ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 688/4376/23

Провадження № 11-кп/4820/747/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Хмельницького апеляційного суду

в складі: судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

з участю: прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому, в режимі відеоконференції з ДУ «Шепетівська виправна колонія № 98», кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 26 жовтня 2023 року відмовлено в задоволені заяви засудженого ОСОБА_6 про звільнення від покарання.

В поданій апеляційній скарзі та доповненнях до неї засуджений ОСОБА_6 просить ухвалу місцевого суду скасувати. Вважає, що суд незаконно і необґрунтовано, без належної оцінки наявних в провадженні доказів постановив рішення про відмову в його звільненні від призначеного судом покарання.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення засудженого ОСОБА_6 та його захисника на підтримку апеляційної скарги з посиланням на зазначені в ній доводи, прокурора, який просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу без змін, перевіривши матеріали провадження, в тому особову справу засудженого, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів провадження, ОСОБА_6 засуджений вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23 листопада 2020 року, залишеним без змін ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 06 квітня 2021 року, за ч. 1 ст. 121 КК України на 5 років позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_6 звернувся до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області із заявою про його звільнення від покарання на підставі п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України. В обґрунтування заяви посилається на незаконність його засудження та порушення вимог КПК України під час досудового розслідування та судового розгляду.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 26 жовтня 2023 року відмовлено в задоволені його клопотання.

Місцевий суд, приймаючи рішення про відмову в задоволені вказаної заяви, зазначив, що, на теперішній час, караність діяння, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, законом не усунута, нового закону щодо зміни санкції даної статті з часу засудження ОСОБА_6 не приймалось.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог чинного законодавство, засудженні, за наявності для того підстав, передбачених законом можуть бути звільненні від відбування покарання, а вироки судів, якими вони засудженні до реального строку покарання і які набрали законної сили, переглянуті (за нововиявленими та виключними обставинами) на умовах та підставах встановлених законом.

Як вбачається матеріалів клопотання ОСОБА_6 , з яким він звернувся до місцевого суду, його апеляційної скарги та численних доповнень до неї, засуджений ставить питання про звільнення його від відбування покарання посилаючись на всі без виключення інститути процесуального законодавства, які дають можливість звільнити особу від відбування покарання за вироком суду, який набрав законної сили.

Разом з тим, ставлячи питання про звільнення його від відбування покарання на підставі фактично всіх без виключення інститутів процесуального законодавства, які передбачають таку можливість, ні засуджений, ні його захисник, конкретних фактів та наявності будь яких підстав для їх застосування не навели, а виключно обмежився перерахунком та декларуванням норм процесуального права. Такі твердження носять абстрактний характер, а тому вони не заслуговують на увагу та підлягають відхиленню.

Посилання засудженого та його захисника на п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, як підставу для звільнення від відбування покарання не заслуговують на увагу та підлягають відхиленню.

Зокрема, під час виконання вироку, суд, має право вирішити питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання засудженим у випадках, передбачених ч. 2, 3 ст. 74 КК України.

Із змісту ст. 2, 3 ст. 74 КК України вбачається, що особа, засуджена за діяння, караність якого усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі, якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 цього Кодексу.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорії кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22.11.2018 року, на який посилається ОСОБА_6 , були внесені зміни в КК України, які набрали законної сили 01.07.2020 року, якими було пом`якшено покарання за певні кримінальні правопорушення та декриміналізовано певні кримінальні правопорушення, які кримінального правопорушення за яким засуджений ОСОБА_6 не стосуються.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні клопотання засудженого, оскільки вирок, яким засуджено ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, ухвалено 23 листопада 2020 року, тобто після набрання чинності вказаним Законом, при цьому покарання ОСОБА_6 призначено в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України за якою кваліфіковано його злочині дії.

На даний час, караність за діяння, за які ОСОБА_6 засуджений, не усунута, а призначене йому покарання не перевищує санкцію кримінального закону.

Тому, будь які законні підстави для пом`якшення покарання чи звільнення від такого на підставі ч. ч. 2, 3 ст. 74 КК України, як про це ставить питання засуджений, відсутні.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що суд діяв у спосіб і в межах діючого законодавства, а тому доводи засудженого слід визнати необґрунтованими.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Посилання засудженого ОСОБА_6 на неправильне застосування судом норм матеріального права, є надуманими та повністю спростовуються матеріалами провадження, які засудженим не спростовані.

Місцевим судом були встановлені дійсні обставини провадження, дана належна оцінка особі ОСОБА_6 та наведеним ним доводам, правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про відсутність законних підстав для звільнення ОСОБА_6 , від призначеного судом покарання.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2023 року про відмову у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про звільнення від покарання залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3