Справа № 383/1876/23
Номер провадження 1-кп/383/85/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2024 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження №0000186 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Кірове Бобринецького району Кіровоградської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , освіта професійно технічна, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

20 травня 2022 року капрала поліції ОСОБА_6 , відповідно до наказу №216о/с начальника Головного управління Національної поліції України в Кіровоградській області ОСОБА_7 призначено на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 (м. Бобринець) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області.

24 листопада 2021 року капітана поліції ОСОБА_8 , відповідно до наказу № 530 о/с начальника Головного управління Національної поліції України в Кіровоградській області ОСОБА_7 призначено на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 (м. Бобринець) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський є представником органу виконавчої влади, який повинен служити суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидіяти злочинності, підтримувати публічну безпеку і порядок.

Згідно зі ст. 62 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання покладених на поліцію повноважень поліцейський є представником держави, а його законні вимоги є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

Таким чином, поліцейські ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , відповідно до примітки 1 ст. 364 Кримінального кодексу України є службовими особами, які постійно здійснюють функції представника влади.

23 листопада 2023 року приблизно о 15 годині 45 хвилин, інспектор сектору реагування патрульної поліції ВП № 3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області капітан поліції ОСОБА_8 та поліцейський сектору реагування патрульної поліції ВП № 3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області капрал поліції ОСОБА_6 , які були одягненні у формений одяг Національної поліції із розпізнавальними знаками та жетонами, які відповідно до графіку несення служби особовим складом із 08:00 годин 23.11.2023 року по 08:00 годин 24.11.2023 року затвердженого т.в.о. начальника відділення поліції № 3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області майором поліції ОСОБА_9 , на службовому автомобілі «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 (на синьому фоні), здійснювали патрулювання території Кетрисанівської об`єднаної територіальної громади Кропивницького району Кіровоградської області.

Під час патрулювання ОСОБА_8 та ОСОБА_6 по АДРЕСА_3 , за порушення правил дорожнього руху (водій ТЗ був не пристебнутий ременем безпеки), зупинено автомобіль «ВАЗ2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_10 та яким керував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час проведення перевірки встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував вищезазначеним транспортним засобом без посвідчення водія, яке взагалі не отримував. Далі працівниками СРПП було роз`яснено, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом, вчинене повторно, за що передбачено адміністративне покарання у вигляді штрафу в розмірі 40800,00 гривень та позбавленням права керування транспортним засобом на строк від 5 до 7 років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Після чого, перебуваючи на околиці села Грузьке Кропивницького району Кіровоградської області у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який дізнався, що відносно нього будуть складені адміністративні матеріали та його буде притягнуто до адміністративної відповідальності, усвідомивши відповідальність за скоєні ним адміністративні правопорушення, виник злочинний умисел на пропозицію та надання неправомірної вигоди у виді грошових коштів службовій особі, а саме працівнику поліції ОСОБА_6 , який відповідно до примітки ст. 364 КК України, є службовою особою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , знаходячись на вищевказаному місці, діючи умисно, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі, тобто працівнику поліції, протиправно, бажаючи уникнути адміністративної відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, в особистих інтересах, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, безпосередньо висловив ОСОБА_6 , словесну та за допомогою жестів рук пропозицію надати йому неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів за укриття факту скоєння адміністративного правопорушення та не складання протоколу про адміністративне правопорушення, з використанням наданого поліцейському службового становища та надав службовій особі - поліцейському сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 (м. Бобринець) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області капралу поліції ОСОБА_6 , неправомірну вигоду у розмірі 3000 гривень, шляхом поміщення даних грошових коштів до сумки, з бланковою продукцією, яка на той час знаходилась на капоті службового автомобіля «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 (на синьому фоні) за не складання відносно нього адміністративних матеріалів та укриття факту скоєння адміністративного правопорушення.

Після чого, ОСОБА_6 , та ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що дії ОСОБА_4 , очевидно свідчать про висловлення пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду, тобто наміру та готовність надати таку неправомірну вигоду службовій особі, а також безпосереднє надання такої вигоди, керуючись у своїх діях чинним законодавством України, а саме: Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про запобігання корупції», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер вказаного діяння, викликали слідчо-оперативну групу по лінії «102» для фіксації події кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_4 .

В підготовчому судовому засіданні від прокурора ОСОБА_3 надійшло клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості від 30 листопада 2023 року, укладеної між начальником Бобринецького відділу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_11 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , яку долучено до матеріалів справи.

Згідно змісту угоди, обвинувачений ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Сторонами угоди узгоджено покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В угоді передбачені наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди про визнання винуватості.

У підготовчому судовому засіданні прокурор і захисник висловились про можливість затвердження угоди про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 369 КК України визнав повністю і просив затвердити угоду про визнання винуватості.

При цьому пояснив, що укладення угоди є добровільною, він розуміє права, передбаченні ч. 4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам чинного кримінального процесуального закону, заслухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, які висловились про можливість затвердження угоди, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, зазначена угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а тому підлягає затвердженню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.ч.2,4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, тому суд кваліфікує його дії, як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду та надання такої вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду та надає таку вигоду, будь - якої дії з використанням наданого їй службового становища, який згідно ст.12 КК України є нетяжким злочином.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України та КК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним.

Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Узгоджена сторонами остаточна міра покарання, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, відповідає вимогам Кримінального Кодексу України.

Відповідно до положень ст.475 КПК України передбачено, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, а також призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Витрати на проведення судових експертиз становлять 3824,00 грн., які підлягають стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази, а саме:

- предмети схожі на купюри гривні з номіналом та відповідно номерами купюр: 1) 500 грн. - ЛА 3376948; 2) 500 грн. - ХЗ 7993469; 3) 500 грн. - АВ 3451395; 4) 500 грн. - ХД8527643; 5) 200 грн. - ДА 2566215; 6) 200 грн. - АН 6686676; 7) 200 грн. - ГИ 7845412; 8) 200 грн. - ЄЄ 6963631; 9) 200 грн. - ЗГ 0805194, які долучено до матеріалів кримінального провадження - підлягають стягненню в дохід держави;

- три DVD-R диски на яких містяться копії відеозаписів з портативних відеореєстраторів, які були записані 23.11.2023 року, які долучено до матеріалів кримінального провадження - підлягають залишенню в матеріалах кримінального провадження.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 27.11.2023 року накладено арешт на майно, який відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України підлягає скасуванню.

Запобіжні заходи відносно ОСОБА_4 не обирались, клопотань про їх обрання до суду не надходило.

Керуючись ст.ст. 174, 314, 368-371, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, яку укладено 30.11.2023 року між начальником Бобринецького відділу Знам`янської окружної прокуратури ОСОБА_11 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 ..

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що становить 17000,00 грн..

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз в загальній сумі 3824,00 грн..

Речові докази, а саме:

- предмети схожі на купюри гривні з номіналом та відповідно номерами купюр: 1) 500 грн. - ЛА 3376948; 2) 500 грн. - ХЗ 7993469; 3) 500 грн. - АВ 3451395; 4) 500 грн. - ХД8527643; 5) 200 грн. - ДА 2566215; 6) 200 грн. - АН 6686676; 7) 200 грн. - ГИ 7845412; 8) 200 грн. - ЄЄ 6963631; 9) 200 грн. - ЗГ 0805194, які долучено до матеріалів кримінального провадження, конфіскувати - звернути у дохід держави;

- три DVD-R диски на яких містяться копії відеозаписів з портативних відеореєстраторів, які були записані 23.11.2023 року залишити в матеріалах кримінального провадження.

Ухвалу слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 27.11.2022 року про арешт майна, скасувати.

Копію вироку вручити прокурору, засудженому та захиснику.

Апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції може бути подана протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1