Справа № 359/89/24
Провадження № 1-кс/359/101/2024
У Х В А Л А

про обрання запобіжного заходу

08 січня 2024 року м.Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бориспіль з технічною аудіо та відео фіксацією клопотання старшого слідчого СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 в кримінальному провадженні № 0002798, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.12.2024 року, про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Київ, громадянину України, неодруженому, освіта середня, працюючому водієм, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

підозрюваному у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.194, ч.2 ст.28, ч.1 ст.277 КК України,

в с т а н о в и в:

Старший слідчий слідчого відділу Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітан поліції ОСОБА_6 , за згодою прокурора Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся із зазначеним клопотанням, в якому просив застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В поданому клопотанні слідчий зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 вчинив пошкодження шляхів сполучення за наступних обставин.

Так, в період 28-29 грудня 2023 року ОСОБА_4 та його рідний брат ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (14 років), у співучасті з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, перебуваючи на території Бориспільського району Київської області, вирішили та спланували вчинення пошкодження шляхів сполучення належних Акціонерному товариству «Укрзалізниця» (далі по тексту - АТ «Укрзалізниця»).

Завдання про вчинення пошкодження шляхів сполучення належних АТ «Укрзалізниця» було отримано ОСОБА_7 29.12.2023 року, від невстановлених досудовим розслідуванням осіб через соціальну мережу «Телеграм», за грошову винагороду. В подальшому, ОСОБА_7 залучив до вчинення цього кримінального правопорушення свого брата ОСОБА_4 , який погодився, також за грошову винагороду узяти участь у руйнуванні шляхів сполучення належних АТ «Укрзалізниця».

29.12.2023 року ОСОБА_4 та ОСОБА_7 підшукали предмет вчинення кримінального правопорушення, який би влаштував невстановленого досудовим розслідуванням співучасника злочину (замовника) - релейну шафу сигнальної установки №26, що розташована за адресою: залізничний шлях 24-31 км. в бік с. Артемівка м. Бориспіль Київська область, яка перебуває на балансі ВП Дарницької станції сигналізації та зв`язку РФ Південно-Західної залізниці АТ «Укрзалізниця».

Готуючись до вчинення цього кримінального правопорушення, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 підшукали (придбали) засоби його вчинення:

- металевий лом, оскільки необхідно було отримати доступ до обладнання засобів зв`язку та сигналізації на шляху сполучення залізниці, яке перебувало в середині закритої металевої шафи;

- розчинник органічний «Уайт-Спірит», з метою підпалу обладнання засобів зв`язку та сигналізації в середині релейної шафи;

- сірники, як засіб підпалу розчинника органічного «Уайт-Спірит».

Реалізуючи свій кримінально протиправний намір, спрямований на руйнування засобів зв`язку та сигналізації на шляху сполучення залізниці, 29.12.2023 року близько 18.00 год., ОСОБА_4 та ОСОБА_7 із заздалегідь підшуканими (придбаними) засобами вчинення злочину прийшли до релейної шафи сигнальної установки №26, що розташована за адресою: залізничний шлях 24-31 км. в бік с. Артемівка м. Бориспіль Київська область.

У цей час, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою між собою та невстановленими досудовим розслідуванням особами, віджали металевим ломом двері релейної шафи сигнальної установки №26, облили обладнання засобів зв`язку та сигналізації в середині релейної шафи розчинником органічним «Уайт-Спірит» та підпалили шафу, тим самим умисно вчинили її руйнування, що як наслідок призвело до порушення нормальної роботи транспорту залізниці АТ «Укрзалізниця».

Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 втекли з місця вчинення кримінального правопорушення.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 вчинив умисне знищення майна за наступних обставин.

Так, в період 28-29 грудня 2023 року ОСОБА_4 та його рідний брат ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (14 років), у співучасті з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, перебуваючи на території Бориспільського району Київської області, вирішили та спланували вчинення знищення майна АТ «Укрзалізниця», шляхом підпалу.

Завдання про умисне знищення шляхів сполучення належних АТ «Укрзалізниця» шляхом підпалу, було отримано ОСОБА_7 29.12.2023 року, від невстановлених досудовим розслідуванням осіб через соціальну мережу «Телеграм», за грошову винагороду. В подальшому, ОСОБА_7 залучив до вчинення цього кримінального правопорушення свого брата ОСОБА_4 , який погодився, також за грошову винагороду узяти участь у знищенні шляхів сполучення належних АТ «Укрзалізниця» шляхом підпалу.

29.12.2023 року ОСОБА_4 та ОСОБА_7 підшукали предмет вчинення кримінального правопорушення, який би влаштував невстановленого досудовим розслідуванням співучасника злочину (замовника) - релейну шафу сигнальної установки №26, що розташована за адресою: залізничний шлях 24-31 км. в бік с. Артемівка м. Бориспіль Київська область, яка перебуває на балансі ВП Дарницької станції сигналізації та зв`язку РФ Південно-Західної залізниці АТ «Укрзалізниця».

Готуючись до вчинення цього кримінального правопорушення, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 підшукали (придбали) засоби його вчинення:

- металевий лом, оскільки необхідно було отримати доступ до обладнання засобів зв`язку та сигналізації на шляху сполучення залізниці, яке перебувало в середині закритої металевої шафи;

- розчинник органічний «Уайт-Спірит», з метою підпалу обладнання засобів зв`язку та сигналізації в середині релейної шафи;

- сірники, як засіб підпалу розчинника органічного «Уайт-Спірит».

Реалізуючи свій кримінально протиправний намір, спрямований на умисне знищення засобів зв`язку та сигналізації на шляху сполучення залізниці, шляхом підпалу, 29.12.2023 року близько 18.00 год., ОСОБА_4 та ОСОБА_7 із заздалегідь підшуканими (придбаними) засобами вчинення злочину прийшли до релейної шафи сигнальної установки №26, що розташована за адресою: залізничний шлях 24-31 км. в бік с. Артемівка м. Бориспіль Київська область.

У цей час, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою між собою та невстановленими досудовим розслідуванням особами, віджали металевим ломом двері релейної шафи сигнальної установки №26, облили обладнання засобів зв`язку та сигналізації в середині релейної шафи розчинником органічним «Уайт-Спірит» та підпалили шафу, тим самим умисно вчинили її знищення.

Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 втекли з місця вчинення кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України не затримувався .

04.01.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 277, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність наступних ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 Кримінального кодексу України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від 3 років до 10 років, а тому з метою ухилення від можливого покарання у разі визнання його винним у інкримінованому злочині, може ухилятися від органу досудового розслідування, суду;

- ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 277 Кримінального кодексу України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк до 3 років, а тому з метою ухилення від можливого покарання у разі визнання його винним у інкримінованому злочині, може ухилятися від органу досудового розслідування, суду;

- з метою ухилення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , може незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні;

- вчиняючи тяжкий злочин, підозрюваний ОСОБА_4 , діяв свідомо, а тому перебуваючи на волі, без ізоляції від суспільства,

- може вчинити інше кримінальне правопорушення;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, адже органом досудового розслідування не встановлено замовника, а підозрюваний ОСОБА_4 , може бути обізнаний про особу останнього та можуть зв`язуватися один з одним, з подальшим укриттям речових доказів, які знаходяться у розпорядженні невстановленої досудовим розслідуванням особи, зокрема засоби електронного зв`язку.

Ураховуючи викладене вище, слідчий ОСОБА_6 дійшов висновку, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , обов`язків, оскільки є всі підстави вважати, що, не обравши йому запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення (злочини).

Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання не можливо у зв`язку з відсутністю належного самоконтролю.

До підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у виді особистої поруки не можливо застосувати у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважатиме такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, проте з оточення підозрюваного вказані особи, які могли б бути поручителями відсутні та звернень до органу досудового розслідування та прокуратури не надходило.

Застосування запобіжного заходу у виді застави, передбаченого ст. 182 КПК України щодо підозрюваного ОСОБА_4 , неможливе у зв`язку з тим, що останній не працює та постійного джерела доходу не має.

Застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, не будуть дієвими, і не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, не зможуть запобігти встановленим ризикам.

Також, запобігання ризикам переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та перешкоджання ним розгляду кримінального провадження становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні відправлення судочинства. Цей інтерес має превалююче значення та виправдовує обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж цілодобовий домашній арешт, не зможе запобігти вказаним ризикам.

З огляду на викладене у органу досудового розслідування виникає обґрунтована необхідність у обранні щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В судовому засіданні підозрюваний проти задоволення клопотання заперечував.

Захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого заперечував, просив застосувати відносно підозрюваного домашній арешт в нічний час для можливості працювати.

Заслухавши думку прокурора, позицію підозрюваного та захисника, дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, у відповідності до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи чи навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно доданих до клопотання матеріалів ОСОБА_4 повідомлено про підозру в умисному руйнуванні засобів зв`язку та сигналізації на шляхах сполучення, якщо це порушило нормальну роботу транспорту (пошкодження шляхів сполучення), вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.28 ч.1 ст. 277 КК України, а також в умисному знищенні чужого майна, вчиненому шляхом підпалу, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст194 КК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_4 про підозру у вчиненні інкримінованого йому злочину обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 28.12.2023 року; протоколом огляду місця події від 28.12.2023 року; актом про пожежу від 28.12.2023 року; протоколом огляду від 29.12.2023 року; протоколом огляду місця події від 29.12.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 29.12.2023 року; протоколом огляду місця події від 01.01.2024 року; протоколом огляду місця події від 02.01.2024 року; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_9 від 03.01.2024 року; технічного висновку № 90/В/29.12.2023 по дослідженню причини пожежі; звіт про причину виникнення пожежі 29.12.2024 року; звіт про причину виникнення пожежі 02.01.2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 02.01.2024 року; протоколом огляду речей від 03.01.2024 року; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_10 від 03.01.2024 року; протоколом огляду місця події від 03.01.2024 року; письмовим повідомленням про підозру від 04.01.2024 року та протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 05.01.2024 року.

Додані до клопотання матеріали, які зазначені у клопотанні свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним вказаних злочинів.

При цьому вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя виходить не з точки зору їх доведеності, а з точки зору допустимості прийти до висновку, що підозрювана особа могла вчинити кримінальне правопорушення за викладених обставин.

Зокрема, згідно ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень. Отже на досудовому розслідуванні встановлення обґрунтованості підозри оцінюється в сукупності наданих прокурором матеріалів та їх переконливості у тому, що підозрювана особа могла вчинити інкримінований їй злочин.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи лише з фактичних даних, що в містяться в матеріалах клопотання, приходжу до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), за викладених у клопотанні обставин.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

За змістом ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Прокурором у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень (злочинів), та доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст.28, ч.2 ст.194, ч.2 ст.28, ч.1 ст.277 КК України. Ці злочини відноситься до тяжких та за його вчинення передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 років до 10 років. Ця обставина свідчить про існування ризику, що під впливом тяжкості та невідворотності покарання підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування.

З огляду на це слідчий суддя вважає, що з метою забезпечення кримінального судочинства достатньо обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту терміном на 60 діб з покладенням обов`язків визначених ст.194 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом, (пп. «а» п.1ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

На думку суду, саме такий запобіжний захід спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки суд виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальні правопорушення (злочини), у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 має досить високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Водночас, суд вважає обґрунтованими твердження сторони захисту щодо можливості обрання підозрюваному запобіжного заходу домашнього арешту в нічний час доби.

Враховуючи вказані обставини, суд переконаний, що в даному випадку запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби забезпечить дотримання обвинуваченим ОСОБА_4 процесуальних обов`язків та забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Керуючись п. 1, п.3,п. 4, п.5,ч. 1 ст. 177, ст.179, ч. 1 ст. 183, ч.2 ст.369, ст. 370, ч. 3 ст. 371, ст. 372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити частково.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування до 24 год. 00 хв. 05 березня 2024 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 20 години вечора до 7 години ранку, окрім як для отримання невідкладної медичної допомоги та переміщення до укриття у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги;

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади територіального управління ДМС України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон;

- не спілкуватися з свідками у даному кримінальному провадженні ні особисто ні через посередників.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляції протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 11 січня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1