Провадження № 1-кс/686/8343/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , перевіривши матеріали клопотання прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0000257,

встановив:

29.09.2023 року прокурор відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_2 , після усунення недоліків, визначених, як зазначає прокурор, в ухвалі слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25.09.2023 року, звернувся до слідчого судді з новим клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучене 21.09.2023 р., під час проведення, в період часу з 07 год. 05 хв. до 09 год. 47 хв., обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 , в квартирі АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон «TECNO Т301», імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з сім-картами, на яких зазначено НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; мобільний телефон «Хіаоmі Redmi 3S»; тримач сім-карти «Vodafone», на якому зазначено НОМЕР_5 ; упакування для сім-карти «Vodafone», на якому зазначено НОМЕР_6 ; тримач сім-карти «Київстар», на якому зазначено НОМЕР_7 ; мобільний телефон «Iphone 12 Pro Мах», імеі: НОМЕР_8 , НОМЕР_9 ; мобільний телефон «Iphone 11 Pro», імеі: НОМЕР_10 , НОМЕР_11 .

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Вказаним вимогам закону подане прокурором клопотання не відповідає.

Так, у поданому клопотанні прокурор не аргументує, які підстави, мета та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна у вказаному кримінальному провадженні наявні, відсутнє обґрунтування, яке значення має майно, на яке просить накласти арешт прокурор, як речовий доказ, та які обставини за допомогою цих доказів можливо довести у кримінальному провадженні № 0000257, а відтак, яка необхідність у накладенні арешту саме на це майно. В цьому контексті наявність постанови слідчого про визнання майна речовим доказом, в якій також відсутня аргументація щодо висвітлення ознак речових доказів, не є визначальним юридичним фактом для оцінки відповідності речей вимогам ст.98 КПК України.

Не вбачається із матеріалів поданого прокурором клопотання й та обставина, що вилучені в ході проведення вказаного обшуку речі мають бути об`єктом будь-яких експертних досліджень. Зокрема, до клопотання прокурором долучено лише: витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000406 (замість необхідного - № 0000257); ухвала слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку; постанова про доручення розслідування слідчій групі; постанова про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні; протокол обшуку з описом вилучених речей; постанова про визнання речових доказів; повідомлення про підозру ОСОБА_3 та протокол її допиту; два протоколи оглядів предметів (з яких не вбачається, що оглянуті мобільні телефони використовувались підозрюваною), інших документів, якими б прокурор міг обґрунтувати свої доводи, до клопотання долучено не було.

Не наведено у клопотанні прокурора й про існування обставин, передбачених ч.3 ст.132 КПК України. Також, не зазначено у клопотанні прокурора, яка є необхідність у встановлені заборон права відчуження, розпорядження, користування майном, на яке просить накласти арешт прокурор.

Крім того, прокурор у клопотанні не зазначає, на чиє майно він просить накласти арешт, хоча мав би зазначити конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Також, у відповідності до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Однак, матеріали поданого прокурором клопотання не містять актуальних контактних даних осіб, яким належить майно, на яке просить накласти арешт прокурор, що позбавляє слідчого суддю можливості повідомити безпосередньо вказаних осіб про час і місце розгляду справи у передбачений законом строк.

Вказані недоліки позбавляють слідчого суддю можливості вирішити питання про накладення арешту та мають бути усунуті прокурором, із зазначенням у розрізі кожного вилученого предмету його ознак речових доказів, визначених ст.98 КПК України, значення для кримінального провадження, мети накладення арешту, визначеної ст.170 КПК України, кому належить вказане майно, обставин, передбачених ч.3 ст.132 КПК України, з долученням документів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчий суддя також звертає увагу й на ту обставину, що у клопотанні прокурор зазначає про факт повернення 25.09.2023 р. слідчим суддею Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області клопотання про накладення арешту на майно прокурору для усунення недоліків, вказавши, що цю ухвалу слідчого судді прокурором отримано лише 27.09.2023 р., однак будь-яких доказів (супровідний лист суду), на підтвердження вказаної обставини, до матеріалів клопотання не долучено, як і не долучено зазначеної ухвали слідчого судді.

Відповідно до ч. ст.172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, клопотання прокурора підлягає поверненню ініціатору для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.171, 172 КПК України,-

постановив:

Клопотання прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0000257, - повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя