Провадження №11-кп/824/4909/2023 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 17 липня 2023 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який здобув середню спеціальну освіту, не працює, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 30.08.2017 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі (покарання відбув),

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Цим же вироком вирішено питання речових доказів, процесуальних витрат,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду встановлено, що ОСОБА_9 15.11.2022 у денний час доби, знаходячись у приміщенні загального коридору четвертого поверху будинку АДРЕСА_3 , повторно в умовах воєнного стану, таємно викрав велосипед марки "Titan" с.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим завдав потерпілій майнової шкоди на загальну суму 4 200 гривень.

Так, ОСОБА_7 , будучи раніше засудженим за вчинення корисливих злочинів, маючи не зняту та не погашену у законному порядку судимість, не маючи офіційного місця роботи та інших джерел доходів, а також відчуваючи потребу в грошових коштах, усвідомлюючи, що в країні введено воєнний стан вирішив повторно, таємно викрасти чуже майно, та в денний час доби, 15.11.2022 прибув до будинку АДРЕСА_3 , де шляхом вільного доступу потрапив до під`їзду вказаного будинку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , піднявся сходами на четвертий поверх, де побачив, що вхідні двері до загального коридору не замкнені, зайшов всередину та пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, переслідуючи корисливий мотив, направлений на заволодіння чужим майном, з метою подальшого його обернення на свою користь та особистого збагачення, викрав з приміщення велосипед марки "Titan" с.н. НОМЕР_1 , чорно-синього кольору, що належить ОСОБА_10 , Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник разом з викраденим майном завдавши потерпілій майнової шкоди на загальну суму 4 200 гривень.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити, призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Мотивуючи такі вимоги, зазначає, що призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого та особі обвинуваченого через суворість.

Вказує, що суд першої інстанції не врахував наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме: відсутність претензій з боку потерпілої, активне сприяння розкриттю злочину, визнання вини та щире каяття. Також, обвинувачений звертає увагу на те, що він має позитинві характеристики, на його утриманні перебуває малолітня дитина, обтяжуючі покарання обставини в даному кримінальному провадженні відсутні.

Вислухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив проти апеляційних вимог, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відстуність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України за обставин викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються наявними у ньому доказами, ніким з учасників судового провадження не оспорюються, а тому колегія суддів не переглядає їх відповідно до вимог ч. 1ст. 404 КПК України.

За встановлених судом фактичних обставин, кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.4 ст. 185КК України є правильною.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого за яких він просить зінити вирок суду в частині призначеного покарання, а саме призначити покарання із застосування ст. 69 КК України, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд врахував тупінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; ставлення ОСОБА_7 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості та розкаянні; обставину, яка пом`якшує його покарання, та відсутність обставин, які обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він неодружений, має неповнолітню дитину, офіційно не працює, має місце реєстрації та місце проживання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше судимий.

З урахуванням зазначених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про призначення ОСОБА_7 покарання в межах мінімальної межі встановленої санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки саме таке покарання буде достатнім та необхідним для перевиховання обвинуваченого, попередження скоєння ним нових злочинів, а також домірне скоєному, з чим погоджується колегія суддів.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом обставин, що пом`якшують покарання, не заслуговують на увагу, оскільки з оскаржуваного вироку слідує, що судом належним чином враховано наявність пом`якшуючих покарання обставин в сукупності з іншими встановленими обставинами кримінального провадження, а також даним про особу обвинуваченого.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами провадження не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Підстав вважати призначене ОСОБА_7 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, у виді 5 років позбавлення волі, явно несправедливим через суворість, колегією суддів не встановлено.

Доводи апеляційної скарги щодо можливості призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 69 КК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду матеріалів кримінального провадження.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів не виявлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, що підстави для зміни вироку суду першої інстанції відсутні, а тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а вирок суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Святошинського районного суду м. Києва від 17 липня 2023 року щодо ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК України - без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:

Судді: