У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , ознайомившись зі скаргою ОСОБА_2 про визнання незаконною бездіяльності прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 у межах кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000056,

ВСТАНОВИВ:

26.12.2023 до слідчого судді надійшла вказана скарга, у якій ОСОБА_2 просить визнати незаконною бездіяльність прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 щодо не виділення в окреме провадження кримінальне провадження №0000056 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 лютого 2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України та щодо не закриття кримінального провадження №0000056 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 лютого 2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України на підставі п. 10 ч.1 ст.284 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування до слідчого судді визначено ст.303 КПК України.

Зокрема, за приписами п.1 ч.1 вказаної вище статті, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені зокрема бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Як вбачається з матеріалів скарги ОСОБА_2 07.12.2023 звернувся до прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 з клопотаннями про виділення в окреме провадження кримінальне провадження №0000056 за ч.2 ст.286 КК України та закрити його на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України. За наслідками розгляду вказаних клопотань 11.12.2023 прокурором винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання.

Отже, доводи скарги ОСОБА_2 по суті зводяться до незгоди з постановою прокурора, якою розглянуто вказані клопотання прокурором та відмовлено у їх задоволенні.

Відповідно до ч.2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.

Таким чином норма статті 303 КПК України дозволяє звернутися зі скаргою до слідчого судді не на будь-яке рішення слідчого, дізнавача або прокурора, а лише на те, що становить предмет судового контролю.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням та здійснення функції обвинувачення покладено на прокурора (статті 36 КПК).

Слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (пункт 18 частини 1 статті 3 КПК).

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК). Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) та практику ЄСПЛ як джерело права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Кожен має право на справедливий розгляд його справи, зокрема, безстороннім судом (пункт 1 статті 6 Конвенції). В ухвалі ЄСПЛ щодо прийнятності заяви № 32671/02 у справі Скорик проти Українизазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Безумовно, право доступу до судів не є абсолютним, але може бути обмежене; це дозволено в тому розумінні, що право доступу «за своєю суттю вимагає регулювання державою, регулювання якої може змінюватися за часом та місцем відповідно до потреб та ресурсів громади та окремих людей». Тим не менш, застосовані обмеження не повинні обмежувати чи зменшувати доступ до особи таким чином або настільки, що порушується сама суть права (рішення у справі Ashingdane v. the United Kingdom від 28.05.1985, заява № 8225/78, § 57).

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (частини 1, 3, 5 статті 22 КПК). Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК (частини 1, 3 статті 26 КПК).

У той же час ні заявник, ні потерпілий, ні слідчий суддя не уповноважені спрямовувати хід досудового розслідування, зокрема, шляхом нав`язування слідчому та прокурору саме тієї процесуальної поведінки (прийняття процесуального рішення), яка є бажаною для них, чи яку вони вважають правильною.

Окрім того, ст. 307 КПК України не надає слідчому судді повноваження своєю ухвалою зобов`язувати слідчого, дізнавача чи прокурора прийняти певне рішення під час досудового розслідування, і рішення зобов`язати прокурора закрити кримінальне провадження прийняте поза межами повноважень слідчого судді.

Відповідну позицію висловив Касаційний кримінальний суд у постанові від 14.02.2023 по справі №405/680/22.

За вказаних обставин вимога про визнання незаконною бездіяльності прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 щодо не виділення в окреме провадження кримінальне провадження №0000056 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 лютого 2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України та щодо не закриття кримінального провадження №0000056 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 лютого 2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України на підставі п. 10 ч.1 ст.284 КПК України, окремому оскарженню слідчому судді не підлягає.

Відповідно до ч.4 ст.304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

За таких обставин, у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись статтями 55, 58, 303-306, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 про визнання незаконною бездіяльності прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 у межах кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000056.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1