В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/154/22

Провадження № 1-кп/348/94/23

08 грудня 2023 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючої-судді: ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

потерпілої: ОСОБА_4

представника потерпілої адвоката: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000293, за обвинувальним актом від 21.11.2021, про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця с. Заріччя, жителя АДРЕСА_1 , розлученого, на утриманні дитина особа з інвалідністю, з професійно-технічною освітою, працюючого по тимчасових заробітках, раніше судимого: вироком Надвірнянського районного суду від 09.04.2021 за ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт, громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,-

УСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо колишньої дружини, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_4 .

Кримінальне правопорушення ним вчинено при наступних обставинах:

01.02.2021, 14.04.2021, 19.04.2021, 05.10.2021, 14.10.2021, 23.10.2021 та 24.10.2021 обвинувачений ОСОБА_6 , діючи умисно, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», систематично вчиняв психологічне насильство щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_4 за місцем її проживання в АДРЕСА_2 , що призвело до психологічних страждань останньої та погіршення якості її життя.

Зокрема, 01.02.2021 о 11 год. 50 хв. в АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_4 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурної лайки.

За вказаним фактом вчинення домашнього насильства постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23.03.2021 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.

В подальшому, 14.04.2021 близько 13 год. 40 хв. та 19.04.2021 близько 20 год. 32 хв., в АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 повторно вчиняв відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_4 домашнє насильство - умисні дії психологічного характеру, а саме ображав її нецензурними словами, внаслідок чого завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

За цими фактами домашнього насильства постановою Надвірнянського районного суду від 07.06.2021 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Незважаючи на це, 05.10.2021 близько 02 год. 00 хв., 14.10.2021 близько 17 год. 15 хв., та 23.10.2021 близько 15 год. 15 хв. в АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 повторно вчиняв відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_4 домашнє насильство -умисні дії психологічного характеру, а саме ображав її нецензурними словами, внаслідок чого завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

За цими фактами домашнього насильства постановою Надвірнянського районного суду від 27.10.2021 ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Разом з тим, ОСОБА_6 відповідних висновків для себе не зробив та знову вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_4 домашнє насильство.

Так, 24.10.2021 близько 10 год. 30 хв. ОСОБА_6 прийшов до місця проживання своєї колишньої дружини ОСОБА_4 , що в АДРЕСА_2 , та діючи умисно, почав висловлювати в її сторону словесні образи, погрози та нецензурну лексику, чим вчинив щодо ОСОБА_4 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру.

Такі протиправні, систематичні дії ОСОБА_6 призвели до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_4 та погіршення якості її життя, що виразилося у формі втоми, втрати енергійності, повноцінного сну, відпочинку, позитивних емоцій, посилення негативних переживань та емоційної напруженості.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, суду пояснив, що потерпіла ОСОБА_4 є його колишньою дружиною, з якої вони на даний час розлучені. При цьому вони виховують спільну дитину, яка є особою з інвалідністю з дитинства.

Зазначив, що протягом 2021 року він неодноразово приходив по місцю проживання колишньої дружини ОСОБА_4 , що в в АДРЕСА_2 , щоб провідати свою дитину. При цьому під час його відвідин між ним та його колишньою дружиною ОСОБА_4 неодноразово виникали конфлікти на грунті особистих неприязних відносинах, під час яких він, не стримавши емоцій, висловлював в сторону ОСОБА_4 нецензурну лайку, словесні образи та погрози.

За вказані дії постановами суду він протягом 2021 року неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно колишньої дружини ОСОБА_4 , та на нього накладались адміністративні стягнення у виді штрафу.

У вчиненому щиро розкаявся, просив суд його суворо не карати.

Цивільний позов ОСОБА_4 про стягнення з нього моральної шкоди визнав частково, просив зменшити розмір моральної шоди, зважаючи на його важке матеріальне становище.

Крім визнання своєї вини, винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень доведена зібраними по кримінальному провадженні та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме поясненнями потерпілої, які вона надала у судовому засіданні, та які є послідовними та повністю узгоджуються між собою.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що обвинувачений ОСОБА_6 є її колишнім чоловіком, з яким вони на даний час розлучені. При цьому вони виховують спільну дитину, яка є особою з інвалідністю з дитинства.

Зазначила, що протягом 2021 року її колишній чоловік ОСОБА_6 неодноразово приходив по місцю її проживання в АДРЕСА_2 , щоб провідати свою дитину. При цьому під час даних відвідин ОСОБА_6 безпричинно вчиняв сварки та скандали, під час яки висловлював в її сторону ОСОБА_4 нецензурну лайку та словесні образи.

Зокрема 01.02.2021 ОСОБА_6 прийшов по місцю її проживання в АДРЕСА_2 , та безпричинно висловлювся в її сторону нецензурної лайки, чим завдав шкоди її психічному здоров`ю.

В подальшому, 14.04.2021 та 19.04.2021 ОСОБА_6 , перебуваючи по місцю її проживання в АДРЕСА_2 повторно безпричинно ображав її нецензурними словами, внаслідок чого завдав шкоди її психічному здоров`ю.

Незважаючи на це, 05.10.2021, 14.10.2021 та 24.10.2021 ОСОБА_6 , перебуваючи по місцю її проживання в АДРЕСА_2 , умисно, повторно та безпричино висловлював в її сторону словесні образи, погрози та нецензурну лексику, внаслідок чого завдав шкоди її психічному здоров`ю.

За вказані дії постановами суду ОСОБА_6 протягом 2021 року неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно неї, та на нього накладались адміністративні стягнення у виді штрафу.

Вказані протиправні та систематичні дії ОСОБА_6 призвели до її психологічних страждань та погіршення якості її життя, вона почала відчувати постійну втому, втрату енергійності, повноцінного сну, відпочинку, позитивних емоцій, у неї посилились негативні переживання та емоційна напруженість.

Зазначила, що має до обвинуваченого претензії морального характеру. Просила суд призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання згідно закону. Поданий нею цивільний позов про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди підтримала повністю з підстав, зазначених у позові, та просила його задоволити.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення доводиться також письмовими доказами:

-даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10.11.2021, відповідно до якої ОСОБА_4 повідомила, що 24.10.2021 біля 10.30 год. колишній чоловік ОСОБА_6 вчинив домашнє насильство відносно неї, яке виразилось у словесних образах із використанням нецензурних слів та погроз фізичною розправою, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості її життя (а.с. 160);

-постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23.03.2021, згідно якої ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме вчинення умисних дій психологічного характеру, образ та висловлювання нецензурними словами, внаслідок чого завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн (а.с. 161);

-постановою Надвірнянського районного суду від 07.06.2021, згідно якої ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП - у домашньому насильстві, а саме вчинення повторно умисних дій психологічного характеру, образ та висловлювання нецензурними словами, внаслідок чого завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 162-163);

-постановою Надвірнянського районного суду від 27.10.2021, згідно якої ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, саме вчинення умисних дій дії психологічного характеру, образ та висловлювання нецензурними словами, внаслідок чого завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 164-165).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Статтею 126-1 КК України передбачено, що домашнім насильством є умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпіло особи.

Об`єктивну сторону зазначеного кримінального правопорушення складають діяння, що виражаються в систематичному насильстві в формах фізичного, психологічного та економічного насильства.

У постанові від 25 лютого 2021 року Верховний Суд (справа № 583/3295/19) зазначив, що словосполучення «систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства» описує діяння. Закінченим кримінальне правопорушення вважається з моменту вчинення хоча б однієї із трьох форм насильства (фізичного, психологічного чи економічного) втретє, у результаті чого настав хоча б один із вказаних в законі наслідків.

При цьому не має значення, чи було відображено в адміністративному протоколі поліції, в обмежувальному приписі чи в іншому документі факт перших двох актів насильства. Факт документування має значення для доказування систематичності, але не більше ніж інші передбачені законом докази.

Таким чином, для кваліфікації дій особи за ст. 126-1 КК України потребує доведенню вчинення хоча б однієї із трьох форм насильства (фізичного, психологічного чи економічного) втретє, у результаті чого настав хоча б один із вказаних в законі наслідків.

Дослідженими доказами, поза будь-якими сумнівами, доведено, що ОСОБА_6 01.02.2021, 14.04.2021, 19.04.2021, 05.10.2021, 14.10.2021 та 24.10.2021, тобто систематично, вчиняв умисні дії, які виразились у вчиненні психологічного насильства щодо своєї колишньої дужини ОСОБА_4 , чим вчинив домашнє насильство, що призвело до її психологічних страждань, погіршення якості життя.

В матеріалах провадження відсутні належні дані, які б викликали сумніви в щирості та достовірності послідовних пояснень потерпілої щодо систематичного вчинення домашнього насильства обвинуваченим ОСОБА_6 по відношенню до потерпілої ОСОБА_4 .

Дії обвинуваченого суд розцінює саме як умисні дії психологічного характеру, які свідчать про те, що обвинувачений діяв з прямим умислом.

Отже, наведені вище докази отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема, подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки вчинення кримінального правопорушення) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, взаємоузгоджуються між собою, у зв`язку з чим відповідно до положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України, є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності, поза розумним сумнівом доводять, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковані ст. 126-1 КК України, оскільки він вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо колишньої дружини ОСОБА_4 , що призводить до психологічних страждань, та погіршення якості життя потерпілої особи.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів. При призначенні покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України відносяться та нетяжкого злочину (ст. 126-1 КК України), особу обвинуваченого, який раніше притягався до кримінальної відповідальності, має на утриманні дитину-особу з інвалідністю з дитинства, перебуває на обліку в наркологічному кабінеті (з 2020 року взятий на «Д» облік після стаціонарного лікування в КНП «ПНЦ ІФ ОР» з діганозом F 10.30 «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, стан неускладнений»), та не перебуває на обліку в психіатричному кабінеті, по місцю проживання характеризується задовільно, є особою пенсійного віку, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом щире каяття.

Згідно ст. 67 КК України обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд визнає: вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя, та рецедив злочину.

Згідно висновків досудової доповіді від 21.07.2023, підготовлених органом пробації, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_6 , його спосіб життя, історію правопорушень, а також високий рівень ризику ймовірного вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі може становити високу небезпеку для суспільства чи окремих осіб (а.с. 122-125).

Врахувавши особу винного, позицію сторін кримінального провадження, та беручи до уваги думку потерпілої відносно покарання, яка просила покарати обвинуваченого згідно закону, а також обвинуваченого, який вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та розкаявся у вчиненому, тобто усвідомив протиправність своєї поведінки, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно призначити покарання в межах санкції статті за цей вид кримінального правопорушення, передбаченої Особливою частиною КК України, у виді позбавлення волі.

Разом з тим, з врахуванням особи обвинуваченого, який є особою пенсійного віку, визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, думки потерпілої щодо обрання покарання по закону, з врахуванням висновків уповноваженого органу з питань пробації суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування положень ст. 75 КК України, та звільнення обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком, із покладенням на нього згідно із ст. 76 КК України відповідних обов`язків.

Крім того відповідно до вимог ст. 91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, зокрема направлення для проходження програми для кривдників. Оскільки ОСОБА_6 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, протиправні дії вчиняв протягом тривалого часу, вчиняв насильство щодо своєї колишньої дружини, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя, втрати позитивних емоцій, наявності негативних переживань у потерпілої, суд дійшов висновку, що до обвинуваченого, як до особи, яка вчинила домашнє насильство, необхідно застосувати обмежувальний захід у вигляді направлення для проходження програми для кривдників .

Заходи, передбачені частиною першою цієї статті, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

Суд вважає, що такі обмежувальні заходи із покладенням обов`язку будуть сприяти виправленню обвинуваченого, покращенню психологічного здоров`я потерпілої, а призначене судом покарання та обмежувальні заходи у своїй сукупності будуть необхідними і достатніми для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення нових злочинів, та цілком відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого.

Вирішуючи цивільний позов суд виходить з наступного.

За ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд враховує положення ст. 129 КПК України та бере до уваги доведеність підстав та розміру заявленого цивільного позову.

Також згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Згідно пунктів 6, 7, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами та доповненнями), обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Суд враховує, що потерпілій ОСОБА_4 завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних страждань, пов`язаних із вчиненням щодо неї систематичного домашнього насильства з боку обвинуваченого ОСОБА_6 , що призвело погіршення якості її життя, постійної втоми, втрати енергійності, повноцінного сну, відпочинку, позитивних емоцій, посилення негативних переживань та емоційної напруженості.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд врахував характер вчиненого кримінального прапорушення, яке є умисним нетяжким злочином, ступінь вини обвинуваченого, характер немайнових втрат, глибину фізичних та душевних страждань потерпілої, вимушені зміни ритму життя, тривалість неправомірних дій, та дійшов висновку, що заявлений потерпілою розмір моральної шкоди у сумі 50000 гривень є завищеним, і з обвинуваченого на користь потерпілої необхідно стягнути моральну шкоду в розмірі 15000 грн.

До вступу вироку у законну силу обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно залишити запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

У кримінальному провадженні витрати на залучення експерта відсутні.

Керуючись ст.ст. 100, 368-374 КПК України ,суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

На підставі ч. 2 ст. 76, п. 5 ч. 1 ст. 91-1 ККУкраїни застосувати до ОСОБА_6 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників на строк 3 (три) місяці.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити цілодобовий домашній арешт.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_4 15000 грн моральної шкоди.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вироку суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1