Справа № 128/2342/20
ВИРОК

Іменем України

19 вересня 2023 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниця кримінальне провадження № 0000564, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.07.2020, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Устинівка, Устинівського району, Кіровоградської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , маючи ряд судимостей, в тому числі за вчинення корисливих злочинів, близько 09:00 год 21.07.2020, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливими мотивами, підбурений жагою до легкої наживи, діючи повторно, реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи таємно, шляхом демонтажу шибок вікна будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , проник в його середину. Знаходячись всередині даного будинку, що належить ОСОБА_5 , ОСОБА_4 викрав мобільний телефон марки «Prestigio Wize M3 PSP3506 DUO», який знаходився під матрацом ліжка та вартість якого, відповідно до висновку експерта № 548 від 27.07.2020, становить 518 грн, та вчинив крадіжку бензокоси марки «Forte БМК- 2553», вартість якої відповідно до висновку експерта № 548 від 27.07.2020 становить 910 грн.

Після чого ОСОБА_4 залишив місце скоєння злочину, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, в результаті чого завдав матеріальної шкоди ОСОБА_5 на загальну суму 1428 грн (одна тисяча чотириста двадцять вісім гривень).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 за пред`явленим йому обвинуваченням вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому та пояснив, що дійсно вчинив злочин за умов та при обставинах, викладених в обвинувальному акті. А саме, що він дійсно у вказаний в обвинувальному акті час врадіжку телефону та бензокоси в потерпілого ОСОБА_5 . Так, вона були друзями та часто разом вживали алкогольні напої, того дня він побачив як місцевий дільничий забрав ОСОБА_5 з дому, тому знав, що в домі нікого немає. Він заліз в його будинок через вікно та вчинив крадіжку зазначеного майна, яке він відразу перепродав. Через якийсь час його спинили працівники поліції та повідомили, що потерпілий подав заяву в поліцію про вчинення крадіжки, в якій він підозрював саме його. Тому він добровільно зізнався та показав працівникам поліції, куди він збув викрадене. Дане майно було вилучене та повернуте потерпілому. Будь-яких вимог до нього потерпілий не заявляв. У вчиненому він розкаюється та жалкує про вчинене, оскільки він неодноразово був судимий та відбував покарання, просить суворо не карати та більше він не вчинятиме злочинів.

Враховуючи думку учасників судового провадження, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним досліджувати докази по кримінальному провадженню стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд визнав за необхідне обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів стосовно особи обвинуваченого, процесуальних витрат та речових доказів.

При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст встановлених досудовим слідством обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також судом роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем попереднього проживання компрометуючих матеріалів відносно нього немає, скарг від жителів громади на нього не надходило, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, в тому числі відбував покарання у виді позбавлення волі за особливо тяжкий умисний корислий злочин, однак після відбуття покарання до спливу строку для погашення судимості знову вчинив умисний корисливий злочин, зі слів офіційно не оружений, не працює, утриманців не має.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, враховуючи позицію сторони обвинувачення, суд встановив щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, розмір завданої шкоди, позицію державного обвинувача та потерпілого, висловлену в письмовій заяві, щодо можливості виправлення і перевиховання обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе виключно за умови ізоляції від суспільства та йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення.

Суд вважає, що саме таке покарання обвинуваченому ОСОБА_4 буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. На переконання суду, призначене обвинуваченому покарання відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства, потерпілої юридичної особи, та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

18.09.2023 до обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків, клопотань щодо зміни обраного запобіжного заходу обвинуваченому в ході судового розгляду не заявлялося.

Згідно з ч. 1 ст. 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом. Тому до набрання вироком законної сили обвинуваченому слід залишити запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Цивільний позов потерпілою особою не заявлявся.

Враховуючи постанову про приєднання до справи речових доказів від 23.07.2020, а також ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.07.2020 про накладення арешту, на підставі ч. 4 ст. 174, ст. 100 КПК України, з урахуванням думки сторін кримінального провадження, слід скасувати арешт речових доказів, а саме: на мобільний телефон марки «Prestigio Wize M3 PSP3506 Duo», чорного кольору Imei: НОМЕР_1 та на бензокосу марки «Forte БМК-2553» помаранчевого кольору, які було вилучено 23.07.2020 в с. Якушинці, Вінницького району, Вінницької області, та враховуючи розписку потерпілого, залишити їх власнику ОСОБА_5 .

Також суд враховує, що обвинуваченого ОСОБА_4 в межах розгляду даного кримінального провадження було затримано 16.09.2023 на виконання ухвали суду від 31.05.2023, якою було надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою його приводу до Вінницького районного суду Вінницької області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про що було повідомлено суд 18.09.2023 та надано також копію протоколу затримання від 16.09.2023. Оскільки максимальний строк затримання до розгляду клопотання сплив 17.09.2023, тобто у вихідний день, до вирішення судом вищевказаного клопотання ОСОБА_4 був звільнений та самостійно в добровільному порядку з`явився до суду 18.09.2023.

Відповідно, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, слід зарахувати ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення у строк покарання за період з 16.09.2023 до 17.09.2023, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають до стягнення процесуальні витрати на корить держави за проведення експертизи, відповідно до висновку експерта № 548 від 27.07.2020, в сумі 653, 80 грн.

Керуючись ст. ст. 100, 174, 349, 373, 374,376, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання на приведення вироку до виконання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення у строк покарання за період з 16.09.2023 по 17.09.2023 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в закону силу залишити у виді особистого зобов`язання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 653, 80 грн.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.07.2020 на речові докази, а саме: на мобільний телефон марки «Prestigio Wize M3 PSP3506 Duo», чорного кольору Imei: НОМЕР_1 та на бензокосу марки «Forte БМК-2553» помаранчевого кольору, та залишити їх власнику ОСОБА_5 .

Вирок суду може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: