають бути визначені в законі та повинні відповідати конституційним гарантіям справедливої судової процедури та принципу верховенства права.

Право на свободу та особисту недоторканність, як і будь-яке інше право, потребує захисту від свавільного обмеження, для чого вимагається періодичний судовий контроль за обмеженням чи позбавленням свободи та особистої недоторканності, що має здійснюватися у визначені законом часові інтервали. Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 Кодексу).

Згідно ч.2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до сплину двомісячного строку, з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд, своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців і дана норма закону, регламентується, виключно порядком дій щодо пропозиції сторонам надати свої клопотання, зокрема клопотання сторони обвинуваченого, захисту.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування (продовження) запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання (продовження) запобіжного заходу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність у підозрюваного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого тяжкого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується, тощо.

Судом встановлено, що 14.03.2021 року о 22.10 годин ОСОБА_6 було затримано в порядку вимог ст.. 208 КПК України. 16.03.2021 року, слідчим суддею Першотравневого районного суду м. Чернівці під час досудового розслідування до ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, в розмірі 45400 грн. 24.02.2021 року до ДУ Чернівецький слідчий ізолятор поступили документи про сплату визначеного слідчим суддею розміру застави та 25.03. 2021 року ОСОБА_6 звільнено було із - під варти. 15.03.2021 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.. 186 ч.2 КК України. Законодавцем визначено, щодо обґрунтованості підозри, суд зобов`язаний встановити під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.03.2023 року відносно ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням альтернативнго заходу застави, яка була сплачена і застосовано до ОСОБА_6 особисте зобов"язання з покладенням на нього ряду обов"язків, термін дії яких сплинув.

Згідно з рішенням ЄСПЛ (за скаргою № 35615/06 від 13.11.2007 року), по справі «Чеботарі проти Молдови», п. 48, «…вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри…». Відповідно до рішення ЄСПЛ за скаргою № 25629/94 від «27» листопада 1997 року по справі «К.Ф. проти Німеччини», п. 57, обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Рішення ЄСПЛ (за скаргою № 26772/95 від 6 квітня 2000 року) по справі «Лабіта проти Італії», п. 152 визначає, що «…відповідно до практики Суду, на питання про те, чи є розумним строк тримання під вартою, не можна відповісти абстрактно…; передусім національні судові органи мають забезпечити, щоб у будь-якому конкретному випадку досудове тримання обвинуваченої особи під вартою не перевищувало розумного строку. З цією метою вони повинні вивчити всі факти «за» і «проти» наявності справжньої вимоги громадських інтересів, яка, за належного врахування принципу презумпції невинуватості, виправдовувала б відступ від правила поваги до особистої свободи, та викласти їх у своєму рішенні щодо відхилення клопотання про звільнення…».

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів передбачених ч. 2 ст. 186, ч.2 ст. 307 КК України; ризики, на даний час не змінилися. Зокрема, з врахуванням досліджених матеріалів щодо обвинуваченого, останньому пред`явлено обгрунтовану підозру у вчиненні вказаних злочинів; на думку суду наявним є ризики, а саме - переховування ОСОБА_6 від суду, ризик впливу на свідка сторони обвиунваченя та ризик вчинення нового кримінального правопорушення.

Суд вважає, що слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 щодо застосваного запобіжного заходу застави, зокрема, прибувати за першою вимогою, на виклики до Шевченківського районного суду м. Чернівці; повідомляти суд про зміну місця проживання та не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу суду, здати на зберігання до відповідних органів влади паспорт (паспорти) наявні в нього для виїзду за кордон. Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 22.03.2024 року.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 21, 31 ч.2, 284, 197, 199, 331 ч.3 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання від 24.01.2024р прокурора про продовіження строку дії визначених ст. 194 КПК України обов"язків відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді застави та покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 307 КК України наступні обов`язки: прибувати за першою вимогою на виклики до Шевченківського районного суду м. Чернівці; повідомляти суд, прокурора про зміну свого місця проживання АДРЕСА_1 та не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу суду та здати (за наявності) на зберігання до відповідних органів влади паспорт (паспорти) наявні в нього для виїзду за кордон. Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити до 22.03. 2024 року.

Копію ухвали вручити стороні обвинувачення, стороні захисту для відома та направити до Чернівецького РВП ГУНП у Чернівецькій області (м. Чернівці вул.. Руська, 183) для виконання.

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу підлягає оскарженню до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці на протязі 7 діб з дня проголошення, в іншій частині, ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала складена і підписана 24.01.2024 року.

Суддя ОСОБА_1