Справа №212/8520/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000415 від 17.10.2023 року з обвинувальним актом по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянки України, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованої, незаміжньої, інвалідності не має, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованої та фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , судимої: 1) 11.07.1991 року Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу за ст.140 ч.3 КК України до 2 років позбавлення волі, з приміткою ст.46-1 КК України відстрочити виконання вироку на 2 роки; 2) 17.02.1994 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 140 ч. 2, 229-6 ч. 2, 42 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнена 20.05.1997 року по відбуттю строку покарання; 3) 15.06.1998 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ст. ст. 229-8, 229-6 ч. 2, 42 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнена 10.10.2000 року по відбуттю строку покарання; 4) 21.06.2001 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст. ст. 229-1 ч.2, 229-4 ч. 2, 42 ч. 1 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнена 14.03.2008 року по відбуттю строку покарання; 5) 01.04.2010 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу ст. ст. 309 ч. 2, 307 ч. 2, 185 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнена 12.01.2015 року по відбуттю строку покарання; 6)19.05.2016 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі; 7) 30.06.2016 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 309 ч. 2, ст. 70 ч.4 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі, звільнена 22.12.2017 року по відбуттю строку покарання,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Сторони кримінального провадження: прокурор Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 , обвинувачена ОСОБА_3 , захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_6

встановив:

ОСОБА_3 14.10.2023, приблизно о 10:00 годині, перебувала за адресою: вулиця Женевська 17б, біля входу до ринку «165 квартал», що в Покровському районі міста Кривого Рогу разом з ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_5 , з яким раніше була знайома, де разом спілкуватися на особисті теми.

Під час спілкування ОСОБА_3 помітила у потерпілого ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Redmi Note 8», синього кольору та у останньої раптово виник злочинний умисел, направлений на заволодіння вказаним майном шляхом зловживання довірою.

14.10.2023, приблизно о 10:30 годині, перебуваючи за адресою : вул. Женевська 17б в Покровському районі м. Кривого Рогу, ОСОБА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи наміру в подальшому повертати майно, попросила у потерпілого ОСОБА_5 під вигаданим приводом для здійснення телефонного дзвінка, передати їй телефон, на що потерпілий ОСОБА_5 , виходячи з довіри до останньої, а також помилкової переконаності у правдивості та добросовісності її дій, погодився на прохання ОСОБА_3 та добровільно передав належний йому телефон, вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4556 від 17.10.2023, становить 1942,50 гривень.

Після чого, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, отримавши від потерпілого ОСОБА_5 вказаний телефон, з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, обернувши його на свою користь та розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 , шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_5 , заволоділа майном останнього вартістю 1942,50 гривень, чим спричинила потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 суду пояснила, що при зазначених в обвинувальному акті обставинах вона шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_5 під приводом здійснення телефонного дзвінка, попросила у останнього його мобільний телефон Редми. Потерпілий добровільно передав їй його мобільний телефон, після чого вона з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись телефоном на власний розсуд. Винною себе в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнала повністю в обсязі пред`явленого обвинувачення, в скоєному щиро розкаялася, просила суворо не карати.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 звернулася до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки вона повністю визнає свою провину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України та вважає зібрані в справі докази її вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази її провини, немає ніякої потреби.

З`ясувавши думку прокурора,захисника,які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останній погодився, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді.

Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченої, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 в повній мірі викрита у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує її дії за ч.1 ст. 190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

При призначенні покарання, суд керується положенням ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій, у відповідності зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченій, у відповідності зі ст. 67 КК України, суд визнає рецедив злочину.

У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченою, відноситься до категорії кримінального проступку, обвинувачена на обліку у лікаря психіатра не перебуває, зверталася до лікаря нарколога у період з грудня 2008 року по квітень 2011 року та з березня 2021 року з приводу вживання опіоїдів , судима, не працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має, інвалідом не являється, характеризується за місцем мешкання задовільно.

При обранні обвинуваченій виду та міри покарання судом враховуються матеріали, що її характеризують, відношення обвинуваченої до вчиненого, вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України.

Суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України.

Питання речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 371 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України і призначити їй покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі з випробуванням на 1 (один) рік, якщо вона протягом визначеного судом випробувального терміну не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; погоджувати виїзд за межі України з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: мобільний телефон марки «Redmi Note 8», синього кольору, - який повернуто потерпілому ОСОБА_5 під зберігальну розписку залишити у розпорядження власника.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

В умовах дії воєнного стану проголошена резолютивна частина вироку 03.11.2023 року у порядку ст. 615-15 КПК України.

Суддя ОСОБА_1