Кримінальне провадження №629/336/24
Номер провадження 1-кп/629/70/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у порядку спрощеного провадження в залі суду м. Лозова кримінальне провадження №0000334 від 16.10.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Іванівка Лозівського району Харківської області, громадянин України, ID-паспорт № НОМЕР_1 , із професійно технічною освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 03.02.2015 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст. ст. 186 ч. 3, 304 ч. 1 70 ч. 1 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 2 роки;

- 16.07.2015 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст. ст. 185 ч. 3, 70 ч. 4 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 3 роки;

- 09.10.2019 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст. ст. 289 ч. 2, 186 ч.ч.2,3, 70 ч. 1 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі, 06.09.2023 року на підставі ухвали Червонозаводського районного суду м.Харкова від 29.08.2023 року згідно ст.81 КК України умовно-достроково звільнений на невідбутий строк 5 місяців 02 днів позбавлення волі,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України,-

в с т а н о в и в:

12.10.2023, близько 22 години 53 хвилини на танцювальному майданчику в приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , який належить ФОП « ОСОБА_4 », перебував ОСОБА_3 у якого з незначного приводу виникла словесна перепалка з неповнолітнім ОСОБА_5 .

Після чого, прагнучі показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, ОСОБА_3 , вирішив вчинити хуліганство у приміщенні вищевказаного працюючого закладу, паралізувавши при цьому його нормальну роботу та заподіявши в присутності відвідувачів закладу тілесні ушкодження неповнолітньому ОСОБА_5 .

Реалізовуючи свій кримінально протиправний умисел, ОСОБА_3 грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства. супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, яка виразилась у заподіянні тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_5 вдарив останнього один раз кулаком у обличчя. Після цього, з хуліганського мотиву, продовжив грубо порушувати громадський порядок, а саме, не реагуючи на зауваження присутніх осіб, діючи з особливою зухвалістю, застосувавши власну фізичну силу, ОСОБА_3 повалив неповнолітнього ОСОБА_5 на підлогу та наніс останньому два удари ногою в обличчя, а також стрибнув три рази по голові ОСОБА_5 , спричинивши йому, згідно висновку експерта №12-14/252-Л3/23 від 18.10.2023 року наступні тілесні ушкодження, а саме: синець в лівій навколоочній ділянці (7х4,5 см), крововилив в білонну оболонку лівого ока у зовнішнього кута (1.2х1 см) поверхнева забійна рана на зовнішній третині правої брови (1?0,6 см). За ступенем тяжкості синець, крововилив в білонну оболонку ока і поверхнева забійна рана брови - це легкі тілесні ушкодження (згідно п. 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 року).

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального провадження у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена у присутності захисника ОСОБА_6 , згідно якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст. 302 КПК України та згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Отже, під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження №0000334, в якому виклав клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_5 , в заяві від 18.01.2024 року, яка була складена у присутності законного захисника ОСОБА_7 , вказав, що погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Вивчивши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали судом встановлено, що клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні відповідає вимогам ст. 302 КПК України. Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст.381 КПК України.

За встановлених органом досудового розслідування обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку доведена повністю, та його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.296 КК України, а саме: грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Згідно ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 296 КК України, є кримінальним проступком.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При вивченні особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 має професійно технічну освіту, неодружений, офіційно не працюючий, на обліку лікаря -нарколога та лікаря -психіатра не перебуває, станом на 23.10.2023 року у ІНФОРМАЦІЯ_3 на військовому обліку не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий.

Згідно із ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд вважає щире каяття, з`явлення із зізнанням.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст.67 КК України, суд вважає вчинення кримінального правопорушення щодо неповнолітньої особи.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, дані про особу ОСОБА_3 , його з`явлення із зізнанням, щире каяття, наявність обтяжуючої обставини та вчинення проступку в період умовно -дострокового звільнення, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого неможливо без реальної ізоляції від суспільства.

Відповідно до ч. 4 ст. 81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 та 72 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком, тому для остаточного призначення покарання суд має застосувати приписи ст.71 КК України.

Так, відповідно до вимог ст. 71, ч. 4 ст. 81 КК України та роз`яснень, що містяться в п. п. 25, 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», за сукупністю вироків (ст.71 КК України) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин. При застосуванні правил ст. 71 КК України судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, визначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Беручи до уваги, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, не відбувши покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09.10.2019 року, за яким був засуджений за ст. ст. 289 ч. 2, 186 ч.ч.2,3, 70 ч. 1 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі, та 06.09.2023 року на підставі ухвали Червонозаводського районного суду м.Харкова від 29.08.2023 року згідно ст.81 КК України умовно-достроково звільнений на невідбутий строк 5 місяців 02 днів позбавлення волі, суд вважає за необхідне остаточне покарання ОСОБА_3 визначити відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, шляхом часткового складання покарань, частково приєднавши до покарання визначеного за даним вироком не відбуте покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09.10.2019 року, виходячи із співвідношення, визначеного пунктом «б» частини 1 ст.72 КК України, відповідно до якого: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Підстав для застосування до обвинуваченого ст.ст. 69, 69-1, 75, 76 КК України у суду немає.

Цивільний позов відсутній.

По справі судові витрати відсутні.

Запобіжний захід під час досудового розслідування обвинуваченому не обирався.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 374, 381, 382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 71 ч.1 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09.10.2019 року, за яким ОСОБА_3 засуджений за ст. ст. 289 ч. 2, 186 ч.ч.2,3, 70 ч. 1 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі, 06.09.2023 року умовно-достроково звільнений на невідбутий строк 5 місяців 02 днів позбавлення волі, виходячи із співвідношення, визначеного пунктом «б» частини 1 ст.72 КК України, відповідно до якого: одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 2 (двох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття покарання за цим вироком строк покарання у вигляді позбавлення волі, яке він відбув з дати постановлення ухвали про умовно-дострокове звільнення 29.08.2023 року по дату фактичного звільнення 06.09.2023 року.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання після набрання вироком законної сили.

Заходи забезпечення кримінального провадження не обирати.

Цивільний позов відсутній.

Речові докази по справі:

-диск CD-R, на якому знаходиться відео файл під назвою «VID-20231016-WA0008» у форматі mр4, що зроблений з камери відеоспостереження «Camera 08» у приміщенні закладу кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташовано за адресою: АДРЕСА_3 , за 12.10.2023, який надано під час відповіді на запит представником кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2» ФОП « ОСОБА_4 », який знаходиться на зберіганні в матеріалах кримінального провадження №0000334 від 16.10.2023 року - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який знаходиться під вартою, в той же строк, з дня отримання копії даного вироку.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1