15.01.2024 Справа642/103/24
Провадження1-кс/642/172/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, погоджене з прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000092 від 09.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.415 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

10.01.2024 до Ленінського районного суду м.Харкова надійшло клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, погоджене з прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000092 від 09.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.415 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що Другим СВ (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000092 від 09.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.415 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.01.2024 близько 18 год. 50 хв. на автомобільній дорозі «Н-26» «Чугуїв-Мілове» (ділянка 25 км+300 м. в бік н.п. Шевченкове Куп?янського району Харківської області) сталося зіткнення автомобіля марки «КрАЗ» модель «6446» з р.н. « НОМЕР_1 з напівпричепом «КВС3-5001 р.н. НОМЕР_2 », під керуванням військовослужбовця військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_4 та автомобіля марки «Renault» модель «Master» з реєстраційним номером « НОМЕР_4 », під керуванням військовослужбовця військової частини НОМЕР_5 ОСОБА_5 . Внаслідок ДТП ОСОБА_5 доставлено до Військово-медичного клінічного центру Північного регіону з діагнозом травматичний підвивих атланта.

Слідчий вказує, що 08.01.2024 проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, в ході якого було виявлено: автомобіль марки «КрАЗ» модель «6446» з р.н « НОМЕР_1 » з напівпричепом « НОМЕР_6 р.н. НОМЕР_7 », автомобіль марки «Renault» модель «Master» з реєстраційним номером « НОМЕР_4 ».

Вказані автомобілі передані на відповідальне зберігання представникам військових частин НОМЕР_5 та НОМЕР_3 .

Також слідчий вказує, що виявлені в ході огляду місця події транспортні засоби відповідають ознакам речових доказів, зазначеним в ч.1 ст. 98 КПК України, оскільки є знаряддями вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.

Постановою слідчого від 09.01.2024 виявлені транспортні засоби визнано речовими доказами.

Слідчий зазначає, що з метою збереження речових доказів, виникла необхідність накласти арешт на вищезазначене майно.

В судове засідання слідчий не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про проведення судового засідання за його відсутності, підтримав клопотання в повному обсязі, просив суд задовольнити.

Третя особа, щодо якого вирішується питання про арешт майна - представник військової частини НОМЕР_3 в особі водія ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, повідомлений судом про час та місце розгляду клопотання завчасно та належним чином, про прични неявки суд не повідомив, будь-яких заяв від нього на адресу суду не надходило.

Третя особа, щодо якого вирішується питання про арешт майна - військовослужбовець військової частини НОМЕР_5 ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про проведення судового засідання за його відсутності, не заперечував проти задоволення клопотання про арешт майна.

Фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів, відповідно до вимог ч.4 ст. 107 КПК України, не проводилось.

Дослідивши матеріали клопотання та надані докази, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що Другим СВ (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000092 від 09.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.415 КК України.

Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08.01.2024 близько 18 год. 50 хв. на автомобільній дорозі «Н-26» «Чугуїв-Мілове» (ділянка 25 км+300 м. в бік н.п. Шевченкове Куп?янського району Харківської області) сталося зіткнення автомобіля марки «КрАЗ» модель «6446» з р.н. « НОМЕР_1 з напівпричепом «КВС3-5001 р.н. НОМЕР_2 », під керуванням військовослужбовця військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_4 та автомобіля марки «Renault» модель «Master» з реєстраційним номером « НОМЕР_4 », під керуванням військовослужбовця військової частини НОМЕР_5 ОСОБА_5 .

Постановою слідчого від 09.01.2024 виявлені предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадження, так як зберегли на собі сліди вчиненого злочину та мають доказове значення у кримінальному провадженні.

Як визначено у ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як визначено у ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченоїстаттею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 171 КПК України передбачено, що у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету, відповідно до положень ст. 170 цього кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 170 КПК України підставою для постановлення ухвали про арешт майна є наявність підстав чи розумних підозр вважати, що майно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правого характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч. 3ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98цього Кодексу.

Згідно ч.11ст.170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першоїстатті 170 цього Кодексу(ч. 1ст. 173 КПК України).

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першоїстатті 170 цього Кодексу(ч. 1ст. 173 КПК України).

Що стосується постанови про визнання виявленого майна речовим доказом, то слід зазначити, що наявність такого процесуального рішення, відповідно до положень чинного Кримінального процесуального кодексу України, не є беззаперечним фактом відповідності майна критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Вказане узгоджуються із ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема, частиною 1 і 5 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Дана стаття Конституції України визначає, що конфіскація майна може бути заснована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Згідно п. 18 ч. 1ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Отже, саме слідчий суддя шляхом застосування своїх повноважень має забезпечити дотримання вимог закону усіма учасниками кримінального провадження, а також зобов`язаний вживати передбачених законом заходів для поновлення порушених під час досудового розслідування прав та законних інтересів осіб.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Вивчивши клопотання, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить висновку, що прокурор надав слідчому судді належні докази для безспірного висновку про необхідність накладення арешту та те, що ціль такого заходу забезпечення кримінального провадження узгоджується із завданнями кримінального провадження.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.170 - 173,309,372,376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, погоджене з прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000092 від 09.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.415 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, виявлене під час проведення огляду місця події 08.01.2024, а саме:

-автомобіль марки «КрАЗ» модель «6446» з р.н « НОМЕР_1 » з напівпричепом «КВС3-5001 р.н. НОМЕР_7 », власником якого є військова частина НОМЕР_3 ;

-автомобіль марки «Renault» модель «Master» з реєстраційним номером « НОМЕР_4 », власником якого є військова частина НОМЕР_5 .

Визначити місцем зберігання транспортного засобу марки «КрАЗ» модель «6446» з р.н « НОМЕР_1 » з напівпричепом « НОМЕР_6 р.н. НОМЕР_7 » - місце дислокації військової частини НОМЕР_3 .

Визначити місцем зберігання автомобіль марки «Renault» модель «Master» з реєстраційним номером « НОМЕР_4 » - місце дислокації військової частини НОМЕР_5 .

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим, на якого покладається обов`язок визначення місця зберігання майна, щодо якого застосовано арешт.

Ухвала підлягає виконанню з урахуванням вимог постанови КМУ №1104 від 19 грудня 2012 року про «Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Роз`яснити особам, якіне були присутні під час розгляду клопотання, що вони мають право звернутись до суду з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, встановленому ст.174 КПК України.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити, прокурору та особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а особами, які не були присутні під час її проголошення з дня отримання копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1