Справа №195/1551/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.10.2023 року смт.Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі: судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Томаківка кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 03.08.2023 року за № 0000209 відносно:

ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Іркуцьк, Іркутська область, громадянка України, із середньою освітою, не заміжня, не працює, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України, вважається такою, що не має судимостей,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185, ч., 2 ст. 190 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 24.07.2023 приблизно о 14:00 годині, знаходилася поблизу території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де виявила, що на даний час у вказаному домоволодінні власник відсутній. Одразу після чого, у ОСОБА_3 яка усвідомлювала, що в Україні введений воєнний стан Указом Президента України від 24.02.2022 року за № 64/2022 зі змінами, дію якого продовжено на момент вчинення злочину, в порядку передбаченим ст.6 Законом України «Про правовий режим воєнного стану», який є особливим правовим режимом, виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення будь-якого чужого майна належного ОСОБА_5 , поєднане із проникненням у житло.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 в цей же день, тобто 24.07.2023 приблизно о 14:05 годині, скориставшись тим, що господар домоволодіння був тимчасово відсутній за місцем мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , відшукуючи будь-яке чуже майно, яке можна викрасти, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, переслідуючи мету наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, через не зачиненні вхідні двері проникла в середину будинку, де в коридорі виявила та викрала кутову шліфувальну машинку марки «GRAND» мшу-75 mini, яку утримуючи при собі в руках винесла із вказаного домоволодіння, тим самим з місця вчинення злочину зникла із викраденим чужим майном, яким в послідуючому розпорядилась на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_3 , згідно висновку експерта № 4967/23 від 12.09.2023 спричинила потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 709,80 грн.

Таким чином, дії ОСОБА_3 судом кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на шлях виправлення не стала, належних висновків для себе не зробила та повторно скоїла умисний корисливий злочин за наступних обставин, а саме 31.07.2023 року, приблизно об 14:00 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , з дозволу власника ОСОБА_5 , побачила на подвір`ї вищевказаного домоволодіння міні-електропилку «FEASY.D» чорного кольору (акумуляторна), яка на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , після чого у неї виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння вказаним чужим майном шляхом зловживання довірою, повторно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, ОСОБА_3 , в цей же день, тобто 31.07.2023 року, приблизно об 14:05 годині, знаходячись за місцем проживання раніше знайомого ОСОБА_5 , на території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , використовуючи довірчі, дружні стосунки, які склалися між нею та ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом зловживання довірою, не маючи на меті повернути потерпілому в подальшому належне йому майно, звернулася з проханням до ОСОБА_5 передати їй для тимчасового використання міні-електропилку «FEASY.D» чорного кольору (акумуляторна), для нібито використання при обрізці дерев на території власного домоволодіння, на що останній погодився, будучи помилково впевнений у сумлінності дій ОСОБА_3 , та довіряючи їй, дав свою згоду і добровільно передав належне йому вищезазначене майно.

Діючи в подальшому на досягнення єдиного злочинного результату, ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою та звернення його на свою користь, отримавши від потерпілого міні-електропилку «FEASY.D» та утримуючи її у власних руках, висловила потерпілому неправдиве зобов`язання повернути її, після чого з місця скоєння злочину зникла разом із вказаною міні-електропилкою «FEASY.D».

В подальшому ОСОБА_3 розпорядилась чужим майном, яким заволоділа внаслідок вчинення шахрайських дій, а саме, продала міні-електропилку «FEASY.D» за грошові кошти, які витратила на власні потреби.

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 4967/23 від 12.09.2023, ринкова вартість міні-електропилки «FEASY.D» чорного кольору (акумуляторної) бувша у використанні, в технічно справному стані, на період вчинення злочину становила 1435,20 грн., внаслідок чого ОСОБА_3 своїми злочинними діями спричинила потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму.

Таким чином, дії ОСОБА_3 судом кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України, заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачена погоджуючись з вищенаведеними обставинами, вину визнала, пояснює свою протиправну поведінку своє легковажністю та через скрутне матеріальне становище. Викрадене майно повернула власнику, щиро розкаюється та просить суворо не карати.

Заслухавши думку учасників судового провадження, які визнали фактичні обставини злочину, пересвідчившись в правильності розуміння учасниками судового провадження змісту фактичних обставин злочину, в добровільності їх позиції, роз`яснивши обмеження, щодо оскарження таких обставин, суд визнав у відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України, недоцільним дослідження доказів на підтвердження фактичних обставин справи та обмежитись лише допитом обвинуваченої, дослідженням відомостей, що характеризують особу обвинуваченої . Окрім того це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації № 6 К. (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Відповідно до характерезуючих матеріалів обвинувачена позитивно характеризується по місцю проживання, скарги відносно нього не надходило, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Суд, оцінивши показання обвинуваченої ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет злочину, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченою добровільно, значення змісту якого він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі його самовикриття.

Відповідно до вимог ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку і прийшов до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні.

До обставин, пом`якшуючих покарання ОСОБА_3 суд відносить його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, який згідно ст. 12 КК України є нетяжким та тяжким злочином, особу обвинуваченої ОСОБА_3 яка на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Позитивно характеризується за місцем проживання. Обвинувачений є суб`єктом інкримінованого їй кримінального правопорушення, оскільки є осудною та повнолітньою особою, позицію потерпілого, який просить суд не позбавляти її волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

Суд, вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи також що обвинувачена не працевлаштована, вину визнала, розкаялася в скоєному. позицію потерпілого, з метою її перевиховання та упередження скоєння кримінальних правопорушень в подальшому, суд, вважає, що виправлення обвинуваченої в даному випадку можливе без її ізоляції від суспільства із застосуванням ст.75 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України, а саме: кутову шліфувальну машинку марки GRAND мшу-75 mini зелено-чорного кольору та міні-електропилку FEASY.D чорного кольору (акумуляторна), які передані на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_5 залишити в останнього; CD-R диск з відеозаписом слідчого експерименту за участі підозрюваної ОСОБА_3 - залишити в матеріалах справи.

Питання щодо процесуальних витрат, понесених на залученні експертів при проведенні судово-товарознавчої експертизи загальною вартістю 220,00 грн. - відповідно до вимог ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченої на користь держави.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у скоєні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст. 185 та ч.2 ст. 190 КК України та призначити їй покарання:

за ч.4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі:

за ч.2 ст. 190 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточну міру покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити від відбуття покарання ОСОБА_3 з іспитовим строком на 3 (три) роки, поклавши на неї обов`язки відповідно до п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, та зобов`язати засуджену ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати , понесені при проведенні судово-товарознавчої експертизи загальною вартістю 220,00 грн

Речові докази по справі, а саме: кутову шліфувальну машинку марки GRAND мшу-75 mini зелено-чорного кольору та міні-електропилку FEASY.D чорного кольору (акумуляторна), які передані на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_5 залишити в останнього; CD-R диск з відеозаписом слідчого експерименту за участі підозрюваної ОСОБА_3 - залишити в матеріалах справи..

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченій.

Суддя: ОСОБА_1