Справа №585/3314/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/531/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - домашній арешт
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному проваджені ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 15 серпня 2023 року, якою до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 15 серпня 2023 року, клопотання заступника слідчого СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області щодо обрання підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було задоволено частково.

Обрано підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю та покладено на нього наступні обов`язки:

1) прибувати за першою вимогою до слідчого Роменського РВП ГУНП в Сумській області, прокурора та суду;

2) заборонено підозрюваному цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 ;

3) носити електронний засіб контролю;

4) уникати спілкування з особами, яких визначить слідчий або прокурор.

Строк діїухвали встановлено до 15 жовтня 2023 року.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить вказану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Вимоги апеляційної скарги прокурор мотивує тим, що у своєму рішенні слідчий суддя зазначив про те, що клопотання про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою фактично ґрунтується лише на припущеннях та що недоведена неможливість застосувати до останнього іншого більш м`якого виду запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

На думку апелянта, такий висновок суду є необґрунтованим, оскільки у клопотанні доведено, що жоден інший більш м`який запобіжний захід, в тому числі і домашній арешт, не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні і в ухвалі жодним чином не спростовано наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що було б підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартого.

Прокурор зазначає, що існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_8 , усвідомлюючи невідворотність призначення йому покарання за вчинений злочин виключно у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, може ухилятись відорганів досудового розслідування та суд.

Крім того, станом на 14 серпня 2023 року відносно ОСОБА_7 на розгляді у Роменському міськрайонному суді перебуває на розгляді обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000631 від 29 грудня 2022 року за ч. 4 ст. 296 КК України, в ході досудового розслідування якого відносно останнього обирався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що не завадило йому стати підозрюваним і у даному кримінальному провадженні.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 достовірно знає місце проживання потерпілого, йому відомі анкетні дані останнього, що свідчить про те, що перебуваючи на волі підозрюваний може вчиняти спроби впливати на потерпілого з метою його залякування, схиляння надання свідчень на його користь тощо.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обумовлена характером та способом вчинення злочину, в якому ОСОБА_7 підозрюється, а також тим, що останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності і може здійснити спроби скоєння інших кримінальних правопорушень у випадку перебування на свободі без ізоляції від суспільства.

На думку прокурора, вказане свідчить про те, що обрання підозрюваному запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою є необхідним, оскільки лише такий запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 .

Апеляційний розгляд поданої апеляційної скарги прокурор просив проводити у за його відсутності. Про призначення даної справи до апеляційного розгляду підозрюваний ОСОБА_7 був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка, яка повернулась на адресу апеляційного суду.

Враховуючи наявність вказаних обставин, а також, що про дату час і місце учасники кримінального провадження повідомлені належним чином, керуючись ч.4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе розгляд вказаної апеляційної провести за їх відсутності, а тому, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, відповідно до ст.ст.177,178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому, слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі "Манчіні проти Італії", за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали, а доводи апеляційної скарги прокурора є необґрунтованими та суперечать фактичним обставинам справи.

На думку колегії суддів при вирішенні питання щодо застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчим суддею вищезазначені вимоги Закону дотримані в повному обсязі.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування об`єднаного кримінального провадження за №0000661 від 12 серпня 2023 року.

14 серпня 2023 року у даному провадженні ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України

В рамках вказаного кримінального провадження до слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області звернувся старший слідчий СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області з клопотанням щодо застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.

Своє клопотання слідчий обґрунтовував наявністю ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та тим, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Розглядаючи вказане клопотання слідчого, слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а також наявність обставин, які вказують на ризики, передбачені п.п.1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, можливість ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, була встановлена слідчим суддею з врахуванням того, що останній розуміє, що не зможе уникнути реального покарання за тяжкий злочин, у разі доведеності його вини, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України було встановлено слідчим суддею з врахуванням того, що підозрюваний ОСОБА_7 достовірно знає місце проживання потерпілого, а тому може незаконно впливати на останнього з метою його залякування та схиляння до надання свідчень на свою користь, а ті обставини, що підозрюваний ніде не працює та не має постійного джерела доходу, були розцінені слідчим суддею як такі, що свідчать про ризик, передбачений п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки вказують на відсутність для нього стримуючих факторів від вчинення інших кримінальних правопорушень.

Також, як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчим суддею було враховано і те, що в Роменському міськрайонному суді Сумської області на розгляді перебуває кримінальне провадження № 0000631 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Тобто, при прийнятті оскаржуваного рішення, слідчим суддею були враховані усі обставини, на які вказував як у клопотанні слідчий, так і прокурор у поданій апеляційній скарзі.

При цьому, слідчим суддею було враховано, що клопотання про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, фактично ґрунтується лише на припущеннях та що слідчим не доведено неможливість застосування до останнього іншого, більш м`якого виду запобіжного заходу.

Саме з врахуванням зазначеного, слідчий суддя і дійшов до висновку про доцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, що забезпечить дотримання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та усуді, з чим також погоджується і колегія суддів, і підстав для сумніву щодо правильності такого висновку не вбачає.

Крім того, відмовляючи у задоволені клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею було вірно враховано усталеність його соціальних зав`язків, а також відсутність достатніх даних, які б свідчили про можливість, за станом здоров`я, застосувати до останнього такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

При цьому, колегія суддів враховує і те, що згідно наявної в матеріалах провадження характеристики голови квартального комітету, за місцем проживання ОСОБА_7 , характеризується виключно позитивно, на якого від сусідів як у письмовій, так і в усній формі скарг не надходило.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора, то правильність висновків слідчого судді вони не спростовують, оскільки на підтвердження беззаперечних обставин, за наявності яких до підозрюваного ОСОБА_7 має бути застосований найсуворіший запобіжний захід, доказів надано не було, як і не надано доказів про те, що останній, перебуваючи під домашнім арештом, допустив якісь порушення чи його процесуальна поведінка була неналежною.

Таким чином, під час апеляційного розгляду не встановлено підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки не доведено, що для забезпечення дієвості кримінального провадження виключно такий запобіжний захід є необхідним.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею постановлено законне та обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст.404,407,418,419,422 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 15 серпня 2023 року, якою до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає чинності негайно та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4