Номер провадження:1-м/521/38/23
УХВАЛА

06 жовтня 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , затриманого ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), захисника ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання керівника Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) у відношенні:

ОСОБА_9 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Навірнет, Республіки Молдова, громадянина Республіки Молдова, без реєстраційного обліку на території України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси з клопотанням, в якому просить: роз`яснити ОСОБА_10 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , право надати згоду на видачу (екстрадицію) для застосування процедури видачі (екстрадиції) у спрощеному порядку, а також право на відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності у разі надання згоди на видачу (екстрадицію); застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі (екстрадиційний арешт) стосовно ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , до прийняття рішення про його видачу та фактичної передачі компетентним органам Федеративної Республіки Німеччина, та в разі наявності його згоди на видачу (екстрадицію) затвердити таку згоду.

З клопотання вбачається, що працівниками НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України 30.08.2023 о 17 годині 40 хвилин у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Старокозаче», у порядку ст.ст. 208, 582 КПК України встановлено та затримано громадянина Республіки Молдова ОСОБА_4 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який згідно з обліками Генерального секретаріату Інтерполу з 21.07.2023 розшукується на міжнародному рівні компетентними органами Федеративної Республіки Німеччина з метою арешту та подальшої екстрадиції для виконання вироку у вигляді 6 років позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених ст. 243 (1), 242 (1), 244 (1), 303 (1) (крадіжка, умисне знищення майна, хуліганство та грабіж) КК ФРН.

Особа документована посвідкою на повернення громадянина Республіки Молдова серії НОМЕР_2 від 30.08.2023 зі строком дії до 29.09.2023. Про затримання особи оперуповноваженим ВКП Білгород Дністровського РВП ГУНП в Одеській області 30.08.2023 складено відповідний протокол про затримання особи з роз`ясненням права надати згоду на видачу. Ухвалою слідчого судді Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.09.2023 стосовно ОСОБА_12 застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб (до 08.10.2023), з утриманням в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Про затримання особи співробітником ВКП Білгород Дністровського РВП ГУНП в Одеській області 30.08.2023 складено відповідний протокол у порядку ст.ст. 208, 582 КПК України.

За ініціативою компетентних органів Федеративної Республіки Німеччина 21.07.2023 до міжнародної бази Інтерпол внесені відповідні відомості щодо розшуку ОСОБА_13 .

Підставою для затримання ОСОБА_12 та застосування у подальшому стосовно нього тимчасового арешту є документи, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави у вигляді тримання під вартою.

Рішенням Земельного суду м. Кобленц ОСОБА_12 визнано виним у вчиненні злочинів, передбачених ст. 243 (1), 242 (1), 244 (1), 303 (1) (крадіжка, умисне знищення майна, хуліганство та грабіж) КК ФРН та призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі.

До Офісу Генерального прокурора 29.09.2023 надійшов запит Федерального Міністерства юстиції Федеративної Республіки Німеччина про видачу ОСОБА_12 для виконання вироку суду у вигляді 6 років позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених ст. 243 (1), речення 1, 2, ч. 1, 3, 242 (1), 242, 244 (1), речення 1, ч. 3, п. 4, 303 (1), 243 (1), речення 1, 2, ч. 1, 3, 242 (1, 2), 303 (1) (12 епізодів крадіжки) КК ФРН.

З матеріалів, що містяться у запиті про видачу вбачається, що обвинувачений визнаний винним у спробі крадіжки з проникненням у житло, крадіжці у поєднанні з пошкодженням майна у восьми юридично незалежних випадках, спробі крадіжки у поєднанні з пошкодженням майна у двох юридично незалежних випадках і крадіжці. Він засуджений до загального терміну позбавлення волі на строк шість років.

Відповідно до наявних матеріалів перевірки, ОСОБА_14 не є громадянином України, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту не звертався; до кримінальної відповідності на території України не притягується.

Прокурор в судовому засіданні підтримала доводи та вимоги, викладені у клопотанні, просила його задовольнити.

Захисник затриманого заперечувала в задоволенні клопотання прокурора та просила суд застосувати положення ст. 585 КПК України, застосувати до ОСОБА_12 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави.

Затриманий ОСОБА_14 підтримав думку свого захисника.

Вивчивши матеріали клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 1 Європейської Конвенції про видачу правопорушників Договірні Сторони зобов`язуються видавати одна одній всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої сторони за вчинення правопорушення.

Слідчий суддя при винесенні ухвали враховує положення ч. 2 ст. 29 Конституції України, згідно з якою, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою не інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Частиною 1 статті 61 Конвенції «Про правову допомогу і правові відношення в цивільних, сімейних і кримінальних справах» 22.01.1993 року передбачається, що особа яка потребує видачі, за клопотанням може бути взята під варту і до отримання вимоги про видачу.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 541 КПК України, екстрадиційний арешт це застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою з метою забезпечення її видачі (екстрадиції).

Частиною 1 статті 584 КПК України, передбачається, що після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.

З матеріалів наданих слідчому судді для розгляду вбачається, що ОСОБА_14 розшукується компетентними органами ФРН для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення за вчинення злочинів, передбачених ст. 243 (1), 242 (1), 244 (1), 303 (1) (крадіжка, умисне знищення майна, хуліганство та грабіж) КК Федеративної Республіки Німеччина.

Підставою для затримання ОСОБА_14 в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України стали документи про внесення 21.07.2023 за ініціативою компетентних органів Федеративної Республіки Німеччина відомостей щодо його розшуку до міжнародної базі Інтерпол.

Рішенням Земельного суду м. Кобленц ОСОБА_12 визнано виним у вчиненні злочинів, передбачених ст. 243 (1), 242 (1), 244 (1), 303 (1) (крадіжка, умисне знищення майна, хуліганство та грабіж) КК ФРН та призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі.

До Офісу Генерального прокурора 29.09.2023 надійшов запит Федерального Міністерства юстиції Федеративної Республіки Німеччина про видачу ОСОБА_12 для виконання вироку суду у вигляді 6 років позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених ст. 243 (1), речення 1, 2, ч. 1, 3, 242 (1), 242, 244 (1), речення 1, ч. 3, п. 4, 303 (1), 243 (1), речення 1, 2, ч. 1, 3, 242 (1, 2), 303 (1) (12 епізодів крадіжки) КК ФРН.

При застосуванні екстрадиційного арешту, слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно ОСОБА_13 . Перевірці підлягають лише документи на підставі яких особа знаходиться в міжнародному розшуку і підлягає видачі та документи, що підтверджують особу затриманого.

Згідно ч.ч. 10, 11 ст. 584 КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. У межах цього строку слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.

Вказані вимоги Закону, дають судді підстави для застосування ектрадиційного арешту без відповідно строку, оскільки прокурор зобов`язаний не рідше одного разу на два місяці звернутись до суду з відповідним поданням щодо наявності підстав для подальшого тримання особи під вартою.

Окрім того, сама затримана особа має право звернутись з відповідною скаргою не частіше одного разу на місяць з тих самих підстав.

Враховуючи викладені вимоги закону, із урахуванням викладених обставин слідчий суддя обґрунтовано вважає, що є всі об`єктивні підстави для застосування екстрадиційного арешту до ОСОБА_12 до вирішення питання про видачу особи (екстрадиції) і його фактичної передачі.

При цьому, слідчий суддя враховує обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: відсутність у ОСОБА_12 міцних соціальних зв`язків в Україні, у тому числі відсутність в нього родини й утриманців, оскільки ОСОБА_14 не має постійного місця проживання, постійного місця роботи на території України, що дозволяє йому без будь яких негативних наслідків залишити територію України та переховуватися від правоохоронних органів.

Вказані обставини, у їх сукупності, свідчать про наявність ризиків того, що ОСОБА_14 , у випадку обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може переховуватись від правоохоронних органів України чи перешкоджати його видачі у випадку задоволення компетентними органами України запиту про видачу.

Слідчий суддя вважає, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України не встановлено.

В судовому засіданні під час розгляду клопотання слідчим суддею в порядку ч. 7 ст. 584 КПК України роз`яснено ОСОБА_15 його право надати згоду на видачу (екстрадицію) для застосування процедури видачі (екстрадиції) у спрощеному порядку, а також право на відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності у разі надання згоди на видачу (екстрадицію). Однак, затриманий відмовився від надання згоди на видачу у такому порядку.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 16 Європейської Конвенції «Про видачу правопорушників» від 13.12.1957, ст.ст. 56, 58, 60 Конвенції «Про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» від 22.01.1993, а також ст. ст. 541, 584 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання керівника Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) відносно ОСОБА_4 , задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі (екстрадиційний арешт) відносно ОСОБА_9 ( ОСОБА_5 ) до прийняття рішення про видачу особи (екстрадицію) та його фактичної передачі компетентним органам Федеративної Республіки Німеччина, але не більше строку встановленого ч. 10 ст. 584 КПК України.

Утримувати ОСОБА_9 ( ОСОБА_5 ) в порядку екстрадиційного арешту до Державної установи «Одеський слідчий ізолятор».

Відповідно до ч. 10 ст. 584 КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_16