У Х В А Л А

03 листопада 2023 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суд м. Полтави ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0002880 від 02 листопада 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Проценки Зіньківського району Полтавської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня спеціальна, розлученого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, працюючого трактористом в ПАФ «Подоляка», не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

До провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , необхідність в чому аргументована наступним.

Слідчим відділом Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002880 від 02 листопада 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Органами досудового розслідування встановлено, що 01 листопада 2023 року, приблизно о 22 год 30 хв, ОСОБА_6 , керуючи транспортним засобом MERCEDES-BENZ A 170 CDI, д. н. з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Шкільна в с. Валок Полтавського району Полтавської області з боку вул. Вишневої в напрямку до вул. Жовтневої, в порушення вимог п. п. 10.1 і 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі - ПДР), під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та не реагував на її зміну та біля буд. № 45 по вул. Шкільна перед зміною напрямку свого руху не переконався в безпечності виконуваного маневру, змінив напрямок свого руху ліворуч, виїхав у межі зустрічної смуги для руху, після чого лівими колесами виїхавши за межі проїзної частини дороги на ліве відносно напрямку свого руху узбіччя, скоїв зіткнення із велосипедисткою ОСОБА_7 , котра рухалася по вул. Шкільній у зустрічному напрямку.

В результаті проявленої злочинної необережності та порушення водієм ОСОБА_6 правил безпеки дорожнього руху спричинено смерть потерпілої ОСОБА_7 .

Причиною дорожньо-транспортної пригоди та наслідків, що настали, є порушення водієм ОСОБА_6 вимог п. п. 10.1 і 12.1 ПДР, відповідно до яких:

п. 10.1: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

п. 12.1: «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

В ході досудового розслідування кримінального провадження 02 листопада 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Зважаючи на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам останнього переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків в кримінальному провадженні, знищити або сховати будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином,слідчий просить застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання в повному обсязі та просив його задовольнити з мотивів, наведених у ньому. Вказав, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення є обґрунтованою та підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, які надав суду, зокрема: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002880 від 02 листопада 2023 року, електронним рапортом на ім`я начальника ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 02 листопада 2023 року, протоколами огляду від 02 листопада 2023 року, заявою ОСОБА_8 , протоколом обшуку від 02 листопада 2023 року, показаннями свідка ОСОБА_9 , показаннями підозрюваного ОСОБА_6 , лікарським свідоцтвом про смерть № 877 від 02 листопада 2023 року та повідомленням про підозру від 02 листопада 2023 року.

Слідчий ОСОБА_4 просив задовольнити клопотання з мотивів, наведених прокурором.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні просив не застосовувати щодо нього найсуворіший запобіжний захід. Вказав, що фактичних обставин події інкримінованого йому злочину він не пам`ятає, так як в той день випив 0,7 л горілки. Пояснив, що сів за кермо автомобіля MERCEDES-BENZ A 170 CDI, д. н. з. НОМЕР_1 , аби поїхати з ОСОБА_9 , власником вказаного авто, до магазину, щоб придбати там ще горілки. Зазначив, що посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії «В» він не має, оскільки такого ніколи не отримував. Не оспорював того факту, що саме він, керуючи вказаним транспортним засобом, міг скоїти наїзд на потерпілу, внаслідок якого остання померла, а стверджував лише про те, що про обставини ДТП він нічого не пам`ятає із-за стану сильного алкогольного сп`яніння, в якому на той момент перебував.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 , який відповідно до клопотання ОСОБА_6 про проведення судового засідання за обов`язкової присутності захисника був залучений ухвалою слідчого судді від 03 листопада 2023 року для проведення окремої процесуальної дії - участі в судовому засіданні з розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заперечував проти задоволення клопотання слідчого та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. В обґрунтування своєї позиції вказав на позитивну характеристику ОСОБА_6 , який має постійне місце проживання, є працюючим, має сталі соціальні зв`язки, а також неповнолітню дитину на утриманні. Вважав, що саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених до нього процесуальних обов`язків.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв?язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов?язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м?яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Встановлено, що 02 листопада 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Проаналізувавши надані прокурором докази, слідчий суддя вважає, що в матеріалах провадження містяться достатні дані, які переконують суд у тому, що підозрюваний міг вчинити інкримінований йому злочин, висунута підозра є обґрунтованою. Констатуючи це, суд виходить з того, що обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об?єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину. Така позиція узгоджується з рішеннями Європейського суду з прав людини, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», в яких наголошено на тому, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об?єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Так, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування запобіжного заходу, як заходу забезпечення кримінального провадження.

Крім того, слідчий суддя вважає, що прокурором доведена наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 2 і 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, усвідомлюючи тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, санкцією якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого та який відповідно до положень ст. 12 КК України є тяжким злочином, підозрюваний може вчиняти дії з метою переховування від органів досудового розслідування та/або суду для уникнення кримінальної відповідальності.

Слідчий суддя також погоджується з твердженнями сторони обвинувачення про наявність ризику незаконного впливу на потерпілих та свідків в кримінальному провадженні, внаслідок чого останні можуть змінити свої показання або відмовитися від давання показань, оскільки з деякими з них ОСОБА_6 знайомий особисто, а власне потерпіла ОСОБА_7 , як встановлено в судовому засіданні, є кумою дружини останнього, що свідчить про реальну можливість впливу підозрюваного на цих осіб з метою уникнення покарання за вчинене, а також ризику знищити, сховати будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що підтверджується тим, що підозрюваний зник з місця скоєння ДТП та намагався приховати сліди злочину на транспортному засобі, шляхом знаття реєстраційних номерів.

При цьому суд виходить з того, що ризиком в контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Тобто, для доведеності існування ризиків не є обов`язковою доведеність вчинення особою активних дій.

Відповідно до положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів також враховує, в тому числі, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; його вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність в нього постійного місця роботи або навчання , репутацію та майновий ста н.

Беручи до уваги сукупність наведених фактів, слідчий суддя приходить до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання ним відповідних процесуальних обов`язків і не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Такі обставини, на думку суду, є істотними й такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Зокрема, особисте зобов`язання не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а тому підлягає постійному візуальному контролю; особиста порука не може бути застосована, так як на адресу Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області та Полтавської окружної прокуратури Полтавської області не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_6 ; домашній арешт не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 являється місцевим мешканцем населенного пункту, де трапилася подія, а тому перебуваючи на свободі може впливати на свідків та потерпілих з метою зміни їх показань на свою користь, а також останній підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вищевказаних ризиків.

Так, слідчим суддею у відповідності до заперечень сторони захисту перевірялися обставини, названі захисником, як ті, що, на його думку зумовлюють необхідність у відмові в задоволенні клопотання слідчого й створюють можливість не застосовувати до підозрюваного найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, однак, слідчий суддя приходить до переконання, що жоден із більш м?яких запобіжних заходів, в тому числі й домашній арешт, не запезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не буде достатнім для запобігання доведеним ризикам. Вищевикладені посилання сторони захисту, зокрема наявність в підозрюваного постійного місця проживання, роботи, стійких соціальних зв`язків та на утриманні малолітньої дитини, не можуть бути мотивами та підставами для відмови в задоволенні клопотання слідчого, оскільки вони не виключають наявність обґрунтованої підозри та встановлених в судовому засіданні ризиків і не спростовують висновків суду в цій частині, а тому слідчий суддя з наведених вище підстав та з огляду на характер і фактичні обставини злочину, у вчиненні якого останній підозрюється, приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого та необхідність застосування щодо підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отже, в судовому засіданні сторонами кримінального провадження надані докази, які на думку слідчого судді свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, що підтверджується матеріалами клопотання, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 2 і 3 ч. 1 ст. 177 цього Кодексу, на які вказують слідчий та прокурор, а також про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним ризикам.

Згідно ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

При цьому слідчий суддя враховує положення ч. 3 ст. 183 КПК України, відповідно до якого при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Разом із тим, згідно п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого та застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 194, 196, 197, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, в межах строку тримання під вартою, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України, строком на 60 днів, який обчислювати з 14 год 13 хв 03 листопада 2023 року.

Кінцевим днем тримання під вартою визначити 31 грудня 2023 року, 14 год 13 хв.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 06 листопада 2023 року о 10 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1