Справа № 932/9422/23
Провадження № 1-кс/932/3765/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0004090 від 18.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0004090 від 18.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, накласти арешт на вилучені під час затримання особи в порядку ст. 208 КПК України у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом позбавлення права на користування, відчуження, розпорядження ним, а саме на:

- грошові кошти номіналом 100 гривень двома купюрами №УУ 3662803 та №УС 3111762 та номіналом 50 гривень однією купюрою №ЕД 3059965, які було поміщено до спец пакету №PSP 1025356;

- мобільний телефон марки «Xiaomi», який має IMEI НОМЕР_1 та дві сім картки мобільного оператора «Київстар», які було поміщено до спец пакету № PSP 1025355.

В обґрунтування свого клопотання зазначає, що В провадженні СВ Дніпровського РУП ГУНП України в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0004090 від 18.10.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що до СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що близько 23.40 год 17.10.2023 група невстановлених осіб, перебуваючи в районі ТЦ «Словянський ринок» у місті Дніпро, відкрито заволоділи майном ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ЄО 33173)

Так, 18.10.2023 в період часу з 04:00 години до 04:15 години в порядку ст. 208 КПК України було проведено затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході затримання було здійснено особистий обшук затриманої особи, в ході проведення якого було виявлено та вилучено :

- грошові кошти номіналом 100 гривень двома купюрами №УУ 3662803 та №УС 3111762 та номіналом 50 гривень однією купюрою №ЕД 3059965, які було поміщено до спец пакету №PSP 1025356;

- мобільний телефон марки «Xiaomi», який має IMEI НОМЕР_1 та дві сім картки мобільного оператора «Київстар», які було поміщено до спец пакету № PSP 1025355.

Так, вищевказані речі, які було виявлено та вилучено в ході проведення затримання особи в порядку ст. 208 КПК України 18.10.2023, слідчим СВ ДРУП ГУНП Дніпропетровської області ОСОБА_7 мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, так як являються матеріальними об`єктами, які в подальшому можуть бути використані як докази факту чи обставин вчиненого кримінального правопорушення, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів та досягнення дієвості, виникла необхідність у вжитті заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на зазначені вище речі, у вигляді позбавлення права на користування, відчуження, розпорядження ними.

У судове засідання слідчий не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялась належним чином, в своєму клопотанні просить розглянути за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, вважаю можливим розглянути клопотання за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього докази, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Поряд з цим, статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Арешт майна, відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З матеріалів клопотання вбачається, що 18.10.2023 року Дніпровським ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004090 були внесені відомості про вчинене кримінальне правопорушення за ознаками злочину передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В ході проведення слідчо-оперативних дій, уповноваженими співробітниками Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області було встановлено особу, винну у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а саме громадянку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку 18.10.2023 року в порядку ст. 208 КПК України було затримано з підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Даний факт зареєстровано в ЖЄО за № 33173.

Матеріалами клопотання, зокрема, витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 18.10.2023 року, протоколом прийняття заяви ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 18.10.2023 року, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 18.10.2023 року, а саме затримання громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та іншими доказами, що долучені слідчим до свого клопотання, у своїй сукупності, підтверджують те, що до вчинення кримінального правопорушення може бути причетна ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 18.10.2023 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході затримання останньої на підставі ст. 208 КПК України, було виявлено та вилучено речі, які постановою слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 18.10.2023 року визнано речовими доказами, а саме:

- грошові кошти номіналом 100 гривень двома купюрами №УУ 3662803 та №УС 3111762 та номіналом 50 гривень однією купюрою №ЕД 3059965, які було поміщено до спец пакету №PSP 1025356;

- мобільний телефон марки «Xiaomi», який має IMEI НОМЕР_1 та дві сім картки мобільного оператора «Київстар», які було поміщено до спец пакету № PSP 1025355.

З наведених вище підстав, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що зазначене майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та без їх арешту та вилучення існує реальна загроза зміни слідової інформації, яка наявна на них на теперішній час, крім того необхідно провести ряд невідкладних слідчих (розшукових) та процесуальний дій, в тому числі експертних досліджень, для встановлення об`єктивної істини по кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає за доцільне накласти арешт на майно, вказане у клопотанні.

Слідчий суддя враховує наявність правових підстав для накладання арешту, можливість використання вказаного речового доказу у кримінальному провадженні. Приймаючи до уваги, що вищевказані речі, можуть бути використаній, як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, тому з метою збереження цього речового доказу та досягнення дієвості кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання, тому воно підлягає задоволенню.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Оскільки вилучене майно необхідно зберігати в тому вигляді, в якому вони були вилучені, а також для забезпечення дієвості повного та всебічного розслідування злочину та проведення ряду відповідних експертиз, вважаю, що існують підстави для заборони користування, відчуження та розпорядження майном.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 131, 170-173, 309, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0004090 від 18.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на вилучені під час затримання особи в порядку ст. 208 КПК України у громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом позбавлення права на користування, відчуження, розпорядження ним, а саме на:

- грошові кошти номіналом 100 гривень двома купюрами №УУ 3662803 та №УС 3111762 та номіналом 50 гривень однією купюрою №ЕД 3059965, які було поміщено до спец пакету №PSP 1025356;

- мобільний телефон марки «Xiaomi», який має IMEI НОМЕР_1 та дві сім картки мобільного оператора «Київстар», які було поміщено до спец пакету № PSP 1025355.

Копію ухвали направити прокурору, слідчому та власнику майна.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором. Копія ухвали надсилається слідчому, прокурору, підозрюваному, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ігор КОНДРАШОВ