Миколаївський районний суд Одеської області
Справа № 508/1134/23
Номер проведження 1-кп/508/76/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2023 року Миколаївський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду у смт.Миколаївка Одеської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000545 від 23.09.2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Фегедеу Фалештського району Республіки Молдови, без громадянства, з середньою освітою, неодруженого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с.Берестяги Гайворонського району Кіровоградської області, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженої, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2 , проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , непрацюючої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, суд

установив:

ОСОБА_4 за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_5 , під час дії на території України воєнного стану, який введений Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 року, затверджений Законом України № 3275-ІХ від 27.07.2023 року, про продовження строку дії воєнного стану в Україні, 22.09.2023 року близько 23-00 години (більш точного часу встановити не вдалося), маючи намір заволодіти чужим майном, прибули до не охоронюваного поля, яке розташоване за адресою Одеська область Березівський район с.Гвоздівка, належить ОСОБА_7 та згідно договору оренди перебуває в оренді ПП «АГРО-СУР», на якому росте врожай кукурудзи 2023 року.

ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою здійснення крадіжки чужого майна для особистої наживи, скориставшись темною порою доби, усвідомлюючи протиправність своїх дій, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу вантажили на гужову дерев`яну повозку 06 шт. білих поліетиленових мішки з качанами кукурудзи врожаю 2023 року, загальною вагою 160 кг, які належать ПП «АГРО-СУР», вартістю 512 гривень 00 копійок, однак, вчинивши всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, розпорядитися викраденим майном не змогли з причин, що не залежали від їх волі, так як їхні злочинні дії було припинено працівниками поліції 23.09.2023 року.

Дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

23.11.2023 року між прокурором Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченими ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , за письмової згоди представника потерпілого ОСОБА_8 , за участю захисника ОСОБА_6 , укладено угоди про визнання винуватості.

Згідно із даними угодами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 беззаперечно визнали себе винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України. Прокурор та обвинувачені узгодили покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 років із застосуванням положень ст.75, ч.1 ст.76 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоди про визнання винуватості і призначити обвинуваченим узгоджені міри покарання. Наслідки укладення та затвердження угод про визнання винуватості йому зрозумілі. Прокурор підтвердив, що угоди укладені добровільно.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст. 185 КК України, підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просив її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Обвинувачена ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні також повністю визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст. 185 КК України, підтвердила добровільність укладення угоди про визнання винуватості між нею та прокурором, просила її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості їй зрозумілі.

Захисник також підтвердила добровільність угод та просила їх затвердити.

Представник потерпілого ОСОБА_8 в підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка, яка міститься у матеріалах провадження. Заявою від 08.11.2023 року надав згоду прокурору на укладення угод із обвинуваченими.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового розгляду, вивчивши матеріали обвинувального акту та угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що угоди про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченим узгоджені сторонами угоди міри покарання, виходячи з наступного.

Згідно із п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право затвердити угоду.

За положеннями ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Угода про визнання винуватості може бути укладена, в тому числі, щодо тяжких злочинів (ч.4 ст.469 КК України).

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає за необхідне кваліфікувати за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 суд вважає за необхідне кваліфікувати за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили закінчений замах на кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана окремій особі - ПП «АГРО-СУР», представник якої ОСОБА_8 надав згоду прокурору на укладення цих угод з обвинуваченими.

Зміст угод про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угод про визнання винуватості, передбачені положеннями ч.7 ст.474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачені цілком розуміють права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст. ст. 473, 474 КПК України.

Поясненнями сторін угод встановлено, що вони уклали угоди про визнання винуватості добровільно, тобто їх укладення не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працює, раніше не судимий. Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

З матеріалів провадження також вбачається, що ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, 2009 року народження, 2013 року народження та 2015 року народження, на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працює, раніше не судима. Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

За таких обставин, зважаючи на те, що умови угод відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угод про визнання винуватості і призначення обвинуваченим узгодженої сторонами угод міри покарання, яке є необхідним та достатнім для їх виправлення та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України, скасувавши арешт, накладений на них ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 26.09.2023 року.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинувачених на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Запобіжні заходи по даному кримінальному провадженню відносно обвинувачених не обиралися.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 314, 373, 374, 468, 469, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23.11.2023 року між прокурором Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000545 від 23.09.2023 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

В порядку ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Роз`яснити ОСОБА_4 наслідки невиконання угоди, передбачені ч.1, ч.5 ст.476 КПК України.

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23.11.2023 року між прокурором Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000545 від 23.09.2023 року.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом двох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки.

В порядку ч.1 ст.76 КК України покласти на засуджену такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Роз`яснити ОСОБА_5 наслідки невиконання угоди, передбачені ч.1, ч.5 ст.476 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення експертизи в розмірі по 478, 00 грн. з кожного.

Речові докази шість поліетиленових мішків білого кольору із качанами кукурудзи передати власнику ПП «АГРО-СУР», скасувавши арешт, накладений на них ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 26.09.2023 року.

Речові докази дерев`яний гужовий візок з двома дерев`яними бортами, в якому знаходиться сумка чорного кольору з червоними вставками із білими поліетиленовими мішками та ліхтар чорного кольору, перемотаний синьою ізолентою, повернути власнику ОСОБА_4 , скасувавши арешт, накладений на них ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 26.09.2023 року.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Одеського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Одеської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити учасникам провадження.

Суддя ОСОБА_9