Провадження № 1-кп/554/216/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2023 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0002878 від 03.11.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Октябрського районного суду м.Полтави перебувають матеріали вищевказаного кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченому міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строк якої закінчується. В обґрунтування клопотання про продовження запобіжного заходу посилалася на те, що існує обґрунтована підозра обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також існують ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу, та продовжують існувати і наразі їх вагомість не зменшилась.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечували, просили змінити на більш м`який а в разі неможливості зменшити розмір застави.

Суд, вислухавши думку учасників судового засідання, прийшов до наступного висновку.

У відповідності до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати 2 місяців.

Згідно ч.1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи питання про застосування запобіжних заходів відносно обвинувачених, суд враховує вимоги п.3, п.4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який не має офіційного місця роботи та постійного доходу, не має міцних соціальних зв`язків.

З огляду на конкретні обставини, суд прийшов до висновку, що наразі не перестали існувати ризики, які стали підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України: можливість переховування від суду, можливість незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки останній ніде не працює, не має стабільного заробітку може змінити своє місце проживання з метою уникнути кримінальної відповідальності або з тих же підстав вчинити новий злочин.

Виходячи з викладеного, враховуючи характер та фактичні обставини інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, за якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, виходячи із вимог ч.1 ст. 197 КПК України, обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід відповідає характеру і тяжкості діяння, який йому інкримінується, а разом з іншим, допомагає уникнути виникненню ризиків, існування яких доведено, тому суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому строком на 60 днів.

Разом із тим, суд враховує положення ч. 3 ст. 183 КПК України, відповідно до якого, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом.

Як встановлено, ухвалою слідчого судді Московського районного суду м.Харкова від 05.11.2021 року ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до положень п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При визначенні розміру застави, суд враховує практику ЄСПЛ, яка є джерелом права в Україні, зокрема у рішенні від 20 листопада 2010 року у справі Мангурас проти Іспанії Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку. Іншими словами, розмір застави повинен визначатись тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, враховуючи характеристику особи обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які на даний час зменшились, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, який згідно ст.12 КК України віднесено до тяжких злочинів, суд вважає за можливе зменшити обвинуваченому розмір застави до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, вважаючи, що внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 177, 182, 183, 372, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на шістдесят днів, тобто до 10 лютого 2024 року.

Клопотання обвинуваченого про зменшення розміру застави задовольнити.

Зменшити розмір застави ОСОБА_4 до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить в сумі 53680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень, у національній грошовій одиниці яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем), яку необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України вПолтавській області (Отримувач ТУ ДСА України в Полтавській області, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26304855, банк отримувача ДКСУ, м.Київ, МФО 820172, рахунок отримувача UA0015950).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі протягом її дії.

Після внесення визначеної суми застави обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти звільнити.

У разі внесення такої застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1) прибувати за викликом до суду; 2) не відлучатися з Харківської області без дозволу суду; 3) утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину; 4) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Копію ухвали направити в ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 5 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 13.12.2023 року о 13.00 год.

Суддя Октябрського районного

суду м.Полтави ОСОБА_1