Справа №198/420/23
Провадження №1-кп/0198/75/23
04.10.2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2023 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши в порядку спрощеного провадження за відсутності учасників судового провадження в Юр`ївському районному суді Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.09.2023 за № 0000355, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в с.Березівка Красноградського району Харківської області, із середньою освітою, не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України,

встановив :

Відповідно до обвинувального акта, складеного прокурором та направленого до суду, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок проти життя особи, а саме погрозу вбивством потерпілій ОСОБА_4 , за наступних обставин.

Так, 05 вересня 2023 року ОСОБА_3 спільно зі своєю співмешканкою ОСОБА_4 перебував в кімнаті коридору за місцем їх мешкання, а саме в будинку АДРЕСА_1 .

Цього ж дня о 17:00 годині під час спілкування між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виникла словесна сварка.

В процесі словесного конфлікту ОСОБА_3 , реалізуючи виниклий умисел, спрямований на погрозу вбивством ОСОБА_4 , з метою виконання злочинного умислу взяв з кухонного столу в свою праву руку ніж господарсько-побутового призначення з руків`ям чорного кольору та висловлюючи погрози вбивством, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, а саме те, що його дії викличуть у ОСОБА_4 почуття тривоги і неспокою, і бажаючи їх настання, почав розмахувати згаданим знаряддям вчинення злочину в напрямку потерпілої ОСОБА_4 .

Дії ОСОБА_3 були сприйняті ОСОБА_4 як такі, що реально несуть загрозу життю останньої і можуть бути здійснені, тому вона рукою схопилась за лезо ножа, внаслідок чого отримала порізи пальців. Після чого ОСОБА_3 припинив свої протиправні дії.

На підставі зазначеного вище, вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення кваліфіковано за ч. 1 ст. 129 КК України як погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

В обвинувальному акті прокурор просив суд відповідно до ч. 1 ст. 302 КПК України розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Також, до обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , складену та підписану в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , відповідно до якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, згоден зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, згоден з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні та без його участі. У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченого, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Окрім того, до обвинувального акта додано письмову заяву потерпілої ОСОБА_4 , відповідно до якої вона згодна зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, згодна з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні та без її участі.

Беручи до уваги те, що обвинувачений та потерпіла не оспорюють встановлені під час досудового розслідування обставини і згодні з розглядом обвинувального акта за їх відсутності, суд розглянув кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, відповідно до ст.ст. 381, 382 КПК України, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, повністю доведена, а тому дії останнього вірно та обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 129 КК України як погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Обираючи покарання для ОСОБА_3 , суд, згідно зі ст.ст. 65-67 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується негативно. Пом`якшуючою покарання обставиною суд для ОСОБА_3 визнав щире каяття, обтяжуючою - вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

При цьому суд вважає, що щире каяття обвинуваченого, в даній ситуації, ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, а також готовністю нести кримінальну відповідальність.

Слід зазначити, що ОСОБА_3 є суб`єктом кримінального правопорушення. Підстави вважати вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку у стані неосудності відсутні.

Ґрунтуючись на завданні Кримінального кодексу України, меті та загальних засадах призначення покарання, визначених у ст.ст. 1, 50, 65 КК України, беручи до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, конкретні обставини справи, наявність пом`якшуючої та обтяжуючої покарання обставин, суд призначає покарання ОСОБА_3 в межах санкції ч. 1 ст. 129 КК України, у виді арешту, оскільки доходить переконання, що саме таке покарання буде не тільки карою, а також сприятиме виправленню ОСОБА_3 та попередженню вчинення ним та іншими особами нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати, які підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 в дохід держави або на користь потерпілої, відсутні.

Запобіжний захід не обрано.

Цивільний позов по справі не поданий.

Керуючись ст.ст. 107, 368, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому за ч. 1 ст. 129 КК України обвинуваченні.

ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 129 КК України призначити покарання у виді арешту на строк два місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання у зв`язку з виконанням вироку.

Речовий доказ ніж кухонний з руків`ям чорного кольору, довжиною 24 сантиметри, залишити ОСОБА_4 як власниці.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

На вирок суду з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, а саме те, що вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку надіслати прокурору та обвинуваченому.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1