печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000663, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляді слідчого судді ОСОБА_4 перебуває клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.06.2023 по справі №757/26972/23-к.

В судовому засіданні 26.10.2023 з розгляду означеного клопотання адвокатом ОСОБА_3 заявлено відвід слідчому судді ОСОБА_4 . Обґрунтовуючи заяву про відвід, адвокат зазначила, що слідчим суддею ОСОБА_4 29.06.2023 була постановлена ухвала про арешт майна, з клопотанням про скасування якого в даному випадку звертається заявник. На думку адвоката, постановлення саме слідчим суддею ОСОБА_4 рішення про накладення арешту фактично виключає можливість об`єктивного розгляду ним клопотання про скасування. Також зазначає, що ухвала про арешт майна була прийнята за результатами розгляду повторного розгляду клопотання прокурора, оскільки раніше такий арешт вже було скасовано. Крім того, представника власника майна не було запрошено на розгляд клопотання про арешт, у зв`язку з чим останній був позбавлений можливості надати свої заперечення та повідомити про наявність попередньої ухвали про скасування такого арешту. На підстав вказаного, адвокат вважала наявними сумніви щодо неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 при розгляді клопотання про скасування арешту.

Особа, що звернулась із заявою про відвід, ОСОБА_3 , надала на адресу суду клопотання про розгляд поданої нею заяви про відвід слідчому судді ОСОБА_4 за її відсутності, заяву підтримала, просила задовольнити.

Слідчий суддя, якому заявлено відвід, прокурор Офісу Генерального прокурора, слідчий ГСУ НП України, повідомлені про місце, дату та час розгляду заяви про відвід у спосіб, що відповідає вимогам ст. 135 КК України, в судове засідання не з`явились, причини неприбуття не повідомили, клопотань про відкладення розгляду судді не направили.

З урахуванням загальних засад кримінального провадження, визначених ст. 7 КПК України, необхідності забезпечення виконання кожної процесуальної дії та прийняття кожного процесуального рішення в розумні строки, вжиті заходів щодо повідомлення сторін, суддею визнано можливими розглянути заяву про відвід за відсутності участі учасників провадження.

Вивчивши матеріали провадження, надходжу до наступного висновку.

Положення ст. ст. 75, 76 КПК України зазначають підстави відводу щодо слідчого судді. Частиною 5 ст. 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути мотивованим. Зокрема п. 4 п. 1 ст. 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).

Аналогічна позиція викладена у рішенні ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», в якому зазначено, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Відповідно до статті 6 Кодексу суддівської етики, затвердженого Рішенням XI чергового з`їзду суддів України від 22.02.2013, суддя повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Заявлений відвід не містить об`єктивних даних, які б свідчили про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 та його об`єктивності під час розгляду клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна.

За вказаних обставин, вважаю відсутніми процесуальні підстави для відводу слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81, 309 КПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Заяву адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000663, - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1