БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 1-кп/356/68/23
Справа № 356/781/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.10.2023 року Березанський міський суд Київської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

З участю секретаря ОСОБА_2

Прокурора ОСОБА_3

Обвинуваченого ОСОБА_4

Захисника ОСОБА_5

Потерпілої ОСОБА_6

Представника потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000633 від 21.07.2023 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Переяславське Переяслав-Хмельницького району Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Березанського міського суду Київської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000633 від 21.07.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 286-1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту та заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 .

В обґрунтування необхідності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 прокурор зазначив, що дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 286-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_8 та за ч. 1 ст. 135 КК України, як завідоме залишення без допомоги потерпілого ОСОБА_8 , який перебував в небезпечному для життя стані і позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

21.07.2023 о 21 годині 20 хвилин (час фактичного затримання) ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.07.2023 року, підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжено до 21.10.2023 включно.

Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність особи до вчинення нею кримінальних правопорушень є достатньою для продовження щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у цьому провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжувати вчиняти тотожні або інші кримінальні правопорушення.

Підставою продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п. п. 1 - 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду:

2) знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення:

3) незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене та аналізуючи зібрані в сукупності докази, можливо прийти до висновку, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на підозрюваного обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Разом з цим, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Також слід зазначити, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину в період воєнного стану та на час вчинення кримінального правопорушення перебував в стані алкогольного сп`яніння та повинен був усвідомлювати, що така поведінка є явно неприйнятною. Вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України формує у суспільстві та в потерпілих думку щодо безкарності особи за вчинення нею кримінального правопорушення, а також викликає негативне ставлення до правоохоронних органів.

Враховуючи вищевикладене та вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, його вік, аналізуючи зібрані в сукупності докази, сторона обвинувачення приходить до обґрунтованого висновку, що жоден із інших більш м`яких запобіжних заходів не достатній для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою обвинуваченого.

Оскільки ризики, які взяті до уваги слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва від 22.07.2023 року при обранні запобіжного заходу ОСОБА_4 під час досудового розслідування, не перестали існувати та вони не могли зникнути за час перебування обвинуваченого в умовах ізоляції, прокурор стверджує, що є всі достатні та обґрунтовані підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 , а тому просить продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Переяславське Переяслав-Хмельницького району Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, строком на 60 діб та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13.

Представник потерпілої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти призначення справи до судового розгляду. З приводу продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою погодився з думкою прокурора. Окрім того заявив клопотання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження накладення арешту на майно обвинуваченого, а саме на 1/1 квартири за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер: 10889063),з метою забезпечення цивільного позову.

Потерпіла ОСОБА_6 підтримала думку свого представника.

Захисник ОСОБА_5 вважав продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою безпідставним та необґрунтованим, просив змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема на домашній арешт із забороною залишати житло у нічний час доби, із покладенням на останнього певних процесуальних обов`язків. Клопотання про зміну запобіжного заходу обґрунтував тим, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне та зареєстроване місце проживання, де тривалий час проживає з цивільною дружиною, має виключно позитивні характеристики, як за місцем проживання, так і роботи, постійно займається суспільною працею, з 2017 року працює інженером-електриком КП «Комбінат комунальних підприємств виконавчого комітету Березанської міської ради», а набутий ним досвід за спеціальністю дуже необхідний у забезпеченні підприємством своєчасної та безперервної підготовки об`єктів житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу до осінньо-зимового періоду 2023/2024 року під час дії воєнного стану. Вважає, що обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на даний час, є невиправданим, а його подальше утримання в Київському СІЗО лише призведе до марних та безглуздих витрат бюджетних коштів. Більш того, застосування відносно ОСОБА_4 найсуворішого запобіжного заходу використовується як важіль впливу (тиску) на нього з метою отримання бажаного результату з боку обвинувачення. Проти призначення справи до судового розгляду не заперечував. Щодо клопотання про накладення арешту на майно обвинуваченого поклався на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши думку учасників процесу, які не заперечували проти призначення справи до судового розгляду, суд виходить з наступного.

Дане кримінальне провадження підсудне Березанському міському суду Київської області.

Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст.468-475 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено.

Щодо клопотання прокурора по продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд виходить із наступного.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.07.2023 року відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою то 19.09.2023 року включно.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.09.2023 року підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21.10.2023 року включно.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положеннями статті 29 Конституції України кожному гарантовано право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

За змістом ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України. Санкція ч. 1 ст. 135 КК України передбачає покарання у вигляді карається обмеженням волі на строк до двох років або позбавленням волі на той самий строк.

Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України. Санкція ч. 3 ст. 286-1 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років.

Отже, в розумінні п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України до ОСОБА_9 може застосовуватися запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Судом перевірено наявність визначеної ч. 2 ст. 177 КПК України підстави застосування запобіжного заходу, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Суд при вирішенні питання доцільності продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 бере до уваги тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків.

Враховуючи вказане, дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , встановлені обставини події кримінального правопорушення, які поза розумним сумнівом свідчать про його причетність до вказаного злочину, суд приходить до висновку, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу, продовжують існувати. Будь-яких доказів, які б свідчили про їх зменшення чи відсутність, а також підстави для заміни обраного запобіжного заходу на більш м`який, суду надано не було та в судовому засіданні їх не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, докази та обставини, на які посилається прокурор у своєму клопотанні, є такими, що виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, відтак, суд приходить до висновку про доцільність продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 діб.

Щодо клопотання представника потерпілої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Положеннями ч. 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Частиною 3 ст. 171 КПК України передбачено, що у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Згідно змісту обвинувального акту, 21.07.2023 року близько 15 години 55 хвилин, ОСОБА_4 , керуючи у стані алкогольного сп`яніння транспортним засобом «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 , порушив вимоги п.п. 2.9 а), 2.3 б), д), 12.3 Правил дорожнього руху, в результаті чого допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, від яких помер цього ж дня в кареті екстреної медичної допомоги.

В порядку ч. 6 ст. 55 КПК України доньку загиблого ОСОБА_8 ОСОБА_6 залучено до кримінального провадження в якості потерпілої.

Своїми протиправними діями обвинувачений ОСОБА_4 завдав доньці загиблого ОСОБА_6 шкоди у вигляді матеріальних витрат, пов`язаних з проведенням похорону батька та душевних страждань, викликаних його смертю.

У зв`язку з цим ОСОБА_6 , в порядку ст. 128 КПК України, керуючись правами, визначеними у ст. 66 КПК України, подала до суду в межах кримінального провадження цивільний позов.

До даного часу обвинуваченим ОСОБА_4 не вжито жодних заходів щодо відшкодування заподіяної в результаті вчинення ним кримінального правопорушення шкоди.

З урахуванням зазначеного, з метою захисту прав ОСОБА_6 , як цивільного позивача та забезпечення гарантій відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, а також для забезпечення заявленого цивільного позову суд вважає, що клопотання представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 про застосування заходу забезпечення кримінального провадження накладення арешту на майно обвинуваченого підлягає задоволенню.

Крім того, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 314-1 КПК України, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання, зобов`язати представника уповноваженого органу з питань пробації скласти досудову доповідь за ухвалою суду в строк до 26.10.2023 року.

Керуючись ст.ст. 170-173, 177, 183, 194, 199, 205, 314, 314-1, 315, 316, 392-393, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Призначити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000633 від 21.07.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 286-1 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області на 11 годину 00 хвилин 26.10.2023 року.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою, обраний Шевченківським районним судом м. Києва 18.09.2023 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 286-1 КК України, строком на 60 діб, тобто до 14 години 30 хвилин 16.12.2023 року та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали становить 60 діб.

Початок строку дії ухвали обчислюється з 14 години 30 хвилин 18.10.2023 року.

Закінченням строку дії ухвали є 14 година 30 хвилин 16.12.2023 року.

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Накласти арешт на 1/1 квартири за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер: 10889063), яка належить на праві приватної власності цивільному відповідачу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати уповноважений орган з питань пробації скласти досудову доповідь, передбачену ст. 314-1 КПК України, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Переяславське Переяслав-Хмельницького району Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, та направити дану доповідь до суду в строк до 26.10.2023 року.

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілу, представника потерпілої.

Ухвала суду в частині застосування запобіжного заходу може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду, а обвинуваченим в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Ухвала суду в частині накладення арешту на майно може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

В решті ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду буде оголошено 19.10.2023 року о 08 годині 30 хвилин.

Суддя: ОСОБА_1