Дата документу 14.12.2023
Провадження № 1-кс/334/3546/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні заяву слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні за клопотанням слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002414 від 29.11.2023 року за ознаками ч.1 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

30.11.2023 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя звернувся слідчий СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_4 з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002414 від 29.11.2023 року за ознаками ч.1 ст.286 КК України.

Згідно автоматизованого розподілу вказане клопотання було передано до розгляду слідчому судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_3 .

14.12.2023 року слідчим суддею Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_3 було заявлено самовідвід у розгляді вказаного клопотання слідчого та відповідну заяву згідно автоматизованого розподілу було передано на розгляд слідчому судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви про самовідвід слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_3 посилається на те, що за змістом клопотання слідчий прохає надати накласти арешт на майно за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участі водія ОСОБА_5 , який працює у Ленінському районному суді м. Запоріжжя, тому, з метою недопущення можливого виникнення сумнівів у безсторонності її як слідчого судді, вважає, що існують обставини, передбачені п.4 ч.1 ст.75 КПК України, у зв`язку з чим вона заявляє про самовідвід на підставі ч.1 ст.80 КПК України.

Дослідивши заяву про самовідвід, суд вважає її такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 21 КПК України кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Відповідно ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи у суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Частина 1 ст.6 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначає, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Згідно пунктів 1, 2 ч.7 ст.56 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

У Бангалорських принципах поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, зазначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

На питання неупередженості суду також звертає увагу Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 грудня 2009 року у справі «Мироненко і Мартенко проти України», яким було констатовано порушення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод. Цим рішенням Європейським судом визнано порушення принципу безсторонності суду. Так, у п. 66, 69 і 70 рішення вказано, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися для цілей п.1 ст.6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

Отже, існує презумпція неупередженості судді, а протилежне необхідно доводити належними та допустимими доказами.

Згідно ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно ч.1,5 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. Відвід повинен бути вмотивованим.

Як встановлено судом, у провадженні слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_3 знаходиться кримінальне провадження за клопотанням слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002414 від 29.11.2023 року за ознаками ч.1 ст.286 КК України.

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_3 заявила по зазначеній справі самовідвід, посилаючись на п.4 ч.1 ст.75 КПК України: наявність інших обставин, які викликають сумнів у її неупередженості, зазначивши, що за змістом клопотання слідчий прохає надати накласти арешт на майно за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участі водія ОСОБА_5 , який працює у Ленінському районному суді м. Запоріжжя, тому, з метою недопущення можливого виникнення сумнівів у безсторонності її як слідчого судді, вважає, що існують обставини, передбачені п.4 ч.1 ст.75 КПК України, у зв`язку з чим вона заявила самовідвід на підставі ч.1 ст.80 КПК України.

Таким чином, суд вважає, що заява про самовідвід є вмотивованою, оскільки містить обставини, які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_3 з підстави п.4 ч.1 ст.75 КПК України - у зв`язку з перебуванням водія ОСОБА_5 у трудових відносинах з Ленінським районним судом м. Запоріжжя.

Відповідно ч.1,4 ст.82 КПК України у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) слідчого судді кримінальне провадження передається на розгляд іншому слідчому судді. Слідчий суддя, суддя (судді), на розгляд яких передається кримінальне провадження або справа, визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Тому заява слідчого судді про самовідвід підлягає задоволенню, з передачею кримінального провадження за клопотанням слідчого про арешт майна до канцелярії суду для визначення слідчого судді у порядку, встановленому ч.3 ст.35 КПК України.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81, 82 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні за клопотанням слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002414 від 29.11.2023 року за ознаками ч.1 ст.286 КК України задовольнити.

Відвести слідчого суддю Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_3 від розгляду клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002414 від 29.11.2023 року за ознаками ч.1 ст.286 КК України.

Передати кримінальне провадження за клопотанням слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002414 від 29.11.2023 року за ознаками ч.1 ст.286 КК України до канцелярії Ленінського районного суду м. Запоріжжя для визначення слідчого судді у порядку, встановленому ч.3 ст.35 КПК України.

Ухвала є остаточною і апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1