УХВАЛА

12 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 464/7111/14-к

провадження № 51-3242ск19

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 10 січня 2024 року,

встановив:

Засуджений звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на указане вище судове рішення, яким, за змістом скарги, відмовлено у задоволенні клопотання засудженого про поновлення строку на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Львівського апеляційного суду від 03 квітня 2019 року, ставить вимогу про його скасування та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її необхідно залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.

Згідноз п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК в касаційній скарзі має бути наведено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

За приписами ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Засуджений в касаційній скарзі зазначає про істотне порушення судом апеляційної інстанції вимог кримінального процесуального закону в частині висновків про пропуск процесуального строку для звернення із заявою про перегляд ухвали Львівського апеляційного суду від 03 квітня 2019 року за нововиявленими обставинами. В обґрунтування указаних тверджень посилається на неврахування судом положень ч. 4 ст. 461 КПК.

Як зазначено у змісті касаційної скарги, засуджений звернувся до апеляційного суду із заявою, де вказував про наявність обставин, які підтверджують його невинуватість, свідчать про наявність підстав до пом`якшення покарання, про вчинення ним менш тяжкого кримінального правопорушення, щодо штучного створення або підроблення доказів та інших обставин, на які суд, за його твердженням, не бажає звертати увагу.

Разом з тим, в касаційній скарзі не зазначено, яких саме порушень приписів КПК припустився апеляційний суд в частині вирішення питання щодо недотримання засудженим строків, визначених ст. 461 КПК, враховуючи, що, як убачається зі змісту оскарженої ухвали, наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень, останній покликався на ряд фактів, які на його переконання не були відомі суду апеляційної інстанції під час перегляду вироку Сихівського районного суду м. Львова від 21 грудня 2016 року та можуть вплинути на законність та обґрунтованість прийнятого рішення за наслідками апеляційного розгляду кримінального провадження, проте не указав коли саме йому стало відомо про зазначені факти. Більш того, усі без винятку заявлені факти в його заяві, за змістом оскарженого рішення, були предметом розгляду суду апеляційної інстанції.

В касаційній скарзі не йдеться про те, які у суду апеляційної інстанції були процесуальні підстави до поновлення строку на звернення засудженого ОСОБА_4 із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Львівського апеляційного суду від 03 квітня 2019 року та яких порушень було допущено судом апеляційної інстанції в контексті зазначеного вище.

Також в касаційній скарзі містяться доводи щодо неврахування судом положень ч. 4 ст. 461 КПК, однак такі не обґрунтовані з урахуванням того, що строк звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами врегульовано ч. 1 ст. 461 цього Кодексу, а ч. 4 цієї статті регулює строки перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами за наявності обставин, які підтверджують невинуватість засудженого або вчинення ним менш тяжкого кримінального правопорушення.

З урахуванням викладеного вище, в касаційній скарзі не наведено обґрунтування таких порушень, які є підставою до застосування Судом повноважень, визначених приписами статей 438, 436 КПК.

Крім того, в недотримання приписів ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги не додано копії оскарженої ухвали Львівського апеляційного суду від 10 січня 2024 року.

Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу було подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, котра подала касаційну скаргу.

Врахувавши вищенаведене, керуючись положеннями ст. 429 КПК, з огляду на те, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно залишити без руху і надати строк на усунення недоліків.

Недоліки касаційної скарги, пов`язані з її змістом, можуть бути усунуті шляхом подання нової касаційної скарги.

Керуючись ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги - п`ятнадцять днів із дня її отримання.

Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3