Справа № 346/4818/23
Провадження № 1-в/346/304/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника адміністрації ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї в режимі відеоконференції клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костопіль Рівненської області, українця, раніше неодноразово судимого, засудженого 27 грудня 2017 року вироком Рівненського районного суду Рівненської області за ст. 115 ч. 1 КК України до чотирнадцяти років позбавлення волі, ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Рівненської областіпро застосування умовно-дострокового звільнення від покарання,

В С Т А Н О В И В :

Захисник звернулася до суду в інтересах засудженого ОСОБА_7 із вказаним клопотанням в якому просить звільнити його умовно-достроково від відбуття покарання на невідбутий строк.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_7 відбування покарання у ДУ «Коломийська виправна колонія (№41), за вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 27 грудня 2017 року, яким його визнано винуватим за ст. 115 ч. 1 КК України та призначено покарання чотирнадцять років позбавлення волі. Вказаний вирок частково змінений ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області від 04 червня 2018 року в частині призначення покарання десять років позбавлення волі.

Захисник вказує, що засуджений під час перегляду справи в апеляційній інстанції усвідомив значення своїх протиправних дій, щиро розкаюється, висловив свої вибачення потерпілій, добровільно відшкодував завдану шкоду в повному обсязі.

Згідно психологічної характеристики наданої ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» ОСОБА_7 має адекватну самооцінку, рівень агресії та ворожості в нормі, інтелект відповідає віку та освіті, товариський, витривалий та працездатний, зберігає самовладанні у неочікуваній та складній обстановці.

Захисник зазначає, що ОСОБА_7 тактовний по відношенню до адміністрації установи, дотримується встановлених правил, бере участь у програмі диференційованого виховного впливу на засуджених до позбавлення волі «Підготовка до звільнення».

Щодо притягнення засудженого до дисциплінарної відповідальності, то на її думку всі стягнення погашені і крім того вважає, що це не є підставою для відмови в застосуванні ст. 81 КК України.

Вважає, що ОСОБА_7 щирим каяттям, дотриманням правил умов відбування покарання довів своє виправлення та готовність до самокерованої поведінки, а тому просить звільнити його від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк, що також матиме виховний вплив і на інших засуджених.

Захисник в судовому засіданні клопотання з вказаних підстав підтримала.

Засуджений в судовому засіданні також підтримав подане клопотання та просить звільнити його умовно-достроково від покарання на невідбутий строк. Щодо наявності у нього дисциплінарних стягнень зазначив, що у адміністрації колонії упереджене ставлення до нього, що проявляється у прискіпуванні до будь-яких незначних порушень. В цілому встановлених умов та правил відбування покарання він не допускав, відноситься до представників адміністрації відповідно до того як ставляться до нього.

Прокурор в судовому засіданні щодо клопотання заперечила, мотивуючи це тим, що засуджений своєю поведінкою не довів своє виправлення.

Вивчивши матеріали особової справи засудженого, заслухавши пояснення представника адміністрації колонії, думку прокурора, пояснення засудженого, суд дійшов наступних висновків.

Згідно із п. 2 ч. 1ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Виходячи із вимог ст. 81 КК України, при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбування засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Тобто головною умовою для прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, про що говориться і в п. 2 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким».

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

При вирішенні питання про можливість умовно-дострокового звільнення слід враховувати не тільки поведінку засудженого під час відбування покарання, а і сукупність даних, що характеризують його особу в цілому, а також характер та тяжкість злочинів, вчинених засудженим.

У відповідності до підпункту «б» п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Як зазначено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Із дослідженого судом вбачається, що засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання в ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» згідно вироку Рівненського районного суду Рівненської області від 27 грудня 2017 року, за ст. 115 ч. 1 КК України, який ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області від 04 червня 2018 року змінено в частині призначення покарання.

При вирішенні даного питання судом враховуються положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», в якій передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК).

Згідно вимог чинного законодавства, яке регламентує порядок застосування умовно-дострокового звільнення, даному звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього часу відбування покарання довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Відповідно до характеристики ОСОБА_7 від 01 червня 2023 року засуджений перебуває в місцях позбавлення волі з 10 березня 2017 року. Під час відбування покарання у ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» допускав порушення вимог режиму утримання, накладено одне дисциплінарне стягнення, яке на даний час погашено у встановленому законом порідку, заохочення не оголошувалися.

Під час відбування покарання в ДУ «Цуманська виправна колонія (№84)» та ДУ «Полицька виправна колонія (№ 76)» також допускав порушення вимог утримання за що неодноразово накладалися дисциплінарні стягнення, які на даний час не погашені, заохочення не застосовувалися.

З 23 серпня 2022 року Гаврилюк відбуває покарання у ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)", де характеризується негативно, допускає порушення встановленого порядку відбування покарання, за що вісім разів накладалися дисциплінарні стягнення, які на даний час не погашені, заохочення не застосовувалися. До виконання робіт з благоустрою установи відноситься байдуже, встановлені законом вимоги персоналу виконує виключно під контролем, з персоналом установи тактовний, з метою поблажливого ставлення до себе.

Не зважаючи на викладене та формальне існування підстав для звільнення засудженого умовно-достроково, суд не вбачає підстав для задоволення його клопотання, оскільки останній за час відбування покарання працевлаштованим не був, що є прямою перешкодою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відбуття ж певної частини покарання, не може бути визнано достатньою підставою для застосування заохочувальної норми, визначеної ст. 81 КК України, оскільки відсутність заохочень і наявність тридцяти п"яти непогашених дисциплінарних стягнень за порушення встановленого порядку відбування покарання, не доводять виправлення засудженого.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність достатніх даних проте, що до ОСОБА_8 можливо застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На підставі наведеного та ст. 81 КК України, керуючись ст.ст. 371, 372, 376, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 , про застосування умовно-дострокового звільнення від покарання на невідбутий строк - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом семи днів з дня проголошення.

Суддя: ОСОБА_1