СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

пр. № 1-кс/759/5620/23

ун. № 759/18268/23

22 вересня 2023 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_7 , яке погоджено з прокурором Фастівської окружної прокуратури Київської обласної ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подане у кримінальному провадженні №0000232 внесеного до ЄРДР 16.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ :

До слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва звернувся слідчий слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_7 , з клопотанням, яке погоджено з прокурором Фастівської окружної прокуратури Київської обласної ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подане у кримінальному провадженні №0000232 внесеного до ЄРДР 16.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 263 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що Слідчим управлінням ГУНП в Київській області (м. Київ, вул. Святошинська, 2-А) здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000232 від 16.09.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 332, ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, але не пізніше 21.09.2023, придбав предмети схожі на бойові припаси, а саме: два предмети зовні схожі на сигнальні міни «СМ» з маркуванням: на першій маркування, що не читається, на другій маркування на корпусі: «СМ-УЗ», два предмети циліндричної форми зовні схожі на метальні заряди артилерійського пострілу калібру 155 мм, які мають ідентичне маркування:

СHG PROP 155 mm M 231 LOT GDB10J-071975, один предмет ззовні схожий на протитанкову гранату «ПГ-7Л» з маркуванням на корпусі гранати: «ПГ-7Л» 56-324-84 0л та на маршовому двигуні: ПГ-7Л 56-324-84 РНДСИ-5К 8-84-Б 3В-7Л 42-M-3-84 15-89-2330, після чого у невстановлений досудовим розслідуванням час переніс вказані боєприпаси до гаражного приміщення, яке розташоване за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де почав їх зберігати без передбаченого законом дозволу.

21.09.2023, у період часу з 07 год. 02 хв. по 13 год. 52 хв., під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , в гаражному приміщенні на території домоволодіння, виявлено та вилучено два предмети зовні схожі на сигнальні міни «СМ» з маркуванням: на першій маркування, що не читається, на другій маркування на корпусі: «СМ-УЗ», два предмети циліндричної форми зовні схожі на метальні заряди артилерійського пострілу калібру 155 мм, які мають ідентичне маркування: СHG PROP 155 mm M 231 LOT GDB10J-071975, один предмет ззовні схожий на протитанкову гранату «ПГ-7Л» з маркуванням на корпусі гранати: «ПГ-7Л» 56-324-84 0л та на маршовому двигуні: ПГ-7Л 56-324-84 РНДСИ-5К 8-84-Б 3В-7Л 42-M-3-84 15-89-2330, які є складовими частинами одного бойового припасу, які останній придбав та зберігав за вищевказаних обставин, без передбаченого законом дозволу.

16 вересня 2022 року відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000232, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 303 КК України.

19 вересня 2022 року постановою прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 досудове розслідування у кримінальному провадженні доручено СУ ГУНП в Київській області.

17 березня 2023 року відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000088, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 303 КК України.

17 березня 2023 року постановою прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 досудове розслідування у кримінальному провадженні доручено СУ ГУНП в Київській області.

17 березня 2023 року постановою прокурора Фастівської окружної прокуратри ОСОБА_3 , кримінальні провадження №0000232 та № 0000088 об`єднані.

21 вересня 2023 року відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000788, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

22 вересня 2023 року о 04 год. 06 хв. ОСОБА_6 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

22 вересня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець м. Жашків Жашківського району Черкаської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець, призваний по мобілізації згідно Указу Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію», молодший сержант старший інструктор ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимий.

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, та доводять, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів крім тримання під вартою не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, підтверджуються наступними матеріалами кримінального провадження:

Допитом свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до якого ОСОБА_6 допомагає військовозабовязаним ухилитися від мобілізації та виїхати закордон;

Допитом свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до якого ОСОБА_6 допомагає військовозабовязаним ухилитися від мобілізації та виїхати закордон;

Допитом свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 відповідно до якого ОСОБА_6 допомагає військовозабовязаним ухилитися від мобілізації та виїхати закордон;

Допитом свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 відповідно до якого ОСОБА_6 допомагає військовозабовязаним ухилитися від мобілізації та виїхати закордон;

Протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, які проводилися відносно ОСОБА_6 ;

Протоколом обшуку від 21.09.2023 за місцем проживання ОСОБА_6 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де було виявлено та вилучено велику кількість бойових припасів та предметів схожих на вогнепальну зброю;

Актами перевірки об`єктів на наявність вибухових матеріалів;

іншими доказами у їх сукупності.

Ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 , може ухилятися від органу досудового розслідування та суду оскільки злочин, який інкримінують ОСОБА_6 є тяжким та передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 7-ми років, з конфіскацією майна, та будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує за інкримінований йому злочин для уникнення покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, веде антигромадський спосіб життя, що підтверджується тим, що ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем, підозрюється у вчиненні злочину пов`язаному з незаконним поводженням зі зброєю, бойовими припасами.

Ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України полягає у тому, що на даний час у кримінальному провадженні проведений не увесь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування; не встановлені усі співучасники злочинів, місця зберігання речей та документів, що можуть бути використані як речові докази, крім того, на даний час перевіряється причетність ОСОБА_6 до скоєння ним кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, так як відповідно до протоколів проведених негласних слідчих (розшукових) дій, останній здійснював дії щодо усунення перешкод військовозобов`язаним, від ухилення від мобілізації, шляхом виготовлення підроблених документів, на підставі яких останні могли виїхати закордон, а від так буде намагатися знищити, сховати або спотворити вказані речові докази та документи, які мають значення для кримінального провадження.

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України виражається у тому, що отримавши матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_6 володітиме інформацією стосовно характеризуючих, в тому числі біографічних, даних свідків, які надали органу досудового розслідування викривальні покази стосовно нього, приймали участь у проведенні негласних слідчих (розшукових) дій, у зв`язку з чим останній перебуваючи на волі матиме можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз з метою зміни або відмови їх від показів.

Так, кримінальне правопорушення вчинене підозрюваним здійснювалося з невстановленим на даний час колом осіб, яким підозрюваний може повідомити форми і методи роботи правоохоронних органів України, так як не встановлено місця де ОСОБА_6 придбав бойові припаси та осіб у кого він їх придбав. Крім того з метою ухилення від кримінальної відповідальності він зможе як сам так і на його вимогу використовуючи інших осіб, шляхом вмовлянь, погроз чи підкупу впливати, або вимагати впливу на свідків та очевидців вчиненого злочину, відомості про які він може отримати, як з копій матеріалів кримінального провадження так із інших джерел.

Ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України виражається у тому, що на даний час невстановлені усі спільники ОСОБА_6 у вчиненні даного кримінального правопорушення, яким останній може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб, а тому ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.

Окрім цього, зважаючи на кількість бойових припасів та зброї якої у нього вилучено, ОСОБА_6 міг збувати невстановленим на даний час особам бойові припаси та вогнепальну зброю, що стало одним із джерелом незаконного заробітку останнього, таким чином слід прийти до висновку, що у випадку обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою, призведе до вчинення останнім інших кримінальних правопорушень з метою особистого збагачення, що свідчить про високу вірогідність виникнення ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор, підтримав дане клопотання з зазначених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисники - адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у судовому засіданні заперечували проти поданого клопотання, надавши пояснення, що підозрюваний співпрацюватиме зі слідством, має на утриманні дружину та дітей, неодноразового нагороджувався відзнаками начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_13 . Окрім того, наголосили, що підозри за ч. 3 ст. 332 КК України у даному кримінальному провадженні нікому не висунуто з 2022 року, а прямої причетності ОСОБА_6 до вказаного кримінального правопорушення матеріали справи не містять.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 263 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджуються наступними матеріалами кримінального провадження:

Допитом свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до якого ОСОБА_6 допомагає військовозабовязаним ухилитися від мобілізації та виїхати закордон;

Допитом свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до якого ОСОБА_6 допомагає військовозабовязаним ухилитися від мобілізації та виїхати закордон;

Допитом свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 відповідно до якого ОСОБА_6 допомагає військовозабовязаним ухилитися від мобілізації та виїхати закордон;

Допитом свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 відповідно до якого ОСОБА_6 допомагає військовозабовязаним ухилитися від мобілізації та виїхати закордон;

Протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, які проводилися відносно ОСОБА_6 ;

Протоколом обшуку від 21.09.2023 за місцем проживання ОСОБА_6 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де було виявлено та вилучено велику кількість бойових припасів та предметів схожих на вогнепальну зброю;

Актами перевірки об`єктів на наявність вибухових матеріалів;

іншими доказами у їх сукупності.

Судом встановлено, що 22 вересня 2023 року о 04 год. 06 хв. ОСОБА_6 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

22 вересня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Частиною першою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 1 статті 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

У справі Маккей проти Об`єднаного Королівства Європейський суд з прав людини зазначив, що основна мета статті 5 Конвенції полягає у запобіганні свавільного або безпідставного позбавлення волі особи.

Європейський суд з прав людини під час вирішення справи Медведев та інші проти Франції зауважив, що право на свободу і особисту недоторканість має першочергове значення у демократичному суспільстві у значенні, передбаченому Конвенцією.

Відповідно до п. с ст. 5 Конвенції, законними є арешт або затримання, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

У той же час, Європейський суд зазначає, що національний суд, який вирішує питання про взяття особи під варту, повинен визначити, чи виправдовують інші підстави, наведені органом досудового розслідування, позбавлення особи свободи.

Суд у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Так, відповідно до п. 54 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Зенцов і інші проти Російської Федерації», до визнання винним обвинувачений повинен вважатися невинним, і мета даного положення, по суті, вимагає попереднього звільнення, якщо тривале утримання під вартою більш не являється обґрунтованим.

Особа, обвинувачувана у вчиненні злочину, має бути завжди звільнена до суду, за винятком випадків, коли Держава може довести, що існують істотні і достатні причини для обґрунтування безперервного утримання під вартою .

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами певною мірою підтверджується наявність ознак кримінального правопорушення в діях підозрюваного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що такі дії цілком ймовірними з огляду на покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення.

Разом з тим, слідчий суддя враховує, що підозрюваний має постійне місце проживання, має намір співпрацювати з органом досудового розслідування та стати на шлях виправлення, має на утриманні дружину та дітей, неодноразового нагороджувався відзнаками начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_13 та зважаючи, що підозри за ч. 3 ст. 332 КК України у даному кримінальному провадженні нікому не висунуто з 2022 року, а прямої причетності ОСОБА_6 до вказаного кримінального правопорушення матеріали справи не містять, що дає дійти висновку про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, оскільки прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Сукупність встановлених у судовому засіданні обставин з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та підозрюваним і його захисниками свідчить, що прокурором доведена наявність обставин, передбачених п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, однак не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, що дає право слідчому судді застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.

Врахування зазначених обставин у сукупності з покаранням, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, існуючі ризики, приводить слідчого суддю до переконання, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного може більш м`який запобіжний захід, ніж ініційований стороною обвинувачення, у виді домашнього арешту в певний час доби з покладенням відповідних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 179, 181, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 369, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_7 , яке погоджено з прокурором Фастівської окружної прокуратури Київської обласної ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подане у кримінальному провадженні №0000232 внесеного до ЄРДР 16.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 263 КК України - відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби, заборонивши йому з 22 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин наступної доби залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці до 22 листопада 2023 року включно в межах строку досудового розслідування, за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги та прослідування до укриття цивільного захисту населення.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

заборонити підозрюваному ОСОБА_6 залишати місце свого проживання у період з 22 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин наступної доби.

Визначити термін дії обов`язків до 22 листопада 2023 року включно, але в межах строку досудового розслідування.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

У разі невиконання обов`язків до підозрюваного може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і може бути покладено грошове стягнення.

Виконання ухвали покласти на працівників органів Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_6 ..

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора в даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали слідчого судді визначити по 22 листопада 2023 року включно, але в межах строку досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1