Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000239 від 17.08.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прип`ять Чорнобильського району Київської області, громадянина України, з вищою освітою, обіймаючого посаду начальника відділу юридично-правового супроводу Державної інноваційної фінансово-кредитної установи, маючого статус адвоката, проживаючого у громадянському шлюбі, маючого утриманців, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.3 ст. 368 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Подільського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_7 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000239, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоч.3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно з наказом Державної інноваційної фінансово-кредитної установи №28-к/тр від 02.05.2022 «Про прийняття на роботу» ОСОБА_6 призначений на посаду начальника відділу юридично-правового супроводу Державної інноваційної фінансово-кредитної установи () (далі ДІФКУ).

Відповідно до посадової інструкції, затвердженої в.о. голови правління ДІФКУ 29.03.2021, начальник відділу юридично-правового супроводу ДІФКУ:

- забезпечує додержання законності в діяльності установи і комплексне правове забезпечення установи, в тому числі організацію претензійно-позовної роботи тощо;

- забезпечує виконання покладених на відділ завдань, пов`язаних з організацією правової роботи, спрямованої на правильне застосування, неухильне дотримання та запобігання невиконанню вимог актів законодавства, інших нормативних документів установою та безпосередньо працівниками відділу під час виконання покладених на них завдань і функціональних обов`язків;

- здійснює правову експертизу проектів наказів, інструкцій, положень, стандартів та інших актів правового характеру, що готуються в установі, візує їх, а також у разі потреби бере участь у підготовці цих документів;

- організовує підготовку висновків з правових питань, які виникають у процесі діяльності установи, а також проектів відповідей, що надходять на запити до установи;

- забезпечує методичне керівництво правовою роботою в установі, роз`яснення чинного законодавства і порядок його застосування;

- представляє інтереси установи в місцевих, апеляційних, Вищих спеціалізованих судах та Верховному Суді, третейських судах, а також у державних і громадських організаціях у процесі розгляду правових питань, здійснює ведення судових справ;

- очолює роботу з аналізу і узагальнення результатів розгляду претензій, судових справ, а також практики укладання і виконання господарських договорів.

Посадовою інструкцією також передбачена відповідальність для начальника відділу юридично-правового супроводу ДІФКУ, яка полягає у тому, що начальник відділу в разі невиконання або неналежного виконання його посадових обов`язків несе відповідальність кримінальну або адміністративну згідно з законодавством України.

Таким чином, відповідно до примітки ст. 18 КК України ОСОБА_6 , обіймаючи посаду начальника відділу юридично-правового супроводу ДІФКУ, виконує організаційно - розпорядчі та адміністративно-господарські функції та є службовою особою.

Під час досудового розслідування також встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_6 в інтересах ДІФКУ подано до Печерського районного суду м. Києва три позовних заяви до колишнього керівника ДІФКУ ОСОБА_8 про стягнення шкоди (справи №757/19953/23-ц, №757/27131/23-ц, №757/27129/23-ц).

Крім того, встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 16.08.2023, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на вимагання та одержання неправомірної вигоди за те, що останній не здійснюватиме належних заходів реагування в ході проведення претензійно-позовної роботи в судах, що дасть можливість відповідачу не відшкодовувати шкоду в порядку регресу.

З метою досягнення вказаного злочинного умислу 16.08.2023 у денний час ОСОБА_6 за попередньою домовленістю із ОСОБА_9 , яка у вказаних вище судових справах представляє інтереси ОСОБА_8 як відповідача, зустрівся із нею у приміщенні кафе «Julia's coffеe shop», що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Оболонська 26, та під час бесіди з ОСОБА_9 , діючи з умислом на вимагання та одержання неправомірної вигоди, повідомив останній, що за грошову винагороду у розмірі 9000 доларів США він не буде здійснювати службові обов`язки у судових справах, в яких він є представником позивача, стосовно відшкодування шкоди в порядку регресу проти колишнього керівника вищевказаної ДІФКУ ОСОБА_8 .

При цьому ОСОБА_6 повідомив, що така сума неправомірної вигоди зумовлена тим, що у провадженні Печерського районного суду м. Києва перебувають три справи (№757/27129/23-ц, №757/27131/23-ц, №757/19953/23-ц) на загальну суму відшкодування шкоди близько 900 тис. гривень, а тому за кожну справу йому необхідно надати по 3000 доларів США. У разі отримання вказаної суми неправомірної вигоди він та його підлеглі самоусунуться від судового процесу, не будуть з`являтись до суду та не здійснюватимуть належних заходів в ході здійснення претензійної роботи.

Після цього ОСОБА_6 повідомив, що перша частина грошових коштів повинна бути передана до наступного судового засідання, яке відбудеться 22.08.2023 в межах розгляду судової справи №757/19953/23-ц.

За результатами вказаної розмови ОСОБА_10 , будучи особою, яка відповідно до вимог законодавства в межах кримінального провадження залучена до конфіденційного співробітництва, за згодою ОСОБА_8 погодилась з вказаними вимогами.

22.08.2023 близько о 09 год. 30 год. ОСОБА_10 , відповідно до попередньої домовленості, зустрілась з ОСОБА_6 поблизу будинку №28 по вул. Юрківській у м. Києві, де на виконання його вимоги передала останньому 3000 доларів США.

В подальшому, 06.09.2023 о 13 год. 43 хв. ОСОБА_6 з метою досягнення свого злочинного умислу, спрямованого на отримання неправомірної вигоди, перебуваючи у денний час доби у невстановленому досудовим розслідуванням місці, написав ОСОБА_9 в месенджері «Telegram» зі свого номеру мобільного телефону НОМЕР_1 про необхідність зустрітись. За домовленістю провести зустріч було заплановано у першій половинні дня 07.09.2023. Проте о 16 год. 38 хв. того ж дня ОСОБА_6 написав ОСОБА_9 повідомлення про неможливість зустрітись у вказаний раніше час та попросив перенести з ним зустріч орієнтовно на 10-11 годину 08.09.2023.

Відповідно до попередньої домовленості 08.09.2023 о 10 год. 43 хв. ОСОБА_9 набрала ОСОБА_6 через месенджер «Telegram» та повідомила, що знаходиться поруч з його місцем роботи в Подільському районі м. Києва.

Під час розмови ОСОБА_6 повідомив, що знаходиться поруч з кафе « Julias coffеe shop », що за адресою: м. Київ, вул. Оболонська 26 .

Зустрівшись у вказаному кафе, під час бесіди ОСОБА_6 висунув вимогу щодо надання йому другої частини грошових коштів у розмірі 3000 доларів США наперед, не очікуючи рішення суду в межах судової справи №757/27131/23-ц. Він пояснив, що кошти йому необхідні для власний цілей у найближчий час та наголосив щоб ОСОБА_9 та ОСОБА_8 не затягували з передачею коштів та передали їх не пізніше 12-13 вересня 2023 року. При цьому ОСОБА_6 вказав, що у якості гарантії на месенджер «Telegram», яким користується ОСОБА_10 , він відправить повідомленнями підготовлені ним клопотання про об`єднання трьох судових справ у одне провадження, а також заяви щодо розгляду судових справ без його участі, які він сформує в форматі PDF з системи «Електронний суд».

В подальшому, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, 13.09.2023 о 17 год. 39 хв. на месенджер «Telegram», яким користується ОСОБА_9 , ОСОБА_6 відправив два файли формату PDF, у яких, відповідно до його обіцянки, були заяви щодо розгляду судових справ без його участі, а також клопотання про об`єднання трьох судових справ у одне провадження.

В подальшому під час перемовин за допомогою месенджера «Telegram» ОСОБА_6 домовився з ОСОБА_9 про зустріч та 18.09.2023 приблизно о 15 год. 00 хв. зустрівся з нею у приміщенні кафе «Julia's coffеe shop», за адресою м. Київ, вул. Оболонська, 26, де ОСОБА_10 передала йому неправомірну вигоду у сумі 3000 доларів США за невчинення дій щодо проведення претензійно-позовної роботи в порядку регресу відносно колишнього керівника ДІФКУ ОСОБА_8 , інтереси якого вона представляє.

Тоді ж, після одержання неправомірної вигоди о 15 год. 40 хв. ОСОБА_6 було затримано працівниками поліції в порядку ст. 208 КПК України.

19.09.2023 ОСОБА_6 органом досудового розслідування повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Таким чином, в обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яке відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, на тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, якими є ризики переховування від органу досудового розслідування та суду, знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні. При цьому слідчий вказує на те, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

У судовому засіданні прокурор внесене до суду клопотання підтримав із наведених у ньому підстав, просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. При цьому, з огляду на встановлені фактичні обставини вчинення злочину, вказуючи на виключність даного випадку, просив визначити підозрюваному альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі, що дорівнює розміру заявленої ОСОБА_6 неправомірної вигоди, а саме 332 816 грн., що еквівалентно 124 прожитковим мінімумам для працездатних осіб.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заявив клопотання в порядку ст. 206 КПК України про негайне звільнення підозрюваного ОСОБА_6 з під варти, вказуючи на порушення прокурором встановленого КПК України порядку складення та вручення особі письмового повідомлення про підозру, зокрема, на те, що підозра ОСОБА_6 підписана та вручена неуповноваженою на це особою та з пропуском строку, встановленого ч.2 ст. 278 КПК України.

Щодо клопотання про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу, то захисник ОСОБА_5 просив відмовити у його задоволенні, вказуючи на необґрунтованість підозри та відсутність доказів, які б вказували на наявність ризиків, про які зазначено у клопотанні.

Захисник ОСОБА_4 заявив про спільну позицію захисту з приводу необґрунтованості підозри та поданого клопотання про застосування запобіжного заходу в цілому, а також вказав на неправильність кваліфікації дій підозрюваного за ч.3 ст. 368 КК України та недоведеність прокурором неможливості застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Підозрюваний підтримав позицію захисників. Крім того, просив врахувати факт перебування на його утриманні цивільної дружини та матері-інваліда, а також наявність у нього чотирьох дітей, двоє із яких є неповнолітніми.

Заслухавши доводи та обґрунтування сторін обвинувачення та захисту, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, а також надані стороною захисту докази, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Як встановлено слідчим суддею, у провадженні слідчого відділу Подільського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000239, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоч.3 ст. 368 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні здійснює Подільська окружна прокуратура м. Києва.

18.09.2023 о 15 год. 40 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

19.09.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме в одержанні службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднаного з вимаганням неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України, відноситься до тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Як передбачено статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених статтею 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені статтею 178 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Частиною третьою статті176 КПК України визначено, що слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

У розглядуваному клопотанні наведені дані, які вказують на обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України та які не викликають розумних сумнівів у цьому.

Так, із наданих стороною обвинувачення матеріалів кримінального провадження №0000239 від 17.08.2023 вбачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке інкримінується йому органом досудового розслідування, оскільки в розпорядженні слідчого є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні дані, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення.

Про обґрунтованість вказаної підозри свідчать докази, зібрані в ході досудового розслідування, зокрема: протоколи допиту свідка ОСОБА_9 від 11.09.2023, 22.08.2023, 18.08.2023, 18.09.2023; заява ОСОБА_8 від 17.08.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 18.08.2023; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 18.09.2023; протоколи обшуків від 18.09.2023; постанова про визнання речовим доказом від 19.09.2023; письмове повідомлення про підозру від 19.09.2023.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя також виходить з практики Європейського суду з прав людини (рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на приведені у клопотанні органу досудового розслідування докази, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення є обґрунтованою.

Оцінюючи наведені слідчим та прокурором ризики, передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з такого.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчим суддею встановлено наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, санкцією ч. 3 ст. 368 КК України передбачено покарання за вчинення цього кримінального правопорушення у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, що вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Таким чином, з огляду на тяжкість інкримінованого злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, та суворість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі доведення його винуватості у його вчиненні, слідчий суддя вважає, що наявні достатні підстави вважати, що підозрюваний буде переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, враховуючи те, що на даний час в ході досудового розслідування кримінального провадження не встановлено повне коло осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, зокрема, є необхідність допиту у якості свідків осіб, які є підлеглими ОСОБА_6 , та колишніх працівників ДІФКУ, відносно яких останній також міг вчиняти відповідне кримінальне правопорушення, існують підстави вважати, що підозрюваний може незаконно впливати на них з метою зміни ними показань.

Разом із цим, з огляду на встановлені в ході розгляду клопотання обставини, слідчий суддя вважає, що заявлений стороною обвинувачення ризик того, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, є недоведеним.

Таким чином, зважаючи на встановлені слідчим суддею обставини, а також приймаючи до уваги тяжкість злочину, який інкримінується підозрюваному ОСОБА_6 , спосіб та механізм його вчинення, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.1 та п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

У зв`язку з наведеним, з огляду на встановлені вище обставини, які знайшли своє підтвердження в ході розгляду даного клопотання, слідчий суддя вважає необґрунтованими наведені стороною захисту доводи щодо необґрунтованості підозри, недостатності доказів в її обґрунтування та відсутності вищенаведених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Водночас, з`ясовуючи наявність підстав для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею враховується, що відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду у постанові №4 від 25.04.2003 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» (зі змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України №10 від 11.06.2004, №15 від 24.10.2008) суди при вирішенні питань, пов`язаних із обранням запобіжного заходу у вигляді взяття під варту мають додержувати вимог ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, відповідно до яких кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків відповідно до процедури, встановленої законом.

Пунктом третім вказаної Постанови Пленуму ВСУ передбачено, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Як встановлено слідчим суддею, підозрюваний ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Прип`ять Чорнобильського району Київської області, має вищу освіту, працює на посаді начальника відділу юридично-правового супроводу ДІФКУ, має статус адвоката, проживає в громадянському шлюбі, має на утриманні дружину, двох неповнолітніх дітей та непрацездатну матір.

Він раніше не судимий, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 .

Із урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи сторони захисту про фактичну наявність у підозрюваного ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків та постійного місця проживання.

Крім того, слідчим суддею враховуються особистісні позитивні характеристики підозрюваного ОСОБА_6 та його ділова репутація, що були встановлені слідчим суддею із пояснень у судовому засіданні адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_5 та матері підозрюваного - ОСОБА_18 , які виявили бажання взяти підозрюваного на особисту поруку.

Разом із цим, що стосується заяв про передачу підозрюваного ОСОБА_6 на поруки, які були подані усіма вищеперерахованими особами та ОСОБА_19 , то слідчий суддя не знаходить достатніх процесуальних підстав для їх задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.176 КПК України особиста порука є одним із видів запобіжних заходів.

Порядок застосування особистої поруки регламентовано ст. 180 КПК України.

За змістом ст.180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його в суд на першу про те вимогу.

Розглянувши заяви ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_19 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_5 про взяття підозрюваного ОСОБА_6 на особисту поруку, слідчий суддя дійшов висновку, що такі заяви не підлягають задоволенню, оскільки запобіжний захід у вигляді особистої поруки в межах даного кримінального провадження, на думку слідчого судді, не буде достатнім для запобігання ризикам, які були встановлені під час судового розгляду, а інкримінований ОСОБА_6 злочин є суспільно небезпечним діянням, яке вкрай негативно впливає на суспільство та встановлені в ньому соціальні чинники.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, врахувавши зазначені вище обставини, визначені статтею 178 КПК України, а також приймаючи до уваги те, що під час розгляду клопотання прокурором не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, встановленим слідчим суддею, слідчий суддя приходить до висновку про можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, про застосування якого подано клопотання, а саме запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

На думку слідчого судді, вказаний запобіжний захід є достатнім на даному етапі досудового розслідування та зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та своєчасне проведення основних слідчих дій у кримінальному провадженні.

Згідно з положеннями ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя покладає на підозрюваного обов`язки, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вирішуючи клопотання захисника ОСОБА_5 про негайне звільнення підозрюваного ОСОБА_6 з під варти, слідчий суддя враховує положення ст. 206 КПК України, згідно з якими кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Разом із цим, слідчий суддя бере до уваги і те, що згідно з п.1 ч.3 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий, негайно доставляється до місця проживання і звільняється з під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

З огляду на наведене, а також беручи до уваги встановлені вище обставини та висновки, до яких дійшов слідчий суддя за результатами розгляду даного клопотання, зокрема те, що за результатами розгляду клопотання слідчого слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, вказане клопотання захисника ОСОБА_5 , подане в порядку ст. 206 КПК України, підлягає залишенню без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 180, 181 183, 193, 194, 196, 202, 206 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника ОСОБА_5 , подане в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 в порядку ст. 206 КПК України, про негайне звільнення затриманої особи з під варти в залі суду - залишити без задоволення.

Заяви ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_19 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_5 про взяття підозрюваного ОСОБА_6 на особисту поруку - залишити без задоволення.

Клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000239 від 17.08.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду у визначений час;

- не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали та обов`язків визначити в два місяці, тобто по 19.11.2023, в межах строку досудового розслідування.

Копію даної ухвали передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноваженого прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1