Справа № 302/1210/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

26.09.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/86/22, за апеляційними скаргами захисника-адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 28.12.2021.

Цим вироком:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, неодружений, непрацюючий, несудимий, засуджений:

- за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з 11 год 40 хв 09.10.2020.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 817,25 грн.

Речові докази: шматок лінолеуму з підлоги; три недопалки від цигарок; скляну пляшку з наліпкою «Графська» ємкістю 0,5 літра; сліди папілярних узорів з пляшки «Графська»; металева кружку срібного кольору; змив речовини бурого кольору з дерев`яної тумби; дві частини дерев`яної палиці; шкіряний ремінь з металевою пряжкою; зелений светр з сірими смужками спереду; спортивні штани чорного кольору з білими смужками по штанях; резинові чоботи зеленого кольору знищено.

Згідно вироку ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

08.10.2020 близько 21 год ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , затіяв сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_10 , під час якої, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, в присутності дітей співмешканки, з метою заподіяння смерті останній, умисно наніс удар правою долонею руки по обличчю, після чого, вхопивши її руками за верхній одяг, за допомогою фізичної сили штовхнув до стіни, чим спричинив умисний удар по голові потерпілої. Продовжуючи свої злочинні дії та доводячи їх до кінця, взяв до рук віника з дерев`яною ручкою круглої форми, яким наніс близько десяти ударів потерпілій по різних частинах тіла, після чого взутими

-2-

ногами умисно наніс більше п`яти ударів потерпілій в область грудної клітки та живота, наніс більше п`яти ударів руками по поверхні тіла, до тих пір поки остання перестала подавати ознаки життя, де надалі підняв її з підлоги та поставив лежати на ліжко. Після чого, доводячи свій умисел на позбавлення життя, витягнувши ремінь із штанів, наніс ним три удари по нижніх кінцівках потерпілої, де надалі ліг біля останньої та заснув до ранку. Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 наніс потерпілій ОСОБА_10 тілесні ушкодження від яких остання померла по місцю проживання та була виявлена наступного дня, а саме 09.10.2020 сторонніми особами. Протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілій ОСОБА_10 заподіяно тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 110 від 09.11.2020 виявлені у потерпілої у вигляді: множинних розривів, крововиливів легень; крововиливів та забоїв матки; крововиливів у головний мозок; перелому перстнеподібного хряща гортані; крововиливів на поверхні гортані; переломів 6-11 ребер зліва; множинних забійних ран волосистої частини голови; множинних синців та саден на шкірних покривах голови, обличчя, тулуба верхніх та нижніх кінцівках. Тілесні ушкодження у вигляді: множинних розривів, крововиливів легень, крововиливів та забоїв матки, крововиливу у головний мозок, перелому перстнеподібного хряща гортані, крововиливи на поверхні гортані виникли прижиттєво і кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, наказ № 6 МОЗ України від 17.01.1995 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» п.2.1.3 (г, л) і мають прямий причинний зв`язок із настанням смерті ОСОБА_10 . Всі вищевказані тілесні ушкодження, окрім перелому перстнеподібного хряща гортані, крововиливи на поверхні гортані, виникли від дії твердих тупих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути стиснуті пальці руки в кулак, взуті ноги сторонньої особи та дерев`яна палиця. Тілесні ушкодження у вигляді перелому перстнеподібного хряща гортані, крововиливи на поверхні гортані виникли від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею по механізму стиснення. По давності виникнення всі вказані тілесні ушкодження вкладаються в час події, яка мала місце 08.10.2020. Враховуючи характер, локалізацію наявних тілесних ушкоджень у трупа ОСОБА_10 та обставини справи, в момент отримання тілесних ушкоджень потерпіла могла знаходитися, як у вертикальному так і в горизонтальному або близьких до них положеннях та враховуючи локалізацію та велику кількість ушкоджень (не менше 43 нанесені удари), а саме розташовані по різним ділянкам голови, тулуба, кінцівок ( по задніх, передніх, бічних, зовнішніх та внутрішніх поверхнях) взаємне розташування потерпілої та нападника під час нанесення ударів постійно змінювалось. Смерть потерпілої ОСОБА_10 , настала від комбінованої тупої травми голови, грудної клітки та органів малого тазу, яка призвела до розривів та забоїв легень, крововиливів та забоїв матки, крововиливом у головний мозок, перелому перстнеподібного хряща гортані, крововиливи на поверхні гортані, які привели до масивної внутрішньої кровотечі та шоку, який і став безпосередньою причиною її смерті.

Захисник-адвокат ОСОБА_8 в апеляційній скарзі, поданій в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить вироку суду від 28.12.2021 скасувати та ухвалити новий, яким перекваліфікувати дії ОСОБА_6 з ч. 1 ст. 115 на ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у відповідності до санкції вищевказаної статті. В обгрунтування своїх апеляційних вимог зазначає про те, що стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, як і судом першої інстанції, передчасно, без достатніх доказів, які б виключали розумний сумнів, визначено наявність суб`єктивної сторони (умислу) в діях ОСОБА_6 інкримінованого злочину, позаяк доведеним є лише факт заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, а не умисел ОСОБА_6 на умисне вбивство потерпілої. Тим більше, що з показань обвинуваченого вбачається, що він не думав позбавляти потерпілу життя, а лише мав намір нанести їй побої, при цьому зазначав, що

-3-

потерпіла впала на подвір`ї, йдучи від сусіда ОСОБА_11 , де вдарилася головою об транспортний засіб, потім йдучи дорогою вона декілька разів падала на поверхню дороги і могла заподіяти собі тілесні ушкодження внаслідок епілептичного припадку. Особисто обвинувачений наніс потерпілій лише один удар долонею по обличчю та три дерев`яною палицею від віника по ногах та сідницях, а також біля 2 ударів ременем по ногах. Коли, конфлікт між ними припинився, вони лягли спати і потерпіла була ще живою, це підтвердили малолітні діти потерпілої, на показання яких посилається і суд першої інстанції у вироку. Крім того, всі опитані в суді свідки показували, що подібні конфліктні ситуації між обвинуваченим і потерпілою відбувались неодноразово, тому оцінюючи показання обвинуваченого, неповнолітніх свідків, з цих показів не доводиться те, що обвинувачений, наносячи потерпілій тілесні ушкодження, мав намір позбавити її життя. Окрім того, оглянута в суді палиця від ручки віника, якою потерпілій обвинувачений наносив удари, за своїми ознаками не є таким предметом, яким можна беззаперечно позбавити життя людини. Відповідно до положення тіла потерпілої, яке зафіксовано слідчим під час огляду місця події на фотознімках, можна стверджувати, що така померла під час сну. Вся поведінка обвинуваченого як під час бійки, так і після нанесення побоїв потерпілій, свідчить про те, що жодного умислу на позбавлення життя потерпілої у нього не було. Окрім того, звертає увагу, що висновок експерта № 110 від 09.11.2020 не містить даних про те, що смерть потерпілої настала миттєво, відповідно до якого експертиза була розпочата 09.10.2020 о 16 год 30 хв та з часу смерті потерпілої до часу судово-медичного дослідження трупа пройшло 14-24 години, приймаючи до уваги, що сама подія мала місце 08.10.2020 біля 21 год, тому з часу події до часу судово-медичного дослідження пройшло 19 год 30 хв, що дає підстави вважати, що з часу смерті потерпілої до судово-медичного дослідження пройшло 12 годин, що допускається експертом, тому після події потерпіла була ще живою 7 год та 30 хв. Також, не узгоджується з матеріалами кримінального провадження і саме викладення обвинувачення ОСОБА_6 , яке визнано судом доведеним. За твердженням сторони обвинувачення, обвинувачений своїми ударами заподіяв смерть потерпілої, після чого її уже мертву поклав лежати на ліжко, а тоді знову, маючи намір на позбавлення життя уже мертвої потерпілої, наніс їй ще три удар ременем по нижніх кінцівках, тобто в життєво важливі органи. Сторона захисту вважає таке судження, викладене в обвинуваченні не релевантним та абсурдним, що не узгоджується з висновком судово-медичної експертизи № 110 від 09.11.2020, згідно якого смерть настала через деякий час після події.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати вирок суду від 28.12.2021 у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, істотного порушення судом вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило суду ухвалити законне й обґрунтоване рішення. Зазначені порушення, на думку обвинуваченого полягали в тому, що кримінальне провадження є сфабрикованим, неповнолітні свідки допитані без присутності дорослих рідних, під час досудового розслідування до нього застосовувались недозволені методи слідства, під час яких він під примусом підписував документи, його захисник - ОСОБА_8 неналежно здійснював захист як на досудовому розслідуванні, так і в суді. Просить врахувати аморальну і неприйнятну поведінку його дружини, яка зловживала алкогольними напоями, попри медичні протипоказання та наявність у неї захворювання. Жодну медичну документацію потерпілої з цього приводу не витребовувалось, а захисник ОСОБА_8 , умисно проігнорував його прохання про їх витребування. При призначенні покарання, суд першої інстанції не взяв до уваги наявність пом`якшуючих обставин активне сприяння у розкритті злочину, відсутність судимості, наявність місця праці.

В доповненні до апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 вказує на те, що жоден із допитаних в судовому засіданні свідків не давав показань про те, що вони були очевидцями події та не вказували, що саме він наносив потерпілій удари. Показання

-4-

малолітніх свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 також не слід приймати до уваги, оскільки під час досудового розслідування їм погрожував слідчий, якщо вони не будуть давати вигідні слідству показання. Окрім того, звертає увагу на те, що слідчий під час досудового розслідування вимагав від нього значну суму коштів та погрожував йому довічним ув`язненням за вчинення умисного вбивства потерпілої ОСОБА_10 . Вважає матеріали досудового розслідування сфальсифікованими, про що свідчать показання слідчого. Також зазначає, що під час його затримання він перебував в тверезому стані, про що є відповідне медичне заключення. Крім того, слідчий на досудовому слідстві відмовив йому у залученні захисника, що суперечить ст. 129 Конституції України та є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Під час досудового розслідування до нього застосовувались недозволені методи слідства. Окрім того, повністю заперечує свою причетність до вчинення кримінального правопорушення, зазначає, що тілесних ушкоджень він потерпілій не наносив, а такі вона отримала внаслідок епілептичних припадків, які виникли через вживання спиртних напоїв у великій кількості. Висновок експерта № 110 від 09.10.2020 не підтверджує того, що він мав умисел на позбавлення ОСОБА_10 життя, як і те, що смерть потерпілої настали миттєво після заподіяних їй тілесних ушкоджень. Його матері після смерті потерпілої зателефонувала ОСОБА_14 , яка повідомила про те, що бачила громадянина ОСОБА_15 , який казав, що перебував в домі, де проживала потерпіла о 8 год 30 хв 09.10.2020. Вказана особа неодноразово викликалася до суду, однак жодного разу ОСОБА_15 на виклики суду не з`явився. Зазначає про можливість заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень ОСОБА_15 , оскільки напередодні 08.10.2020 він погрожував йому. Ранком 09.10.2020 він йшов на роботу, а потерпіла перебувала у ліжку, що підтвердили свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , однак з протоколу огляду місця події вбачається, що труп жінки було виявлено поблизу шафи, до якої потрібно було дійти, з чого слідує, що його дії повинні були бути кваліфіковані за ч. 2 ст. 121, а не за ч. 1 ст. 115 КК України. Вважає, що до вбивства потерпілої ОСОБА_10 причетна інші особа. Просить скасувати вирок суду від 28.12.2021 та направити кримінальне провадження на новий розгляд до того ж суду в іншому складі зі стадії підготовчого судового засідання.

В черговому доповненні до апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 звертає увагу на те, що після його затримання він був тверезим, про що є відповідні заключення. Окрім того, вказує, що зазначені у вироку суду події, які мали місце 08.10.2020, не відповідають фактичним обставинам, оскільки він жодних тілесних ушкоджень потерпілій не наносив. Вважає, що виявлені у потерпілої тілесні ушкодження остання заподіяла собі сама в результаті епілептичного припадку та падіння, коли поверталась додому від сусіда в стані алкогольного сп`яніння. Висновок експерта № 110 від 09.10.2020 не містить даних про спричинення потерпілій тілесного ушкодження життєво важливого органу, що свідчить про умисел на позбавлення ОСОБА_10 життя. Також зазначає, що його матері після смерті потерпілої зателефонувала ОСОБА_14 , яка повідомила про те, що о 08 год 30 хв бачила громадянина ОСОБА_15 , який казав, що щойно перебував в домі, де проживала потерпіла й ОСОБА_6 та повідомив, що ОСОБА_10 мабуть померла. ОСОБА_15 неодноразово викликався до суду, однак жодного разу на виклики суду не з`явився. Також звертає увагу, що ОСОБА_15 знаючи, що потерпіла при смерті та будучи на місці події, не викликав поліцію і швидку, залишивши потерпілу в небезпеці. Зазначає про можливість заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень ОСОБА_15 , оскільки напередодні 08.10.2020 він погрожував йому. Просить скасувати вирок суду від 28.12.2021 та направити кримінальне провадження на новий розгляд до того ж суду в іншому складі зі стадії підготовчого судового засідання.

Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, доводи апеляційних скарг, пояснення учасників судового розгляду: обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 та

-5-

прокурора, які просили дати прокурору доручення на перевірку пояснень обвинуваченого про застосування щодо нього незаконних методів досудового розслідування, з метою самообмови у скоєнні кримінального правопорушення, колегія суддів вважає що вказані твердження ОСОБА_6 про застосування до нього незаконних методів під час досудового розслідування підлягають до перевірки із прийняттям передбаченого законом рішення.

Під час апеляційного розгляду кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що після його затримання він був доставлений до приміщення Міжгірського відділу поліції, де до нього застосовувалися заходи фізичного впливу, а саме: його змушували насильно пити горілку, з метою отримання позитивного висновку про перебування в стані алкогольного сп`яніння, ці дії супроводжувались його побиттям, окрім того до нього застосовувалися заходи психологічного впливу, зокрема, слідчий вимагав від нього значну суму коштів (доларів США) та погрожував йому довічним ув`язненням за вчинення умисного вбивства потерпілої ОСОБА_10 . Зазначив, що вказував про застосування щодо нього незаконних методів слідства під час судового розгляду, однак ці доводи були проігноровані судом першої інстанції.

Між тим, обвинувачений ОСОБА_6 в апеляційній скарзі та численних доповненнях до неї також посилається на застосування щодо нього незаконних методів слідства.

Колегія суддів вважає, що вказані пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 підлягають до ретельної перевірки.

Відповідно до Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

За приписами ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Зміцнення законності, підвищення рівня правосуддя пов`язані з неухильним втіленням у життя закріплених у ст. 129 Конституції України основних засад судочинства.

Важливим напрямком розвитку правової системи України є посилення захисту прав і свобод особи в сфері кримінального судочинства. На цьому шляху послідовно удосконалюються форми і методи діяльності органів розслідування та кримінального переслідування, утверджуються демократичні стандарти, набуває визначеності судова практика та формується соціальний досвід.

З прийняттям Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), відповідно до загальних засад кримінального судочинства, особливого значення набуває застосування у кримінальному провадженні національного законодавства, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Відповідно до положень ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також усталеної практики Європейського суду з прав людини, за обставин, коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке поводження з нею, а саме застосування недозволених методів під час проведення слідства, у поєднанні із загальним обов`язком держави за ст. 1 Конвенції, слід провести ефективне офіційне розслідування. Це означає, що таке розслідування повинне бути ретельним, а органи влади завжди мають добросовісно намагатися з`ясувати те, що сталося, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки, а тим більше обґрунтовувати ними свої рішення.

Згідно з практикою ЄСПЛ допустимість як доказів свідчень, отриманих за допомогою катувань, з метою встановлення відповідних фактів у кримінальному провадженні зводить нанівець саму суть права обвинуваченого не свідчити проти себе та призводить до несправедливості кримінального провадження в цілому.

-6-

Забезпечення перевірки заяви про застосування недозволених методів шляхом проведення уповноваженим органом офіційного розслідування щодо можливих порушень прав людини, гарантованих ст. 27, 28 Конституції, є обов`язковим.

Відповідно до ст. 206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: 1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; 2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; 3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Згідно ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне перевірку доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 доручити посадовим особам Закарпатської обласної прокуратури, за результатами якої прийняти передбачене законом рішення.

Керуючись ст. 206, 214, 418 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Перевірку пояснень обвинуваченого ОСОБА_6 про застосування до нього під час досудового розслідування кримінального провадження працівниками (слідчими) СВ Міжгірського відділу поліції недозволених методів досудового розслідування (заходи фізичного та психологічного впливу), у зв`язку із чим він обмовив себе у вчиненні кримінально-протиправних діянь, доручити посадовим особам Закарпатської обласної прокуратури, направивши їм копію ухвали.

Перевірку провести в установлені КПК України строки досудового розслідування.

Після надходження до апеляційного суду матеріалів за результатами проведеної перевірки, такі дослідити апеляційним судом під час розгляду кримінального провадження.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді