Провадження № 1-кс/161/61/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 03 січня 2024 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , потерпілого ОСОБА_3 , представника потерпілого - адвоката ОСОБА_4 , дізнавача СД Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 25.11.2023 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000737 від 14.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 25.11.2023 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000737 від 14.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

В обґрунтування скарги зазначає, що постанова про закриття кримінального провадження №0000737 від 14.07.2023 прийнята передчасно, без з`ясування всіх обставин справи та виконання необхідних дій, спрямованих на встановлення об`єктивної істини, а також на повне, всебічне і неупереджене проведення досудового розслідування, а отже є незаконною, тому, не погоджуючись з рішенням дізнавача про закриття кримінального провадження, просить скасувати постанову дізнавача СД Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 25.11.2023 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000737 від 14.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Потерпілий ОСОБА_3 та його представник - адвокат ОСОБА_4 , кожен зокрема, в судовому засіданні скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Дізнавач СД Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 щодо задоволення скарги заперечила у зв`язку із її безпідставністю.

Прокурор Луцької окружної прокуратури про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду від останнього не надходило.

Вислухавши думку потерпілого, його представника та прокурора, дослідивши матеріали скарги, додані докази та матеріали кримінального провадження №0000737, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. 304 КПК України скаргу на рішення дізнавача про закриття кримінального провадження подано адвокатом ОСОБА_4 , який являється представником потерпілого ОСОБА_3 в межах даного кримінального провадження, та у строки, передбачені КПК України.

Положеннями ст. 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановленні відсутності в діяннях складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватись після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим, дізнавачем всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Втім, дізнавачем під час винесення постанови від 25.11.2023 про закриття кримінального провадження №0000737, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, даних вимог закону дотримано не було, достатніх доказів в обґрунтування мотивів прийняття такого рішення не наведено, як і не наведено даних щодо вчинення всіх необхідних дій для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, що є суттєвим порушенням та безпосередньо впливає на законність прийнятого рішення.

Отже, досліджуючи обґрунтованість поданої скарги встановлено, що дізнавачем при закритті провадження не дотримано процесуального порядку винесення постанови, зокрема, досудове розслідування проведено поверхнево, неповно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, а також оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Разом з цим, відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого, дізнавача, прокурора повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, однак, оцінивши прийняте дізнавачем вищевказане рішення, слідчий суддя дійшов висновку, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, оскільки не містить мотивів прийняття даного рішення з його належним обґрунтуванням.

Так, в оскаржуваній постанові зазначено, що під час проведення досудового розслідування кримінального провадження проведено необхідні слідчі (розшукові) та процесуальні дії для встановлення усіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, за результатами яких не було здобуто будь-яких доказів, які б підтверджували факт нанесення ОСОБА_6 умисних тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , однак вказаний висновок дізнавача суперечить дослідженому відеозапису, який міститься в матеріалах кримінального провадження, та не відповідає фактичним даним, встановленим під час досудового розслідування.

Зазначене вказує, що дізнавачем під час винесення постанови про закриття кримінального провадження неповно досліджено обставини кримінального провадження та не надано належної правової оцінки зібраним доказам, тому вказана постанова є необґрунтованою та передчасною.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження.

Згідно з ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, що підлягають доказуванню покладається на слідчого, прокурора та, у встановленим КПК України випадках, - на потерпілого.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії»).

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини»).

Отже, враховуючи наведене та формальне відношення дізнавача до проведення досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що органом досудового розслідування не вжито всіх можливих передбачених законом заходів для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального правопорушення, надання їм належної правової оцінки та забезпечення прийняття законного процесуального рішення.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що постанова дізнавача СД Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 25.11.2023 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000737 від 14.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, підлягає скасуванню, а скарга - задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 25.11.2023 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000737 від 14.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - задовольнити.

Постанову дізнавача СД Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 25.11.2023 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000737 від 14.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1