Справа № 694/2234/23
провадження № 1-кс/694/792/23
УХВАЛА

про арешт майна

21.09.2023 року м. Звенигородка

Слідчий суддя Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Звенигородка клопотання старшого слідчого СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лисянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001234 від 15.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,-

в с т а н о в и в:

Слідча ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в якому просить накласти арешт на вилучене у ОСОБА_5 під час огляду місця події від 14.09.2023 майно, а саме:

-автомобіль марки «Ford» моделі «Transit» н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 є ОСОБА_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , із колодами деревини невстановленої породи, довжиною від 30 см. до 40 см., діаметром від 20 см. до 40 см.;

- бензопилу марки «SHTIL-36» № НОМЕР_4 та «SHTIL-26» № 368718010, які перебували в користуванні ОСОБА_5 , у вигляді заборони розпоряджатися будь-яким чином цим майном, використовувати його та вчиняти будь-яких дії по відчуженню і зміні власників цього майна.

Визначити місце зберігання речових доказів - Звенигородський РВП ГУНП в Черкаській області.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що близько 18 год. 00 хв. 14.09.2023 до чергової частини Звенигородського РВП надійшло повідомлення поліцейського СРПП Звенигородського РВП про те, що 14.09.2023 біля будинку № 83 по вул. Шевченка в смт. Стеблів Звенигородського району Черкаської області, в ході перевірки автомобіля марки «Ford» моделі «Transit» н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , у багажному відділенні виявлено незаконно зрубану деревину.

Відомості про дану подію 15.09.2023 внесено до ЄРДР за №0000051 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Під час проведення огляду місця події 14.09.2023 було вилучено автомобіль марки «Ford» моделі «Transit» н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 є ОСОБА_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , із колодами деревини невстановленої породи, довжиною від 30 см. до 40 см., діаметром від 20 см. до 40 см.; бензопилу «SHTIL-36» № 193863521 та бензопилу «SHTIL-26» № НОМЕР_5 , які перебували в користуванні ОСОБА_5 .

Вилучене вищевказане майно оглянуто та постановою слідчого визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи, що вилучене 14.09.2023 майно, являється тимчасово вилученим майном, яке є об`єктами та знаряддям злочину, у встановленому порядку визнане речовими доказами у провадженні, тому згідно ст. 170 КПК України на нього повинен бути накладений арешт.

Слідчий СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд клопотання без її участі.

Власник ОСОБА_6 викликався в судове засідання, проте до суду не з`явився.

ОСОБА_5 через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання без його участі, щодо накладення арешту на належне йому майно заперечує та просить повернути йому бензопили марки «SHTIL-36» № НОМЕР_4 та «SHTIL-26» № НОМЕР_5 , автомобіль марки «Ford» моделі «Transit» н.з. НОМЕР_1 та арешт на вказане майно не накладати.

За наведених обставин, слідчий суддя вирішив за можливе розглядати дане клопотання без участі сторін.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 107 КПК України, рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, за виключенням вирішення питання про проведення негласних (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Клопотань від учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування не надходило, відтак фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Статтею 173 КПК України передбачені підстави для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна, у тому числі якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України. Крім того слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку визнання його речовим доказом), а також інші обставини, зазначені у ст. 173 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України майно може бути арештовано, якщо існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено, крім іншого, підстави відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності накладення арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст. 170 КПК України.

В клопотанні слідча зазначає, що вилучене вищевказане майно постановою слідчого визнане речовими доказами у даному кримінальному провадженні. Разом з тим постанови про визнання речовими доказами вказаного майна до клопотання не додано.

Також з клопотання не вбачається наявність достатніх підстав вважати, що саме це вилучене під час огляду місця події майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а саме є предметом кримінального правопорушення, та може бути використане як доказ факту та обставин, що встановлюються під час досудового розслідування.

Слідчий суддя зауважує, що висновок щодо відповідності майна тим чи іншим ознакам, передбаченим ст. 98 КПК України може бути зроблений лише на підставі постанови, яка має відповідати вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, зокрема містити мотиви прийнятого рішення.

Таким чином, посилання слідчого на визнання вилучених предметів речовими доказами, яка обґрунтовує мету накладення арешту, таку, як збереження речових доказів в частині зазначення критеріїв, визначених ч. 1 ст. 98 КПК України, яким би могли відповідати вказані речі є безпідставним і містить формальні посилання.

Тому, на думку слідчого судді, за відсутності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що зазначені речі, є доказом злочинів, відсутність факту визнання цих предметів речовими доказами, не може бути правовою підставою для їх арешту.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у разі скасування арешту.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що слідчий у клопотанні не довів необхідність арешту вилучених речей, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, тому за відсутністю правових підстав для арешту майна клопотання слідчого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволення клопотання старшого слідчого СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лисянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001234 від 15.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Ухвала про відмову у накладенні арешту може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1