Справа № 397/429/23
н/п : 1-кп/397/96/23
В И Р О К

Іменем України

17.10.2023 Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Олександрівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.03.2023 за №0000292, на підставі обвинувального акту стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бовтишка Олександрівського району Кіровоградської області, громадянина України, українця, який має середню освіту, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення проти власності, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Так, 16.03.2023 близько 09:00 год. у ОСОБА_5 , який перебував за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна з території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , де, як йому було достовірно відомо, знаходилися металеві стовпці, належні ОСОБА_6 .

Цього ж дня, а саме 16.03.2023 близько 10:30 год. ОСОБА_5 , з метою реалізації свого злочинного умислу, переконавшись, що ніхто із сторонніх осіб не спостерігає за ним, через відсутню огорожу, шляхом вільного доступу, пройшов на територію домоволодіння ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , де підійшов до паркану, поряд з яким з грунту за допомогою лопати, яку приніс із собою почав викопувати лом чорних металів, належних ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 , діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів та ціллю особистого самозбагачення, будучи впевненим, що його злочинні дії не будуть помічені сторонніми особами, розуміючи суспільну небезпечність своїх злочинних діянь та бажаючи їх настання, таємно, в період воєнного стану, викрав 200 кг лому чорних металів (8 металевих стовпців), вартість одного кілограма з яких становить 5,77 грн. на загальну суму 1154 грн., належних ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними протиправними діями спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вказану суму.

Разом з обвинувальним актом до суду надано угоду про визнання винуватості від 26.04.2023, укладену між прокурором Олександрівського відділу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 .

За умовами угоди прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.4 ст.185 КК України, останній зобов`язався беззастережно визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення; сприяти розслідуванню кримінального провадження у з`ясуванні всіх обставин злочину, а також виявленні та припиненні інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень. Також, сторонами визначено узгоджене ними покарання, яке необхідно призначити ОСОБА_5 за вчинене кримінальне правопорушення за ч.4 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 років; на підставі ст.75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком терміном на 1 рік із покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, а також отримана згода обвинуваченого на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Прокурор вважала за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що вона відповідає вимогам КПК України та КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_4 наполягали на затвердженні угоди, вказавши, що вона укладена добровільно, наслідки укладення угоди, передбачені ч. 1 ст. 473, ч. 4 ст. 474 КПК України, їм роз`яснені та зрозумілі. Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що повністю визнає вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, вказаному у висунутому обвинуваченні згідно з обвинувальним актом, надав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, у разі затвердження угоди.

Від потерпілого ОСОБА_6 до суду надійшла заява про надання згоди на затвердження угоди про визнання винуватості. Також вказав, що не має претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого, оскільки матеріальні збитки в ході досудового розслідування добровільно відшкодовані ОСОБА_5 у повному обсязі.

А тому суд вважає, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Діяння, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, відносяться до тяжкого злочину (ч.4 ст.185 КК України), яким завдана шкода потерпілому та яка відшкодована, а також ним надано згоду на укладення угоди про визнання винуватості, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 469 КПК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даних угод, передбачених ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , сторони, у відповідності до ст. 65 КК України, врахували тяжкість кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, обставини, які обтяжують покарання відсутні; обставинами, які пом`якшують покарання є повне та беззастережне визнання своєї винуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, щире каяття, активне сприяння розкриттю правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Вищенаведене свідчить, що фактичних тяжких наслідків від вчиненого не настало, а тому сторони дійшли висновку, з яким погоджується суд, про призначення ОСОБА_5 покарання, встановленого санкцією ч.4 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Крім того, суд погоджується з висновком сторін угоди про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без ізоляції його від суспільства, на підставі вищезазначених обставин, звільнивши від відбування покарання на підставі ст.75 КК України та з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, які обвинувачений зобов`язався виконувати та вважає, що таке виправлення є необхідним і достатнім для досягнення мети виправлення ОСОБА_5 і попередження вчинення ним нових злочинів.

Таким чином, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, а тому, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для її затвердження.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення проти власності, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, а тому його дії правильно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України. ОСОБА_5 слід призначити узгоджене сторонами покарання.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні відсутній.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 на досудовому розслідуванні не обирався.

Підстави до вжиття заходів забезпечення кримінального провадженння відсутні.

Судові витрати та речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.185 ч.4, 75, 76 КК УКраїни, ст.314, 370-371, 373, 374, 376, 394-395, 474-475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26.04.2023 року в смт. Олександрівка між прокурором Олександрівського відділу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.03.2023 за №0000292.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України (таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану) та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі п.1-2 ч.1 ст. 76 КК України, протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 17.10.2023 року.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити прокурору та обвинуваченому.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Олександрівський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з врахуванням обмежень, визначених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1