Справа №№ 148/1296/23
В И Р О К

Іменем України

24 жовтня 2023 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина угоду про визнання винуватості та матеріали кримінального провадження № 0000040 внесеного в ЄРДР від 26.06.2023 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, уродженця с. Корованці, Недригайлівського району, Сумської області, жителя АДРЕСА_1 , освіта середня-спеціальна, не одружений, не працює, на підставі ст. 89 КК України не судимий, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.4 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , 01.06.2023 о 22 годині 39 хвилин, у період дії воєнного стану в Україні, запровадженого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, продовженого згідно Закону про затвердження Указу Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 254/2023 від 01.05.2023, спільно із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителькою АДРЕСА_2 , підійшов до лавки, яка розташована навпроти магазину «АТБ Маркет №715 в м. Тульчин Вінницької області, по вул. М. Леонтовича, 48, де ОСОБА_6 , помітила на лавці телефон «SamsungGalaxy J2 SM J260F», власником якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_3 , та вказала на телефон ОСОБА_8 , та в цей час у останнього виник умисел на крадіжку даного телефону.

З метою протиправного заволодіння чужим майном, яке з законних підстав належить іншій особі, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи, що мобільний телефон «Samsung Galaxy J2 SM J260F», йому не належить, тобто є таким, що перебуває у власності іншої особи, з корисливих спонукань, діючи з умислом направленим на незаконне заволодіння чужим майном, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що вчиняє протиправні дії в умовах воєнного стану, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно, навмисно, протиправно заволодів мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy J2 SM J260F» вартість якого складає 564 гривні, в якому перебували сім - карта ПрАТ «Київстар», вартість якої складає 150 гривень та сім - карта ПрАТ «ВФ Україна» вартістю 100 гривень.

В подальшому після заволодіння вищевказаним майном ОСОБА_4 , викрадений мобільний телефон «Samsung Galaxy J2 SM J260F», який належав ОСОБА_7 вимкнув, дві сім-карти з нього викинув, а телефон переніс до себе додому, де заховав в будинку, тим самим розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, заподіявши при цьому потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 814 гривень.

До суду представлено угоду про визнання винуватості від 07.07.2023, укладену між стороною обвинувачення процесуальним прокурором Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , відповідно до якої обвинувачений беззастережно та повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.4 КК України. Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ст. 185 ч.4 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років із застосуванням ст. 75 цього ж Кодексу та звільненні засудженого від відбування покарання з встановленням іспитового строку на три роки, з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 ч.1, п.п. 1, 2 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В судовому засіданні прокурор висловив позицію щодо затвердження угоди про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що суть пред`явленого обвинувачення йому повністю зрозуміла, він повністю та беззастережно визнає свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також погоджується на затвердження угоди про визнання винуватості, яка укладена ним добровільно без будь-якого примусу, з усіма правами передбаченими ст. 474 КПК України та наслідками затвердження вказаної угоди він ознайомлений. У вчиненому щиро кається.

Захисник обвинуваченого підтримав позицію останнього щодо затвердження угоди.

Потерпілий ОСОБА_7 , в судове засідання не з`явився, направивши на адресу суду заяву, в якій зазначив про розгляд справи у його відсутність, претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має, погоджується на затвердження угоди про визнання винуватості.

Суд, вивчивши зібрані по справі докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якого є, крадіжка вчинена в умовах воєнного стану, в судовому засіданні доведена в повному обсязі, а тому його дії вірно кваліфіковано за ст. 185 ч.4 КК України.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд відносить щире каяття в скоєному злочині та активне сприяння в розкритті злочину.

Обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин в судовому засіданні не встановлено.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості судом встановлено, що вона відповідає вимогам ст. ст. 468-472 КПК України, обвинувачений добровільно, без будь-якого примусу погодився на її укладання, з визначеною мірою покарання згоден, ознайомлений та усвідомлює обмеження права на оскарження вироку, а також наслідки невиконання угоди.

Угода укладена за добровільної згоди потерпілого.

За таких обставин, враховуючи позицію учасників судового розгляду, суд прийшов до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості та ухваленні вироку.

Вирішуючи питання процесуальних витрат в сумі 955,92 грн., які понесенні на проведення криміналістичної експертизи, останні підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави в повному обсязі.

Питання речових доказів суд вирішив відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ч.4 КК України, ст. ст. 314-315, 368-371, 373-376, 474-475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 07.07.2023, укладену між стороною обвинувачення процесуальним прокурором Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , в кримінальному провадженню № 0000040 внесеному в ЄРДР від 26.06.2023, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.4 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.4 КК України і призначити йому узгоджену міру покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на три роки.

На підставі ст. 76 ч.1 п.п. 1,2 КК України засудженого ОСОБА_4 зобов`язати періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази:

- мобільний телефон торгової марки «Samsung Galaxy J2 SM J260F», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 :01, ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який знаходиться на відповідальносу зберіганні потерпілого ОСОБА_7 повернути останньому, скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді Тульчинського районного суду від 28.06.2023 в кримінальному провадженню № 0000040 внесеному в ЄРДР від 26.06.2023.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати в сумі 955,92 грн. за проведення криміналістичної експертизи.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга, з підстав передбачених ст. 374 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити сторонам.

Суддя: