30.10.2023
Справа № 641/4296/23
Провадження №1-кп/642/513/23
У Х В А Л А

25 жовтня 2023 року м. Харків

Ленінський районний суду м. Харковау складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря- ОСОБА_2

сторін кримінального

провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та

ОСОБА_19 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 70001921 від 18.06.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_20 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.5 ст.185, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.5 ст.185, ч.2 ст.28, ч.1 ст.263, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263, ч.2 ст.28, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.2 ст.146, ч.1 ст.263, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_18 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.5 ст.185, ч.1 ст.263, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України та ОСОБА_19 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.146 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду від 25.09.2023 року клопотання захисника ОСОБА_7 було задоволено. Кримінальне провадження № 70001921 від 18.06.2022 року за обвинуваченням вищезазначених осіб було направлені з Комінтернівського районного суду м. Харкова до Ленінського районного суду м. Харкова для розгляду по суті.

25 вересня 2023 року в провадженні Ленінського районного суду м. Харкова надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.5 ст.185, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.5 ст.185, ч.2 ст.28, ч.1 ст.263, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263, ч.2 ст.28, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.2 ст.146, ч.1 ст.263, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_18 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.5 ст.185, ч.1 ст.263, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України та ОСОБА_19 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.146 КК України.

Дана справа згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.09.2023 надійшла на розгляд в провадження головуючого судді ОСОБА_1

26 вересня 2023 року ухвалою судді вказане кримінальне провадження було призначене до підготовчого судового засідання.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 - адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання про витребування у Держателя Єдиного реєстру досудових розслідувань Офісу Генерального прокурора (01001, Україна, м. Київ, вул. Різницька, 13/15) відомостей з електронної інформаційної системи Єдиний реєстр досудових розслідувань по кримінальним провадженням № 0001921, № 0000623, № 0000625, № 0000540, № 0001064, № 0001067 №0002592, № 0002598, № 0000025, № 0000566, № 0000567, № 0000568, № 0000207, № 0002030 № 0002000, № 0002029, № 0001959, які в ході досудового розслідування були об`єднані під єдиним № 0001921.

В обґрунтування заявленого клопотання адвокат ОСОБА_7 зазначив, що сторона захисту хоче з`ясувати хто з посадових осіб органів поліції та прокуратури в ході досудового розслідування по даному кримінальному провадженню були повноважгними особами на вчинення слідчих та процесуальних дій. З аналогічним клопотанням захисник звертався самостійно до Офісу Генерального прокурора, однак листом від 12.10.2023 року № 25/3-1958 вих-23 йому в наданні запитуваної інформації було відмовлено.

Сторона захисту та всі обвинувачені підтримали клопотання захисника ОСОБА_7 .

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд прийшов до переконання про необхідність задоволення клопотання, виходячи з наступних підстав.

Згідно з Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого Наказом Генерального прокурора 30.06.2020 № 298, Держателем Реєстру є Офіс Генерального прокурора.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, що відповідає положенням ч. 1 ст. 2 КПК України.

За правилами ч. 1, ч. 2, ч. 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст.42 КПК України обвинувачений також має право збирати і подавати суду докази.

Положеннями ч. 4 ст. 46 КПК України передбачено, що захисник користується процесуальними правами підозрюваного, обвинуваченого, захист якого він здійснює, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо підозрюваним, обвинуваченим і не може бути доручена захиснику, з моменту надання документів, передбачених статтею 50 цього Кодексу, слідчому, прокурору, слідчому судді, суду.

Відповідно до ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів, як це закріплено вимогами ч. 3 ст. 93 КПК України.

Правилами п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України закріплено, що досудовим розслідуванням є стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направлення до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

У частині другій статті 214 КПК України, зокрема, передбачено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

До інформації, яка містить таємницю досудового розслідування та яку було створено або одержано у кримінальному провадженні після внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення мають право на доступ учасники кримінального провадження. Зазначену правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.04.2020 (справа № 826/7244/18).

Відповідно до частини 1 статті 350 КПК України, клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала.

Витребування зазначених вище документів зумовлене необхідністю встановлення істини по кримінальному провадженню, витребувана інформація має безпосереднє значення для розгляду справи, з метою перевірки фактів дотримання вимог кримінального процесуального законодавства при реалізації своїх повноважень органом досудового розслідування та оцінки доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сторона захисту не має можливості отримати її самостійно, у зв`язку з чим, суд доходить висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, дотримуючись принципу диспозитивності, повного, всебічного та об`єктивного дослідження доказів, та, з урахуванням необхідності забезпечення положень тривалості судового розгляду, суд вважає за необхідне витребувати в порядку частини 3 статті 93 КПК України розширений витяг (повну інформацію, інформаційну довідку) про рух вищевказаних кримінальних проваджень , відомості про яке внесені до ЄРДР.

Крім того до суду надійшло клопотання представника потерпілої ОСОБА_21 - адвоката ОСОБА_22 про скасування арешту транспортного засобу марки « Skoda Oktavia A8» 2021 року випуску, днз НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , власником якого є потерпіла ОСОБА_21 , накладений згідно ухвали Київського районного суду м.Харкова від 28.12.2022 року та передачі даного автомобіля на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_21 .

В обґрунтування заявленого клопотання адвокат ОСОБА_22 зазначила, що потерпіла ОСОБА_23 є власником зазначеного вище транспортного засобу та вважає, що подальше його зберігання на території відділення забезпечення роботи спеціальних майданчиків ЦЗ УНП в Харківській області, де на нього впливають зовнішні фактори у вигляді вітру, дощу, а з настанням осені, зими і снігу, беручи дотувати тривалий час його перебування та невикористання за призначенням, можуть негативно впливати на технічний стан автомобіля.

Вказаний автомобіль не був знаряддям іншого злочину, а тому не потребує збереження в якості речового доказу для підтвердження вини обвинувачених.

Відповідно до ч.3 ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КК України, арештом мийна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації .у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрата, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. З ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.174 КПК України встановлено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового-провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Прокурор та сторона захисту проти задоволення клопотання представника потерпілої ОСОБА_21 - адвоката ОСОБА_22 про скасування арешту транспортного засобу заперечували.

Прокурор зазначив, що даний транспортний засіб в ході досудового розслідування в порядку ст. 98 УКП України, був визначений речовим доказом у справі і відповідно до вимог ст. 357 КПК України цей речовий доказ має бути оглянутий судом та з ним ознайомлюються учасники судового провадження.

Захисник ОСОБА_5 , заперечуючи проти задоволення даного клопотання зазначила, що в ході судового розгляду вона має намір заявити клопотання про проведення генетичної або дактилоскопічної експертиз з обвинуваченими та в салоні даного автомобіля.

Всі інші захисники та обвинувачені також заперечували проти задоволення даного клопотання.

На неодноразові виклики в судове засідання потерпіла ОСОБА_21 та її представник- адвокат ОСОБА_22 не з`явилися, просили провести підготовче судове у їх відсутність.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

28.12.2022 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова був накладений арешт на транспортний засіб марки « Skoda Oktavia A8» 2021 року випуску, днз НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , власником якого є потерпіла ОСОБА_21 , який було поміщено на спеціальний майданчик ЦЗ УНП в Харківській області на відповідальне зберігання.

Відповідно до статті 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до положень статей 7, 16 КПК України, встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Положення кримінального процесуального Закону кореспондуються із ст. 41 Конституції України та ст. ст. 316, 317, 321 ЦК України, відповідно до яких ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Потерпілою ОСОБА_21 та її представником - адвокатом ОСОБА_22 до данного клопотання про скасування арешту не були надані копії документів, котрі б давали змогу впевнитися у тому, що необхідність у накладенні арушту на майно відпала.

Відповідно до положень статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.Згідно пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Згідно частини 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Частиною 1 ст. 174 КПК України визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, нормами КПК України визначені виключно дві підстави коли арешт майна має бути скасованим повністю або частково, а саме, якщо відпали підстави його застосування або арешт було накладено необґрунтовано.

За наведених обставин, враховуючи, що майно, яке перебуває під арештом, відповідаючи критеріям ст. 98 КПК України, відноситься до речових доказів у кримінальному провадженні, на який було обґрунтовано накладено арешт ухвалою слідчого судді, а також необхідність у накладенні арешту полягає в збереженні речових доказів, що передбачено ч. 2 ст. 170 КПК України, потреба у застосуванні арешту на вказане майно не відпала, та згідно ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, тому підстав для скасування арешту не вбачається.

З урахуванням вищезазначеного, з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також у зв`язку з тим, що потерпілою та її представником не було доведено, що в подальшому відпала необхідність у накладенні арешту, суд дійшов висновку, що в задоволенні даного клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22,93, 98, 170,173, 174, 309 , 350, 369-372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 - адвоката ОСОБА_7 - задовольнити.

Витребувати від держателя Єдиного реєстру досудових розслідувань Офісу Генерального прокурора (01001, Україна, м. Київ, вул. Різницька, 13/15) відомості з електронної інформаційної системи Єдиний реєстр досудових розслідувань у кримінальних провадженнях № 0001921, № 0000623, № 0000625, № 0000540, № 0001064, № 0001067, №0002592, № 0002598,№ 0000025, № 0000566, № 0000567, № 0000568, № 0000207, № 0002030, № 0002000 № 0002029, № 0001959, які в ході досудового розслідування були об`єднані під єдиним № 0001921, а саме розширений витяг (повну інформацію) по всіх розділах:

«Основні відомості»

«Кримінальні правопорушення»

«Рух провадження»

«Прикріплені файли»

у вигляді роздруківок, доступ до якого знаходиться у відповідальних осіб Офісу Генерального прокурора.

-всі рішення щодо призначення слідчих у справі та створення слідчих груп, рішення про визначення групи прокурорів;

-всі рішення про кваліфікацію та зміну кваліфікації кримінального правопорушення;

-всі рішення щодо вжитих ухвалами слідчих суддів заходів забезпечення кримінального провадження;

-відкриття матеріалів досудового розслідування іншій стороні.

В задоволенні клопотання представника потерпілої ОСОБА_21 - адвоката ОСОБА_22 про скасування арешту транспортного засобу марки « Skoda Oktavia A8» 2021 року випуску, днз НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , власником якого є потерпіла ОСОБА_21 , накладений згідно ухвали Київського районного суду м.Харкова від 28.12.2022 року та передачі даного автомобіля на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_21 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя - ОСОБА_1