УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" січня 2024 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_2 ,

слідчого - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву підозрюваного ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_7 від розгляду клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001278 від 05.11.2023 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого до ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,

УСТАНОВИВ:

У провадженні слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_7 перебуває клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001278 від 05.11.2023 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

02 січня 2024 року підозрюваний ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про відвід слідчого судді Київського районного суду міста Харкова ОСОБА_7 від участі у розгляді вказаного клопотання.

В обґрунтування заяви про відвід посилається на те, що у нього є сумніви у неупередженості судді ОСОБА_7 , яка раніше у вказаному кримінальному провадженні розглядала клопотання про застосування стосовно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою та клопотання про арешт майна. Зазначив, що він не був присутній у судовому засіданні з розгляду клопотання про арешт майна, хоча мав на це право. Вказав, що під час розгляду клопотання сторони обвинувачення про застосування стосовно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, він не міг говорити, однак суддя на це не звернула увагу. Крім того, слідча суддя під час розгляду вищевказаного клопотання не надала слово потерпілим. Зазначив, що суддя, задовольняючи клопотання про застосування стосовно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не взяла до уваги ту обставину, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України. З огляду на викладене вважає, що такі дії судді ОСОБА_7 свідчать про її упередженість, а тому просив відвести її від участі в розгляді клопотання про продовження строку дії застосованого до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою від 02 січня 2024 на підставі ст.ст.75-80 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні просив заяву про відвід задовольнити, посилаючись на підстави, викладені в заяві.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав заяву про відвід слідчого судді та просив її задовольнити. Посилаючись на п. 5 ч. 1 ст. 75 КПК України, зазначив, що слідчий суддя ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0001287 від 05.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, вже розглядала клопотання про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 та про арешт майна. Вказаним справам відповідно до протоколу авторозподілу судової справи був присвоєний єдиний унікальний номер судової справи № 953/10864/23. Разом з тим під час визначення слідчого судді для розгляду клопотання про продовження строку дії застосованого щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу був порушений порядок автоматизованого розподілу справи, оскільки вказане клопотання є окремою справою, який необхідно було присвоїти новий єдиний унікальний номер справи, що відповідає вимогам п.2.2.4 Розділу ІІ Положення про автоматизовану систему документообігу суду, а саме: кожній судовій справі надається єдиний унікальний номер, який формується автоматизованою системою автоматично в суді першої інстанції та залишається незмінним незалежно від проходження судової справи в інстанціях чи надходження судової справи за підсудністю з іншого суду будь-якої юрисдикції, в тому числі в разі повторного надходження судової справи після її належного оформлення, та який повинен обов`язково вказуватися судами всіх інстанцій в судовому рішенні. Захисник вважає, що оскільки вказана справа повинна мати новий унікальний номер, то і для її розгляду необхідно було визначити нового слідчого суддю. Отже слідчий суддя ОСОБА_7 не може розглядати цю справу, тому, будучи обізнаною про це, вона повинна була заявити самовідвід від розгляду цього клопотання, що вона не зробила, такі її дії викликають у захисника сумніви у її неупередженості.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні заперечували щодо задоволення заяви про відвід, посилаючись на відсутність підстав для її задоволення.

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_7 , якій заявлено відвід, для дачі пояснень у судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просила розглянути заяву про відвід у її відсутність, проти заявленого відводу заперечувала, посилаючись на те, що розгляд клопотань, заяв здійснюється нею відповідно до вимог чинного законодавства. Зазначила, що обставини, які виключають участь судді при розгляді вказаної справи, відсутні. Обставини, які викликали б сумніви в її об`єктивності та неупередженості, також відсутні. Вказала, що під час розгляду клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відомості про неможливість його участі за станом здоров`я були відсутні. Зауважила на тому, що під час судового розгляду клопотання підозрюваний надавав відповіді на питання, позицію з правових питань висловлював захисник. Родичі підозрюваного приймали участь у судовому засіданні як вільні слухачі.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вважає, що заява про відвід слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, з таких підстав.

За змістом положень ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

Відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя,суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. Відповідно до ч.2 цієї статті у складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Отже, положеннями ст. 75 КПК України визначений вичерпний перелік підстав, за наявності яких слідчий суддя, суддя підлягає відводу.

Суд вважає, що посилання сторони захисту на п.5 ч.1 ст.75 КПК України як на підставу для відводу слідчого судді ОСОБА_7 є необґрунтованим з таких підстав.

Дійсно з наданих захисником доказів вбачається, що слідчий суддя ОСОБА_7 у кримінальному провадженні розглядала клопотання про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 та про арешт майна. Вказаним справам відповідно до протоколу авторозподілу судової справи був присвоєний єдиний унікальний номер судової справи № 953/10864/23, але визначені різні номери провадження.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 02.01.2024 клопотанню про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_4 присвоєний єдиний унікальний номер судової справи 953/10864/23, номер провадження 1-кс/953/186/24.

Положеннями підпункту 2.3.45 п.2.3 Розділу ІІ Положення про автоматизовану систему документообігу суду визначено, що клопотання та скарги по одному кримінальному провадженню передаються раніше визначеному слідчому судді, якщо інший порядок не визначений зборами суддів. Вказаний підпункт 2.3.45 пункту 2.3 затверджений на підставі Рішення Ради суддів України від 15.09.2016 року № 58. З цього Рішення Ради суддів України слідує, що Рада суддів України розглянувши звернення Солом`янського районного суду міста Києва щодо складної ситуації стосовно розгляду клопотань, які надходять в рамках одного кримінального провадження, дотримання збалансованого навантаження на слідчих суддів та оперативного розгляду клопотань слідчих органів, вирішила внести відповідні зміни.

Тому тлумачення захисником визначення поняття «клопотання та скарги», які містяться у підпункту 2.3.45 п.2.3 Розділу ІІ Положення про автоматизовану систему документообігу, лише як клопотання, які не розглядаються як окремі справи, а тільки приєднуються до первісної справи, є хибним.

Оскільки судом встановлено, що факт порушення автоматизованого розподілу клопотання, у рамках якого слідчому судді ОСОБА_7 заявлений відвід, у судовому засіданні не підтверджений, тому п.4 ч.1 ст.75 КПК України, на який посилався захисник, вважаючи, що з приводу порушення розподілу судової справи слідчий суддя ОСОБА_7 повинна була заявити самовідвід, також є необґрунтованим.

Що стосується посилань підозрюваного ОСОБА_4 на необ`єктивність та неупередженість слідчого судді ОСОБА_7 , то вони, на думку підозрюваного, мали місце під час розгляду інших клопотань, тому під час розгляду цієї заяви судом до уваги не приймаються.

Суд зауважує, що сумнів в неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечний ланцюг недовіри до суду та, відповідно, зміну його складу.

Суд, оглянувши матеріали клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 № 953/10864/23 (провадження по справі 1-кс/953/186/24) вважає, що заява про відвід слідчого судді задоволенню не підлягає, оскільки на переконання суду, в даному конкретному випадку не встановлено жодної обставини, підтвердженої належними і допустимими доказами, яка б викликала розумний, об`єктивно обґрунтований сумнів у неупередженості судді ОСОБА_7 під час розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 .

З огляду на те, що заявлений відвід судді ОСОБА_7 не містить викладу обставин, підтверджених відповідними доказами, які б свідчили про наявність підстав, передбачених ст. 75 КПК України, та обґрунтованих доводів про її упередженість, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про відвід необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75, 76, 81 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви підозрюваного ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_7 від розгляду клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001278 від 05.11.2023 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1