Справа № 442/6240/23
Провадження № 1-кп/442/359/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000631 від 21.07.2023 на підставі угоди про визнання винуватості про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Дрогобич Львівської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, військовозобов`язаного, не працюючого, не одруженого, адвокатом та депутатом не є, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_3 , 18.07.2023 орієнтовно о 16.00 год., перебуваючи біля огорожі подвір`я будинку АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_6 , побачив огорожу у вигляді сітки, виготовленої із нержавіючої сталі, яку вирішив умисно, таємно викрасти.

З цією метою, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, введеного на підставі указу Президента України №64/2022 від 24.02.2023 «Про введення воєнного стану в Україні», який неодноразово пролонговувався, діючи з прямим умислом, в ніч на 19.07.2023 орієнтовно о 01.00 год. підійшов до вищевказаної загорожі, переконавшись в тому, що за його діями не спостерігають інші особи, шляхом вільного доступу, за допомогою заздалегідь приготовлених ножиць для металу, які приніс зі собою з дому, вирізав частину сітки плетеної «рабиці», виготовленої із нержавіючої сталі довжиною 11 м., вартістю 1291,91 грн., скрутив в три рулони, погрузив на велосипед «Україна», на якому приїхав, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

Вподальшому, ОСОБА_3 , утримуючи при собі викрадене майна, маючи можливість розпоряджатися ним, спочатку зберігав його у себе за місцем проживання по АДРЕСА_1 , а 19.07.2023, орієнтовно о 15.00 год., збув на території складу мектало-приймального пункту, що за адресою: АДРЕСА_3 , 11 м. викраденої сітки, як брухт нержавіючої сталі, загальною вагою 36,6 кг, вартістю 35 грн. за один кілограм, на загальну суму 1281 грн.

Внаслідок вчиненого злочину потерпілому ОСОБА_6 завдано майнової шкоди на суму 1291,91 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 таємно викрав чуже майно в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення передбаченене ч.4 ст.185 КК України.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.

04 вересня 2023 року між підозрюваним ОСОБА_3 , з участю захисника ОСОБА_5 , та прокурором Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.4 ст.185 КК України, який у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, у виді 5 років позбавлення волі зі звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з іспитовим строком та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Процесуальна позиція обвинуваченого. Думка учасників судового провадження щодо затвердження угоди.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні вказаної угоди.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, з приводу міи покарання покладається на думку суду.

Мотиви, з яких суд виходить при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК та КК України і положення закону, якими керується.

Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

При цьому, як передбачено п.1 ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди (ст.469 КПК України).

Суд, на виконання вимог ст.474 КПК України, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг під час кримінального провадження не подавалося.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні вказаної угоди.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій ОСОБА_3 обвинуваченого за ч.4 ст.185 КК України є правильною. Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченим ОСОБА_3 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Висновок щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості.

З огляду на викладене, враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також відсутність обтяжуючих обставин, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення ч.4 ст.185 КК України та затвердження угоди про визнання винуватості.

Мотиви призначення покарання.

Суд вважає, що погоджений сторонами вид та розмір покарання відповідає вимогам, передбаченим ст.ст. 50,65 КК України.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України не встановлено.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, які згідно ст.12 КК України є тяжким злочином.

Сторони погоджують, що ОСОБА_3 має понести покарання: за ч.4 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Згідно зі ст.75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

А тому, враховуючи те, що обвинувачений визнав вину, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, та приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України.

Водночас, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_3 в період дії іспитового строку та з метою організації органом виконання покарань належного контролю за його поведінкою, на обвинуваченого слід покласти обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкціям ч.4 ст.185 КК України.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Заходи забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до пункту 3 частини 1 статті 118 КПК України до процесуальних витрат у кримінальному провадженні віднесені, зокрема, витрати, пов`язані із залученням експертів.

За змістом статті 15 Закону України «Про судову експертизу», частини 2 статті 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно зі звітом про фактичні затрати на проведення судово-товарознавчої експертизи №3612/23 від 22.08.2023 в кримінальному провадженні №0000631 витрати на проведення експертизи становлять 260 грн.

За таких обставин суд, ухвалюючи вирок у кримінальному провадженні, вирішує стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати за проведені вищевказані експертизи.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Запобіжний захід підозрюваному не обирався.

З речовими доказами слід поступити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 468, 469, 475, КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 04.09.2023, укладену між прокурором Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000631.

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.185 КК України, й призначити йому покаранняу виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з встановленням іспитового строку в 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь судового експерта ОСОБА_7 судові витрати в сумі 260 гривень за проведення судово-товарознавчої експертизи №3612/23 від 22.08.2023.

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26.07.2023.

Речові докази:

- три рулони сітки, виготовленої із металу сірого кольору на вагу 36,6 кг, яка згідно квитанції №001849 передана на зберігання у камеру зберігання речових доказів Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області повернути ОСОБА_6 ;

- ножиці, виготовлені із металу темно-сірого кольору, які згідно квитанції №001848 передана на зберігання у камеру зберігання речових доказів Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області знищити.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1