Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/3042/23

Номер провадження: 1-кс/511/1610/23

26.10.2023 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання слідчого відділення №1 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великокомарівка Роздільнянського району Одеської області, громадянину України, (паспорт № НОМЕР_1 виданий 29.01.2021, орган що видав 5130), з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, згідно ст. 89 КК України,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло вищевказане клопотання, в обґрунтування якого слідчий зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що 28.09.2023 до ОСОБА_6 , зателефонував ОСОБА_8 та запропонувала організувати переправлення трьох осіб через державний кордон України поза межами пункту пропуску до Республіки Молдова (ПМР), прослідкувавши чи немає прикордонних нарядів, по АДРЕСА_2 та польових дорогах, для подальшого переправлення трьох осіб поза межами пункту пропуску, громадянином ОСОБА_9 , на що ОСОБА_6 погодився.

В подальшому ОСОБА_6 , приблизно о 12:10 годині на своєму мопеді невідомої марки вирушив, перевіряти наявність наряду працівників прикордонної служби на місцях проходу трьох осіб (ухилянтів), після перевірки одразу повідомив ОСОБА_8 , про відсутність працівників ДПСУ на місцях переходу трьох осіб (ухилянтів).

Так, реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на організацію незаконного переправлення останнього через державний кордон України, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, направлених на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, реалізуючи свій злочинний намір, будучи обізнаним на місцевості, діючи за вказівками ОСОБА_8 , ОСОБА_6 28.09.2023 близько 12:00 год. прибув на мопеді невідомої марки по вул. 50-років Перемоги в с. Великокомарівка Роздільнянського району Одеської області та польових дорогах, де перевіряв відсутність наряду працівників прикордонної служби та повідомив про відсутність останніх ОСОБА_8 , для подальшого переправлення трьох осіб громадянином ОСОБА_9 , через державний кордон України, поза межами пункту пропуску.

Проте, дорогою до місця призначення, 28.09.2023 близько 12:00 год. громадянина ОСОБА_9 та трьох осіб (ухилянтів) ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 було затримано за межами с. Великокомарівка Роздільнянського району Одеської області, а саме приблизно на відстані 1.5 км., від кордону, працівниками Державної прикордонної служби. Після чого, через деякий час до домоволодіння ОСОБА_6 приїхали працівники державно прикордонної служби України та запросили на місце події, для встановлення обставин події та причетності до організації переправлення осіб через державний кордон України, поза межами пункту пропуску.

В подальшому,13.10.2023 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, кваліфікованого як організація незаконного переправлення кількох осіб через державний кордон України за попередньою змовою групою осіб.

Підозра ґрунтується на зібраних у кримінальному провадженні доказах,

Поряд з цим, наразі органом досудового розслідування встановлений наступний ризик, передбачений статтею 177 КПК України, зокрема, підозрюваний може почати незаконно впливати на свідків, потерпілого в даному кримінальному провадженні.

На підставі встановлених обставин, сторона обвинувачення вважає доцільним для забезпечення запобіганню встановленому ризику застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на нього обов`язки, передбачені диспозицією статті 194 КПК України.

Позиція учасників розгляду клопотання.

Слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили задовольнити.

Підозрюваний та захисник не заперечували проти задоволення вказаного клопотання.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання.

Слідчим відділенням №1 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження № 0000613 від 28.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Частина перша статті 177 КПК України регламентує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Положенння частини 2 статті 177 КПК України визначають, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частина перша статті 179 КПК України рагламентує, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кембел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до практики ЄСПЛ за статтею 5 ЄКПЛ обгрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Під час розгляду клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку, що стороною обвинувачення доведена наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з вчиненням вказаного злочину, та їх кількість достатня для подальшого розслідування, а також наявність ризику, передбаченого статтею 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний може почати незаконно впливати на свідків, потерпілого в даному кримінальному провадженні.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених диспозицією статті 177 КПК.

На підставі встановлених обставин, врахувавши позицію сторін, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Окрім того, відповідно до пункту 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів, експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Керуючись статтями 177, 178, 179, 194, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання в межах строків досудового розслідування, тобто до 11 грудня 2023 року (включно), з покладенням на нього наступних обов`язків:

1) прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду;

2) не виїжджати за межі Роздільнянського району Одеської області без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.

Підозрюваному письмово під розпис повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити, що контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий (частина 3 статті 179 КПК України).

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1