Справа№ 953/5616/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2023 р. Київський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілої - ОСОБА_8 ,

представника цивільного відповідача - ОСОБА_9 ,

обвинуваченого - ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду міста Харкова в залі судового засідання кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.06.2022 року за № 0000289 за обвинуваченням:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Борова, Зміївського р-ну, Харківської області, громадянина України, відповідно до ст. 89 КК України не судимого, працюючого комірником в ФОП « ОСОБА_11 », зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

11.06.2022, приблизно о 19-30 годині, ОСОБА_10 керував технічно справним автомобілем «MAZDA 323», р.н. НОМЕР_1 та рухався по вул. Садовопаркова в м. Харкові зі сторони вул. Харківських дивізій в напрямку вул.. Ньютона.

При виїзді з другорядної дороги по вул.. Садовопарковій в м. Харкові, де по напрямку його руху встановлений дорожній знак «Дати дорогу» на перехрестя нерівнозначних доріг по проспекту Героїв Сталінграду в м. Харкові, яка являється головною по відношенню до вул.. Садовопаркової, ОСОБА_10 , діючи необережно, не надав дорогу автомобілю «Mitsubishi Lancer», р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , який рухався по головній дорозі - проспекту Героїв Сталінграду в сторону проспекту Олександрівського в м. Харкові, з правої сторони, відносно напрямку руху автомобіля «MAZDA 323», р.н. НОМЕР_1 , в зв`язку з чим допустив зіткнення зазначених транспортних засобів, чим порушив вимоги п.16.11 та п. 2.1 розділу 33 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

-п. 16.11 «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі незалежно від напрямку їх подальшого руху»;

-п. 2.1 розділу 33 «дорожній знак «Дати дорогу». Водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі».

Внаслідок дорожньо-транспортної події пасажири автомобіля «Mitsubishi Lancer», р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_6 та ОСОБА_12 отримали тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла у лікарні.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №12-14/171-А/22 від 18.07.2022, внаслідок ДТП ОСОБА_6 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді переломів 2-11 ребер зліва, 3-7 ребер справа; перелому основної фаланги четвертого пальця правої кисті без зсуву; переломів обох лобкових, обох сідничних кісток, перелом клубової кістки зліва.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 12-17/256-А/21 від 20.07.2022 у зв`язку із подією 11.06.2022 ОСОБА_12 отримала важку сукупну травму у вигляді таких ушкоджень: голови - закрита черепно-мозкова травма: крововиливи в м`які тканини голови з боку їх внутрішньої поверхні в скронево-тім`яно-потиличній області справа, крововиливи під оболонки головного мозку (субдуральний, субарахноїдальний), забій головного мозку; тулуба - закрита травма грудної клітини: крововиливи в переднє середостіння, навколосерцеву сумку, забій легенів, забій серця, перелом лонної кістки зліва; кінцівок - синці верхніх і нижніх кінцівок. Причиною смерті ОСОБА_12 явилася вказана вище важка сукупна травма з забіями внутрішніх органів, внутрішньочерепними крововиливами та її ускладнення - набряк головного мозку, гостра легенево-серцева недостатність, гострий розлад кровообігу.

Згідно з висновком судової авто технічної експертизи № СЕ-19/121-22/8664-ІТ від 21.07.2022 у діях водія автомобіля автомобіля «MAZDA 323», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_10 вбачаються невідповідності вимогам п. 16.11 та дорожнього знаку 2.1 Розділу 33 Правил дорожнього руху, які знаходились у причинному зв`язку з настанням даної події.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 , після дослідження всіх доказів по справі, свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, та пояснив, що дорожньо-транспортна пригода сталася з його вини, оскільки він, керуючи автомобілем «MAZDA 323», р.н. НОМЕР_1 , не надав дорогу автомобілю «Mitsubishi Lancer», р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , який рухався по головній дорозі, в зв`язку з чим допустив зіткнення зазначених транспортних засобів. Однак механізм розвитку ДТП він не пам`ятає, у зв`язку з травмою голови у дитинстві. Щиро каявся, приносив свої вибачення потерпілим, просив суворо не наказувати та врахувати, що ним відшкодовано шкоду потерпілим, та вони до нього ніяких претензій не мають.

Провина обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненому, крім повного її визнання, підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні, достовірність яких не викликає у суду сумнівів, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка пояснила суду, що була учасником ДТП 11.06.2022. Під час настання події вона знаходилась на пасажирському місці сзаді в автомобілі «Mitsubishi Lancer», р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , який є її цивільним чоловіком. Внаслідок ДТП, вона отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження. Як сталося ДТП вона не пам`ятає. В подальшому зазначила, що обвинуваченим відшкодовано шкоду в повному обсязі, претензій до нього вона не має. Просила призначити покарання обвинуваченому в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України без реального відбуття покарання;

- показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який пояснив суду, що 11.06.2022, він керуючи автомобілем «Mitsubishi Lancer», р.н. НОМЕР_2 рухався зі швидкістю 60 км/год. по головній дорозі - проспекту Героїв Сталінграду в сторону проспекту Олександрівського в м. Харкові. В автомобілі на передньому пасажирському сидінні знаходилась ОСОБА_13 , на задньому сидінні знаходились його мати ОСОБА_12 , цивільна дружина ОСОБА_6 , та племінниця ОСОБА_14 . На перехресті він почув сильний удар в ліву частину його автомобіля. Від удару автомобіль закрутило та викинуло на тратуар. В подальшому він побачив біля автомобіля «MAZDA 323» водія, який спричинив ДТП, це був ОСОБА_10 . До лікарні за медичною допомогою він не звертався. Зазначив, що обвинуваченим відшкодовано шкоду, претензій до нього він не має. Просив призначити покарання обвинуваченому в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України без реального відбуття покарання.

Провина обвинуваченого у скоєному також підтверджується показами свідків.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що була учасником ДТП 11.06.2022. Під час настання події вона знаходилась на пасажирському місці сзаді в автомобілі «Mitsubishi Lancer», р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 . На перехресті вона почула сильний удар в ліву частину їх автомобіля. Механізм настання ДТП вона не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що не був свідком та учасником дорожньо-транспортної події. ОСОБА_10 це його син. 11.06.2022 йому зателефонували працівники поліції та повідомили, що сталося ДТП за участю його сина. Коли він приїхав на місце пригоди, то побачив там ОСОБА_10 , потерпілих та поліцейських. Син не міг пояснити йому механізм розвитку ДТП, оскільки нічого не пам`ятав. Свідок зазначив, що у дитинстві у ОСОБА_10 була травма голови внаслідок падіння з висоти.

Провина обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненому підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні, достовірність яких не викликає у суду сумнівів, а саме:

-даними про реєстрацію кримінального провадження за № 0000289 від 12.06.2022, за ч.2 ст. 286 КК України по подіях 11.06.2022 ( т. 1 а.с. 80);

-даними, викладеними в протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди зі схемою від 11.06.2022, щодо місця дорожньо-транспортної пригоди; елементів вулиці, дороги; виду та стану дорожнього покриття двох напрямків; примикаючих до проїжджої частини бордюрних каменів; координатів місця пригоди; способу регулювання руху на цій ділянці; знаходження дорожніх знаків біля місця пригоди; освітленості; загального стану видимості дороги; розташування транспортних засобів, слідів шин, гальмування; ознаків напрямку руху транспортних засобів; наявності відокремлених від транспортного засобу частин та інших об`єктів; огляду транспортних засобів; тиску повітря в шинах. (т. 1 а.с.181-184);

-лікарським свідоцтвом про смерть № 12-17/256А від 29.06.2022, згідно якого ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , смерть настала у стаціонарі КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І.Мещанінова» ХМР, причина смерті: важка сукупна травма (т. 1 а.с. 185);

-даними у висновку експерта № 12-17/256-А/21, згідно якого, дослідженням трупу ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлено, що у зв`язку з подією 11.06.2022 у ОСОБА_12 мала місце важка сукупна травма у вигляді таких ушкоджень: голови - закрита черепно-мозкова травма: крововиливи в м`які тканини голови з боку їх внутрішньої поверхні в скронево-тім`яно-потиличній області справа, крововиливи під оболонки головного мозку (субдуральний, субарахноїдальний), забій головного мозку; тулуба - закрита травма грудної клітини: крововиливи в переднє середостіння, навколосерцеву сумку, забій легенів, забій серця, перелом лонної кістки зліва; кінцівок - синці верхніх і нижніх кінцівок. Причиною смерті ОСОБА_12 явилася вказана вище важка сукупна травма з забіями внутрішніх органів, внутрішньочерепними крововиливами та її ускладнення - набряк головного мозку, гостра легенево-серцева недостатність, гострий розлад кровообігу. Смерть ОСОБА_12 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в 07-00 годині в КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І.Мещанінова» ХМР. Перераховані ушкодження утворилися прижиттєво, в єдиний проміжок часу від травматичної дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості травмуючої поверхні яких в ушкодженнях не відобразилися, могли утворитися в умовах дорожньо-транспортної події, при обставинах і в строк вказаних в постанові слідчого.Керуючись п. 4.8 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, травма, встановлена у ОСОБА_12 має ознаки ТЯЖКОГО тілесного ушкодження по критерію небезпеки для життя (згідно п.2.1.3. «б», «в», «л» Правил «судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних пошкоджень») і знаходиться в причинному зв`язку зі смертю. Відомостей про дослідження крові ОСОБА_12 на наявність алкоголю при госпіталізації в КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І.Мещанінова» ХМР, в наданій медичній карті немає. (т. 1 а.с. 187-189);

-даними у висновку експерта № 12-14/171-А/22, згідно якого, дослідженням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , встановлено, що у зв`язку з подією, можливо 11.06.2022, у ОСОБА_6 мали місце пошкодження: переломи 2-11 ребер зліва, 3-7 ребер справа; перелом основної фаланги четвертого пальця правої кисті без зсуву; переломи обох лобкових, обох сідничних кісток, перелом клубової кістки зліва. Перераховані пошкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, могли виникнути в умовах ДТП, при обставинах, викладених у постанові, в своїй сукупності , відносяться до тілесних пошкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості, як спричиняючи за собою тривалий розлад здоров`я. (п. 2.2.2. Правил «Судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних пошкоджень»). У зв`язку з ненаданням рентген-знімків грудини і хребта, вирішити питання про наявність переломів грудини і поперечних відростків 2,3,4 поперекових зребців не представляється можливим, а отже і оцінити ступінь тяжкості тілесних пошкоджень. (п. 4.13.4. Правил «Судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних пошкоджень»).(т. 1 а.с. 190-191);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 12.07.2022 зі схемою, у присутності понятих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , за участю свідка ОСОБА_7 , в ході якого встановлено: механізм ДТП, відстань від правого краю автомобіля «Mitsubishi Lancer» до правого краю проїзної частини до пр.. Героїв Сталінграду, швидкість до зіткнення, знаходження автомобілю «Mitsubishi Lancer» в момент зіткнення, відстань в момент зіткнення автомобіля «Mitsubishi Lancer» до проїзної частини. (т. 1 а.с. 193-195);

- даними, що містяться у висновку судової авто технічної експертизи № СЕ-19/121-22/8664-ІТ від 21.07.2022, відповідно до якого, згідно свідчень водія ОСОБА_7 : 1. У данній дорожній обстановці водій автомобіля «MAZDA 323», р.н. НОМЕР_1 » ОСОБА_10 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.4, 12.9 (б), 16.11 та п. 2.1 розділу 33 Правил дорожнього руху. У даній дорожній обстановці водій автомобіля «Mitsubishi Lancer», р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху. Якщо водій автомобіля «Mitsubishi Lancer», р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_7 рухався зі швидкістю, що перевищувала 50 км/год., то він також повинен був діяти відповідно до вимог п.п.12.4 та 12.9. (б) Правил дорожнього руху. 2. Технічна можливість запобігання події для водія автомобіля «MAZDA 323», р.н. НОМЕР_1 » ОСОБА_10 визначалася виконанням ним вимог п. 16.11 та п. 2.1 розділу 33 Правил дорожнього руху, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.З причин вказаних в дослідницькій частині висновку, відповісти на запитання постанови: «Чи мав водій автомобіля «Mitsubishi Lancer», р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_7 технічну можливість запобігти даній ДТП, шляхом виконання Правил дорожнього руху»?, не представляється можливим. 3. У даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «MAZDA 323», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_10 вбачаються невідповідності вимогам п. 16.11 та п. 2.1 розділу 33 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою. З причин вказаних в дослідницькій частині висновку, відповісти на запитання постанови: «Чи маються в діях водія автомобіля «Mitsubishi Lancer», р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_7 невідповідності вимогам Правил дорожнього руху, які знаходяться в причинному зв`язку з настанням даної події»?, не представляється можливим. 4. Місце зіткнення автомобіля «MAZDA 323», р.н. НОМЕР_1 та автомобіля «Mitsubishi Lancer», р.н. НОМЕР_2 знаходилось перед осипом скла та пластику (поз. № 3 на схемі) по напрямку руху транспортних засобів. Більш точно встановити, де відносно меж проїжджої частини розташовувалося місце зіткнення транспортних засобів, по зафіксованій на схемі до протоколу огляду місця ДТП слідовій інформації експертним шляхом не представляється можливим. (т. 1 а.с. 198-201);

-даними, що містяться у висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/121-22/8666-ІТ від 21.07.2022, відповідно до якого, згідно свідчень водія ОСОБА_10 : у данній дорожній обстановці водій автомобіля «MAZDA 323», р.н. НОМЕР_1 » ОСОБА_10 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.4, 12.9 (б), 16.11 та п. 2.1 розділу 33 Правил дорожнього руху. У даній дорожній обстановці водій автомобіля «Mitsubishi Lancer», р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху. Якщо водій автомобіля «Mitsubishi Lancer», р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_7 рухався зі швидкістю, що перевищувала 50 км/год., то він також повинен був діяти відповідно до вимог п.п.12.4 та 12.9. (б) Правил дорожнього руху. 2. Технічна можливість запобігання події для водія автомобіля «MAZDA 323», р.н. НОМЕР_1 » ОСОБА_10 визначалася виконанням ним вимог п. 16.11 та п. 2.1 розділу 33 Правил дорожнього руху, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру. З причин вказаних в дослідницькій частині висновку, відповісти на запитання постанови: «Чи мав водій автомобіля «Mitsubishi Lancer», р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_7 технічну можливість запобігти даній ДТП, шляхом виконання Правил дорожнього руху»?, не представляється можливим. 3. У даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «MAZDA 323», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_10 вбачаються невідповідності вимогам п. 16.11 та п. 2.1 розділу 33 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою. З причин вказаних в дослідницькій частині висновку, відповісти на запитання постанови: «Чи маються в діях водія автомобіля «Mitsubishi Lancer», р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_7 невідповідності вимогам Правил дорожнього руху, які знаходяться в причинному зв`язку з настанням даної події»?, не представляється можливим. 4. Місце зіткнення автомобіля «MAZDA 323», р.н. НОМЕР_1 та автомобіля «Mitsubishi Lancer», р.н. НОМЕР_2 знаходилось перед осипом скла та пластику (поз. № 3 на схемі) по напрямку руху транспортних засобів. Більш точно встановити, де відносно меж проїжджої частини розташовувалося місце зіткнення транспортних засобів, по зафіксованій на схемі до протоколу огляду місця ДТП слідовій інформації експертним шляхом не представляється можливим. (т. 1 а.с. 204-207);

-відповіддю на запит слідчого відділу СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_18 № 7890/119-24/2022 від 25.07.2022 КП «ХАРКІВ-СИГНАЛ», з якого вбачається, що світлофорний об`єкт пр.. Героїв Сталінграду - вул.. Харківських Дивізій в проміжок часу з 19-00 по 20-00 годин станом на 11.06.2022 не працював, так як внаслідок збройної агресії РФ він був вимкнений у березні 2022 для дотримання світломаскування. (т. 1 а.с. 210);

-схемою дислокації дорожніх знаків на перехресті вул.. Садовопаркової, вул.. Ньютона, пр.. Олександрівський та пр.. Героїв Сталінграду в м. Харкові, станом на 11.06.2022. (т. 1 а.с. 211-212);

-рапортом слідчого відділу СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_19 , відповідно до схеми дислокації дорожніх знаків, в якому зазначено, що водій автомобілю «MAZDA 323», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_10 рухався по вул.. Садовопаркова зі сторони вул.. Харківських дивізій напрямку вул. Ньютона, по ходу його руху встановлений знак 2.1. ПДР України «Дати дорогу», водій автомобілю «Mitsubishi Lancer», р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_7 рухався по пр.. Героїв Сталінграду в напрямку проспекту Олександрівський в м. Харкові, по ходу його руху встановлений знак 2.3 ПДР України «Головна дорога». (т. 1 а.с. 213);

-даними, що містяться у висновку судової траспортно-трасологічної експертизи Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № СЕ-19/121-22/9914-ІТ від 07.09.2022 з фототаблицею, згідно яких у момент первинного контакту автомобіль «MAZDA 323», р.н. НОМЕР_1 своєю передньою частиною контактував з лівою боковою частиною автомобіля «Mitsubishi Lancer», р.н. НОМЕР_2 . 2. В момент первинного контакту взаємне розташування транспортних засобів було таким, що автомобіль «Mitsubishi Lancer», р.н. НОМЕР_2 своєю лівою боковою частиною був звернутий до передньої частини автомобіля «MAZDA 323», р.н. НОМЕР_1 , таким чином що кут між повздовжніми осями автомобілів «Mitsubishi Lancer», р.н. НОМЕР_2 та «MAZDA 323», р.н. НОМЕР_1 був 95+5 градусів. 3. Місце зіткнення автомобілів «Mitsubishi Lancer», р.н. НОМЕР_2 та «MAZDA 323», р.н. НОМЕР_1 розташоване в районі осипу скла та пластику (поз.3) на схемі до протоколу огляду місця ДТП від 11.06.2022. Більш точно встановити розташування місця зіткнення відносно меж проїзної частини за наявною слідовою інформацією не представляється можливим. 4. В момент первинного контакту ку між повздовжніми осями автомобілів «Mitsubishi Lancer», р.н. НОМЕР_2 та «MAZDA 323», р.н. НОМЕР_1 був 95+5 градусів. 5. З причин, вказаних у дослідницькій частині вказаного висновку, вирішити запитання : «З якою швидкістю рухались вказані транспортні засоби на момент ДТП?», не представляється можливим. (т. 1 а.с.216-235);

-даними, що містяться у висновку судової автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № СЕ-19/121-22/9921-ІТ від 18.08.2022 з фото таблицею, щодо експертного огляду автомобіля «MAZDA 323», р.н. НОМЕР_1 , згідно яких, до ДТП ходова частина автомобіля «MAZDA 323», р.н. НОМЕР_1 перебувала в працездатному стані, при якому були відсутні будь-які несправності, які могли б впливати на її вихідні параметри. З причин, вказаних в дослідницький частині висновку, вирішення запитання: «Якщо в ході огляду будуть виявлені несправності, які виникли до ДТП, то чи міг виявити дані несправності водій автомобіля «MAZDA 323», р.н. НОМЕР_1 перед ДТП?», позбавлено логічного сенсу. З причин, вказаних в дослідницький частині висновку, вирішення запитання: «Чи знаходяться виявлені несправності в причинному зв`язку з виникнення ДТП?», позбавлено логічного сенсу.(т.1 а.с. 238-241);

-даними, що містяться у висновку судової автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № СЕ-19/121-22/9918-ІТ від 18.08.2022 з фото таблицею, щодо експертного огляду автомобіля «MAZDA 323», р.н. НОМЕР_1 , згідно яких, до ДТП рульове керування автомобіля «MAZDA 323», р.н. НОМЕР_1 перебувало у працездатному стані, при якому були відсутні будь-які несправності, які могли б впливати на його вихідні параметри. З причин, вказаних в дослідницькій частині висновку, вирішення запитання: «Якщо в ході огляду будуть виявлені несправності, які виникли до ДТП, то чи міг виявити дані несправності водій автомобіля «MAZDA 323», р.н. НОМЕР_1 перед ДТП?», позбавлено логічного сенсу. З причин, вказаних в дослідницькій частині висновку, вирішення запитання: «Чи знаходяться виявлені несправності в причинному зв`язку з виникнення ДТП?», позбавлено логічного сенсу. (т.1 а.с. 244-250);

-даними, що містяться у висновку судової автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № СЕ-19/121-22/9919-ІТ від 30.08.2022 з фото таблицею, щодо експертного огляду автомобіля «MAZDA 323», р.н. НОМЕР_1 , згідно яких, до до ДТП робоча гальмівна система автомобіля «MAZDA 323», р.н. НОМЕР_1 вірогідніше за все перебувала в працездатному стані та не мала несправностей, які могли б впливати її вихідні параметри. З причин, вказаних в дослідницькій частині висновку, вирішення запитання: «Якщо в ході огляду будуть виявлені несправності, які виникли до ДТП, то чи міг виявити дані несправності водій автомобіля «MAZDA 323», р.н. НОМЕР_1 перед ДТП?», позбавлено логічного сенсу. З причин, вказаних в дослідницькій частині висновку, вирішення запитання: «Чи знаходяться виявлені несправності в причинному зв`язку з виникнення ДТП?», позбавлено логічного сенсу. (т.2 а.с. 3-8);

-висновком судово-психіатричної експертизи КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» № 168 від 16.08.2022, стосовно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому зазначено, що ОСОБА_10 на теперішній час не виявляє хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки, а виявляє симуляцію. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_10 перебував поза хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_10 на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. (т. 2 а.с. 9-11);

-висновком судово-медичної експертизи КЗОЗ ХОБСМЕ № 09-1059/2022, яка розпочата 23.08.2022 та закінчена 02.09.2022, стосовно ОСОБА_10 , 1976 року народження, відповідно до якої, на підставі відомих обставин справи, з урахуванням даних із наданої медичної документації та консультативного виснову лікаря-невролога, та у відповідь на поставленні питання, встановлено, що згідно наданої медичної документації, на момент звернення 11.06.2022 (із перебуванням до 12.06.2022) до КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І.Мещанінова» ХМР, у ОСОБА_10 було встановлено діагнози (клінічні, мовою оригіналу): ЗЧМТ, струс головного мозку, забої, счадна голови, обличчя, забій м`яких тканин грудної клітки, грудного відділу хребта. Керуючись приміткою до п.4.6 «Правил судово-медичного визначення ступенів тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, діагноз: забій м`яких тканин грудної клітки, грудного відділу хребта, не може бути прийнятий до уваги при встановленні ступеню тяжкості, так як встановлений на основі суб`активних факторів та не підтверджується об`активними судово-медичними даними - наявністю будь-яких ушкоджень в цій ділянці. Діагноз «закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку», не має об`активного клініко-діагностичного обґрунтування, тобто не підтверджений даними клінічного спостереження динаміки неврологічного статусу та результатами додаткових інструментальних методів дослідження, що обумовлено вимогами клінічних протоколів надання медичної допомоги хворим з черепно-мозковою травмою, затверджених наказом МОЗ України № 380. Таким чином, даний діагноз не може бути прийнятий до уваги при визначені ступеню тяжкості. Морфольгічна характеристика вищевказаних «садна голови, обличчя» (колір, розмір, форма, індивідуальні особливості) відсутня у наданій медичній документації, а тому достовірно судити про термін утворення даних ушкоджень, а також про особливості поверхні, що ці ушкодження викликало не є можливим. Але можливо припустити, що ці ушкодження сформувалися не пізніше дати звернення в лікувальний заклад, де й було встановлені. Також, слід зазначити, що садна не є наслідком ударного впливу, а формуються за механізмом тертя-ковзання тупим твердим предметом або ж травматизації даної ділянки тіла о такий предмет за вищевказаним механізмом. Таким чином, невиключена можливість отримання даних травм «в результаті ДТП в умовах і в строк указаної ДТП». За ступенем тяжкості: встановлені «садна голови, обличчя» у ОСОБА_10 викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6 днів, і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. Приймаючи до уваги дані медичної документації та згідно проведеної консультації із лікарем-невропатологом, у ОСОБА_10 відсутні об`активні клініко-морфологічні дані про наявність вогнищевих уражень (пошкоджень) змін центральної нервової системи (головного та спинного мозку). А тому, згідно судово-медичних даних, що у нього відсутні будь-які ознаки, які б вказували на факт можливості втрати свідомості.(т. 2 а.с. 14-15).

В судовому засіданні був допитаний експерт ОСОБА_21 , який повністю підтвердив висновки судових авто технічних експертиз № СЕ-19/121-22/8664-ІТ від 21.07.2022, № СЕ-19/121-22/8666-ІТ від 21.07.2022, та вважав їх правильними.

Оцінюючи у сукупності всі зібрані та досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає, встановленим, що обвинувачений ОСОБА_10 своїми діями, які виразились у порушенні п. 16.11 та 2.1 розділу 33 Правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_12 та тілесні ушкодження середньої тяжкості потерпілої ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.2 ст. 286 КК України.

До суду не надані докази про обставини, які б могли спростувати наявність причинного зв`язку між діями водія ОСОБА_10 та дорожньо-транспортною подією, що відбулася і наслідками у вигляді смерті потерпілої ОСОБА_12 та тілесними ушкодженнями середньої тяжкості у потерпілої ОСОБА_6 .

Провина обвинуваченого доведена повністю дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами, що свідчить про доведеність його провини у даному правопорушенні за ч.2 ст. 286 КК України.

Об`єктивна сторона складу злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК, включає три обов`язкові ознаки: а) суспільно небезпечне діяння (порушення правил безпеки дорожнього руху); б) суспільно небезпечні наслідки (смерть потерпілого); в) причинний зв`язок між діянням і наслідками.

Досліджуючи матеріали справи, обставини ДТП та докази, надані стороною обвинувачення, судом встановлено, що водій ОСОБА_10 порушив вимоги п.16.11 та п. 2.1 ПДР України, які з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП, оскільки ОСОБА_10 при виїзді з другорядної дороги по вул. Садовопарковій в м. Харкові, де по напрямку його руху встановлений дорожній знак «Дати дорогу» на перехрестя нерівнозначних доріг по проспекту Героїв Сталінграду в м. Харкові, яка являється головною по відношенню до вул.. Садовопаркової, не надав дорогу автомобілю «Mitsubishi Lancer», р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , який рухався по головній дорозі - проспекту Героїв Сталінграду в сторону проспекту Олександрівського в м. Харкові, з правої сторони, відносно напрямку руху автомобіля «MAZDA 323», р.н. НОМЕР_1 під його керуванням.

При цьому, суд враховує, що порушення вимог ПДР України (п.16.11 та 2.1) обвинуваченим згідно висновків експерта, з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з ДТП, яка сталася та наслідками, і у обвинуваченого не було перешкод для виконання зазначеного. Дані висновки суду обвинуваченим не спростовані та суд вважає їх обґрунтованими і доведеними.

В судовому засіданні не оспорюється ніким з учасників, в тому числі і обвинуваченим, наявність у потерпілої ОСОБА_6 тілесних ушкоджень середньої тяжкості та у потерпілої ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, від яких вона померла.

Посилання обвинувченого на те що він не пом`ятає обставин ДТП, суд розцінює як спробу пом`якшити покарання. Висновком судово-психіатричної експертизи № 168 від 16.08.2022 підтверджена суб`єктність ОСОБА_10 , який у період часу, якому відповідає правопорушення, перебував поза хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Крім того, висновком судово-медичної експертизи № 09-1059/2022, від 02.09.2022, встановлено , що у ОСОБА_10 відсутні будь-які ознаки, які б вказували на факт можливості втрати свідомості.

Таким чином, дослідивши всі докази у їх сукупності та надавши їм відповідну оцінку, суд приходить до висновку про провину обвинуваченого ОСОБА_10 у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст. 286 КК України та відсутність даних про обставини, які б могли спростувати наявність причинного зв`язку між діями водія ОСОБА_10 та подією, що відбулася і наявністю тілесних ушкоджень середньої тяжкості у потерпілої ОСОБА_6 та смерті потерпілої ОСОБА_12 від ДТП.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_10 за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження та смерть потерпілої ОСОБА_12 .

Згідно ст. 65 КК України, особі, що вчинила злочин, призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує характер, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки скоєного, пом`якшуючі покарання обставини, дані про особу обвинуваченого, його поведінку під час ДТП та під час розгляду справи, матеріальний та сімейний стан, його стаж керування транспортним засобом, наявність судимостей.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що обвинувачений характеризується позитивно, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, в силу ст.. 89 КК України не судимий, працює комірником в ФОП « ОСОБА_11 ».

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, повне відшкодування шкоди потерпілим.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, конкретні обставини, за яких вчинений злочин, особу винного, відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого та наявність, що пом`якшують обставин, відношення потерпілих та їх думку щодо покарання, і вважає за необхідне призначити ОСОБА_10 покарання в межах санкції, встановленої ч.2 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення волі з призначенням додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку. Суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу. Судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання - особам, які вперше вчинили злочини і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо. Коли санкція закону, за яким особу визнано винною, нарівні з позбавленням волі на певний строк, передбачає більш м`які види покарання, при постановленні вироку потрібно обговорювати питання про призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

Так, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_10 , його позитивну посткримінальну поведінку, а саме усвідомлення протиправності своєї злочинної поведінки та наміру в подальшому суворо дотримуватись закону, що на думку суду, також істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, відношення потерпілих та їх думку щодо покарання, суд вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України і призначити обвинуваченому ОСОБА_10 покарання з іспитовим строком з застосуванням ст. 76 КК України.

Суд вважає, що наведені судом обставини дійсно можуть бути підставами для застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням, бо ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, що також підтверджується його поведінкою після вчинення злочину, критичним ставленням до нього, усвідомлення своєї провини і засудження своєї протиправної поведінки, яка свідчить про дійсне прагнення стати на шлях виправлення і перевиховання.

Отже, на переконання суду, призначення такого покарання обвинуваченому ОСОБА_10 буде відповідати вимогам закону, за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для їх виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що відповідає положенням ст. 65 КК України.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" при постановленні вироку суди мають обговорювати питання про застосування поряд основним покаранням відповідного додаткового, оскільки додаткові покарання мають важливе значення для запобігання вчиненню нових злочинів як самими засудженими, так і іншими особами.

Питання про доцільність призначення факультативного додаткового покарання вирішується за розсудом суду з урахуванням обставин конкретної справи і з обов`язковим мотивуванням у вироку прийнятого рішення.

При вирішенні питання щодо додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами суд приходить до висновку про необхідність застосування до обвинуваченого даного додаткового виду покарання, виходячи з обставин ДТП, даних про те, що він вчинив правопорушення проти безпеки руху, з тяжкими наслідками.

Потерпілою ОСОБА_6 подано цивільний позов про стягнення з ОСОБА_10 на її користь моральної шкоди в розмірі 70000, 00 грн.

Потерпілим ОСОБА_7 подано цивільний позов про стягнення на його користь: з ОСОБА_10 моральної шкоди в розмірі 222000, 00 грн.; з ТДВ СГ «Оберіг» матеріальної шкоди в розмірі 24570, 37 грн., та моральної шкоди в розмірі 78000, 00 грн.

Обвинувачений ОСОБА_10 позовні вимоги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнав в повному обсязі.

22.09.2023 захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_5 подано до суду розписки потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в яких зазначено, що ОСОБА_10 повністю відшкодував їм шкоду, претензій до нього вони не мають.

Таким чином, провадження по цивільному позову потерпілого ОСОБА_7 в частині стягнення з ОСОБА_10 моральної шкоди в розмірі 222000, 00 грн. підлягає закриттю у відповідності до ст. 255 ч.1 п. 4 ЦПК України.

Провадження по цивільному позову ОСОБА_6 до ОСОБА_10 про стягнення моральної шкоди в розмірі 70000, 00 грн. також підлягає закриттю у відповідності до ст. 255 ч.1 п. 4 ЦПК України.

27.01.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву від ТДВ «СГ «Оберіг», в якому представник відповідача просив суд відмовити ОСОБА_7 в задоволенні позовних вимог.

Представник цивільного відповідача в судовому засіданні заперечення проти задоволення позову ОСОБА_7 , викладені у відзиві, підтвердив.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 128 КПК особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

За вимогами ч. 5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом та із застосуванням норм Цивільного процесуального кодексу України, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ч. 1 ст. 129 КПК передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до приписів ст.ст. 1187, 1188 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, а особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду. Шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до полісу обов`язкового страхування № 207450471 цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «MAZDA 323», р.н. НОМЕР_1 застрахована у ТДВ «СГ «Оберіг».

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За правилами Закону України «Про страхування» страхове відшкодування здійснюється страховиком. При настанні страхового випадку страховик виплачує страхове відшкодування відповідно до норм чинного законодавства та договору страхування.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до вимог ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із положеннями ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Відповідно до п. 24.1 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Витрати, пов`язані з лікуванням потерпілого в іноземній державі, відшкодовуються, якщо лікування було узгоджено з особою, яка має здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату).

Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

Відповідно до п. 24.2 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів.

Згідно п. 24.3 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо страховику (МТСБУ) не надані документи, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1 цієї статті, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 24.2 цієї статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування у розмірі, визначеному в пункті 24.2 цієї статті.

Враховуючи, що потерпілим не надано документів, окрім чеків, що підтверджують розмір витрат на лікування, підтверджених документально відповідним закладом здоров`я, відповідно до п. 24.3 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , тому відшкодуванню підлягають витрати у розмірі, визначеному в пункті 24.2 цієї статті.

Станом на червень 2022 року розмір мінімальної заробітної плати складав 6500, 00 грн.

Судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_12 перебувала на лікуванні в закладі охорони здоров`я 18 днів (з 11.06.2023 по 28.06.2022).

Таким чином, розмір страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілої, складає 3900, 06 грн. (6500, 00 : 30 х 18 = 3900, 06 грн.).

Тому, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_7 до ТДВ «СГ «Оберіг» про стягнення матеріальної шкоди задовольнити частково в розмірі 3900, 06 грн.

Щодо позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода, окрім іншого, може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я, в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Статтею 1168 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до положень ст. 27.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Таким чином, враховуючи, що потерпілому ОСОБА_7 завдано моральні та душевні страждання у зв`язку із загибеллю матері, виходячи з засад розумності, виваженості, справедливості, суд задовольняє позовні вимоги в частині стягнення на його користь з ТДВ «СГ «Оберіг» моральної шкоди в розмірі 78000, 00 грн. (6500, 00 грн. х 12 = 78000, 00 грн.).

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст.ст. 118, 122, 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого судові витрати за проведення судових експертиз на користь держави в загальному розмірі 8495,10 грн.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд -

Ухвалив:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з призначенням додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

В силу ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням, встановити випробувальний строк 3 (три) роки. В силу ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі: гальмівну трубку автомобіля «MAZDA 323», р.н. НОМЕР_1 , гальмівний диск переднього правого колеса автомобіля «MAZDA 323», р.н. НОМЕР_1 , після набуття вироком законної сили, повернути власнику, а у разі відмови - знищити.

Провадження по цивільному позову ОСОБА_6 до ОСОБА_10 про стягнення моральної шкоди в розмірі 70000, 00 грн. - закрити.

Провадження по цивільному позову в частині стягнення з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 моральної шкоди в розмірі 222000, 00 грн. - закрити.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ТДВ «СГ «Оберіг» - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 3900 (три тисячі дев`ятсот) грн., 06 коп.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 78000 (сімдесят вісім) грн.., 00 коп.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_7 до ТДВ «СГ «Оберіг» - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз №СЕ-19/121-22/9914-ІТ від 07.09.2022, № СЕ-19/121-22/9921-ІТ від 18.08.2022, № СЕ-19/121-22/9918-ІТ від 18.08.2022, № СЕ-19/121-22/9919-ІТ від 30.08.2022, № СЕ-19/121-22/8666-ІТ від 21.07.2022, № СЕ-19/121-22/8664-ІТ від 21.07.2022 у загальному розмірі 8495 (вісім тисяч чотириста дев`яносто п`ять) грн.,10 коп.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1