УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 220 230 000 000 009 13 від 08.09.2023 за ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 258 КК України про накладення арешту на майно,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 клопотання слідчого Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 про накладення у кримінальному провадженні № 220 230 000 000 009 13 від 08.09.2023 арешту на рухоме майно підозрюваного ОСОБА_5 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що Головним слідчим управлінням СБ України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 220 230 000 000 009 13 від 08.09.2023 за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, та за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що не пізніше квітня 2023 року, у позафракційного депутата Закарпатської обласної ради VІIІ скликання ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на вимагання у ОСОБА_7 грошових коштів у якості неіснуючого боргу у розмірі 133 000 доларів США.

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_6 , розуміючи, що самостійно він своїх цілей не досягне, не пізніше квітня 2023 року, залучив до своєї злочинної діяльності кримінального авторитета, відомого у кримінальному світі за прізвиськом « ОСОБА_8 » - ОСОБА_5 та довів останньому про намір заволодіти майном ОСОБА_7 .

На пропозицію ОСОБА_6 . ОСОБА_5 відповів своєю згодою, таким чином вказані особи вступили між собою у попередню змову на вчинення вимагання майна ОСОБА_7 .

Підставою до протиправної вимоги ОСОБА_5 та ОСОБА_6 грошових коштів стала реєстрація за посередництвом ОСОБА_7 права власності за приватним підприємством «Актуариус» () приміщення, загальною площею 195,4 кв.м, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , 10-2, 10-3, 10-4.

Так, в ході реалізації злочинного наміру на вимагання, 30.08.2023 ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , із використанням мобільного месенджера «Viber» написав ОСОБА_7 повідомлення з погрозами застосування насильства у разі не передачі грошових коштів 133 000 доларів США.

У подальшому, 07.09.2023, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 , за допомогою свого телефону подзвонив ОСОБА_7 та в усній формі висловив вимоги передачі грошових коштів у вигляді неіснуючого боргу у сумі 133 000 доларів США з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 02.10.2023, не відмовляючись від злочинного умислу на вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення проти власності, діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою залякування ОСОБА_7 та його близьких родичів та з метою пошкодження майна останнього, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин забезпечили розбиття вікон у будинку, розташованому за місцем фактичного проживання ОСОБА_7

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 04.10.2023, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, переслідуючи мету вимагання грошових коштів ОСОБА_7 , приблизно о 19 год., перебуваючи у кафе «9 Avenue» (кальян-бар « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), за адресою м. Мукачево, вул. Росвигівська, буд. 9, під час зустрічі з ОСОБА_7 , не відмовляючись від злочинного плану, повідомили останньому про необхідність негайної передачі їм частини неіснуючого боргу у розмірі не меншому 40 000 доларів США.

Так, в ході розмови, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб у зазначений вище час і місці, висловлюючи погрози насильства щодо ОСОБА_7 , висловлюючи погрози пошкодження його майна, повідомили останньому, що він повинен зараз їм віддати документи і ключі від автомобіля, яким користується «Skoda SuperB», 2016 року випуску, оцінивши вартість автомобіля в 20 000 доларів США, до 07.10.2023 забезпечити переоформлення вказаного автомобіля на їх ім`я, та додатково передати їм грошові кошти у розмірі 20 000 доларів США.

ОСОБА_7 , діючи під примусом, сприймаючи погрози реально, перебуваючи у зазначеному вище часі і місці, передав ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ключі і документи від автомобіля марки «Skoda SuperB».

У подальшому, 07.10.2023, близько 11 год. 30 хв., ОСОБА_7 , побоюючись за своє здоров`я і реально сприймаючи погрози застосування насильства щодо себе та пошкодження свого майна, прибув до визначеного ОСОБА_5 та ОСОБА_6 місця - кав`ярні під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованої за адресою АДРЕСА_3 , де на вимогу останніх передав ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 16 900 доларів США у якості сплати частини неіснуючого боргу. Після отримання вказаних грошових коштів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були затримані.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вимаганні передачі чужого майна та права на майно з погрозою насильства над потерпілим, пошкодженні майна потерпілого та його близьких родичів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК.

Відповідно до клопотання підставою для накладення арешту на майно підозрюваного є забезпечення виконання передбаченого ч. 4 ст. 189 КК покарання у виді конфіскації майна.

Встановлено, що у приватній власності ОСОБА_5 перебуває квартира АДРЕСА_4 , загальною площею 95.9 кв.м.

У зв`язку з цим, слідчий просив накласти на вказане майно арешт з метою забезпечення виконання вироку у майбутньому, розгляд клопотання здійснити без повідомлення власника майна.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Слідчий суддя, заслухавши слідчого, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку про таке.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Зазначене положення Конституції покладене в основу однієї з засад кримінального провадження, сутність якої відображена у ст. 16 КПК України та передбачає, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження можливе лише на підставі вмотивованого судового рішення, без наявності якого допускається лише тимчасове вилучення майна.

Наведена засада гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими якого є можливість безперешкодного володіння, користування та розпорядження об`єктом права власності, допускається виключно у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

Підстави та порядок встановлення тимчасового обмеження прав особи щодо реалізації нею усієї сукупності або ж окремих складових права власності під час досудового розслідування визначені кримінальним процесуальним законодавством.

Статтею 131 КПК арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими стороною обвинувачення матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність у діях ОСОБА_5 ознак інкримінованого йому злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч. 2 ст. 170 КПК арешт майна допускається серед іншого з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, а також конфіскації майна як виду покарання.

Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК арешт накладається на майно підозрюваного, за наявності достатніх підстав вважати, що суд може призначити покарання у виді конфіскації майна.

У силу санкції ч. 4 ст. 189 КК, за якою ОСОБА_5 оголошено підозру, суд у разі визнання його винуватим у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, може застосувати покарання у виді конфіскації майна.

Крім того, ч. 10, 11 ст. 170 КПК визначено, що арешт накладається, зокрема, на рухоме та нерухоме майно з метою заборони або обмеження користування та розпорядження ним у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що його незастосування призведе до втрати, зникнення, псування або передачі такого майна.

Отже, вказане майно, що належить підозрюваному, може підлягати конфіскації у разі застосування судом цього виду покарання, що свідчить про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого.

Керуючись вимогами ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання слідчого Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 220 230 000 000 009 13 від 08.09.2023 арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , а саме:

квартиру АДРЕСА_4 , загальною площею 95.9 кв.м.

Заборонити відчужувати та розпоряджатися вказаним майном, проводити щодо нього будь-які реєстраційні дії, без заборони використання житлового приміщення особами, які на законних підставах у ньому проживають.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1