Справа № 583/2786/17
Провадження № 1-кп/592/70/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря - ОСОБА_4 , прокурора - ОСОБА_5 , потерпілих- ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , представника потерпілих- ОСОБА_8 , захисника- ОСОБА_9 , обвинуваченого- ОСОБА_10 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000557 від 14.08.2017 р. відносно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бакирівка Охтирського району Сумської області, громадянина України, з неповною вищою освітою, не одруженого, учасника бойових дій, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.05.2023 року за ч. 4 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна,

по зміненому обвинуваченню від 23.11.2023 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 152 (в редакції від 04.08.2017, із змінами, внесеними згідно із Законом № 2295-VI від 01.06.2010), п. 9 ч. 2 ст. 115, ч.1 ст.135 КК України,

встановив:

14.08.2017 близько 01 години ночі ОСОБА_10 , повертаючись додому після відпочинку 13.08.2017 упродовж дня в с. Бакирівка Охтирського району Сумської області на березі річки Ворскла, вживаючи спиртні напої зі своїми друзями та знайомими, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зайшов в гості до своєї знайомої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала в АДРЕСА_1 разом з грудною дитиною ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , маючи при цьому намір вступити з потерпілою ОСОБА_11 у статеві зносини природнім способом, на що отримав відмову в категоричній формі. Однак, не полишаючи намірів задовольнити свою статеву пристрасть, не отримавши добровільної згоди від потерпілої, ОСОБА_10 вирішив вступити з нею в статеві зносини проти її волі, із застосуванням фізичного насильства.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на задоволення своєї статевої пристрасті шляхом зґвалтування, ОСОБА_10 , застосовуючи фізичне насильство, силою повалив ОСОБА_11 на диван спальної кімнати та розірвав на ній джинсові шорти і спідню білизну. Під час насильницьких дій по подоланню опору потерпілої, ОСОБА_10 , застосовуючи силу, утримував ОСОБА_11 за руки, ноги та шию, не даючи їй змоги підвестися із дивану та намагався розвести ноги потерпілої. Також зняв з себе шорти та футболку і намагався всупереч волі потерпілої вступити з нею в статевий акт природнім способом. Однак, ОСОБА_11 продовжила чинити опір ґвалтівнику, відбиваючись від нього руками, дряпаючи його нігтями та наносити удари ногами, в результаті чого ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді садна правої очної ямки, обох передпліч, лівої гомілки, синець лівого плеча, подряпини грудини, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 318 від 16.08.2017 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

У зв`язку із вчиненням активного опору з боку потерпілої, ОСОБА_10 не вдалося досягнути початкового моменту фізичних зносин з нею, тому з мотивів, що раптово виникли на цьому ґрунті особистих неприязних стосунків через неотримання очікуваного задоволення, нанесення йому потерпілою тілесних ушкоджень, у ОСОБА_10 виник умисел направлений на протиправне позбавлення життя ОСОБА_11 , у зв`язку з чим він схопив її обома руками за шию та використовуючи м`язові зусилля свого тіла із великою силою прикладання, почав здавлювати руками шию потерпілої, свідомо позбавляючи її можливості дихати, доки остання не перестала подавати ознак життя, в такий спосіб протиправно заподіявши смерть останній, яка відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 90 від 07.09.2017 наступила від механічної асфіксії внаслідок стискання шиї руками. Усвідомлюючи, що ОСОБА_11 перестала подавати ознаки життя, ОСОБА_10 втратив сексуальне бажання та залишив потерпілу на дивані, у якій відбувся акт дефекації і таким чином не зміг з нею вступити в статевий акт, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину у виді зґвалтування до кінця у зв`язку із активним фізичним опором потерпілої, тобто з причин, що не залежали від його волі.

Крім цього, під час вчинення ОСОБА_10 14.08.2017 року близько 01.00 год. в АДРЕСА_3 , замаху на зґвалтування та умисного вбивства потерпілої ОСОБА_11 , в тій же кімнаті, де вчинялись злочинні дії по відношенню до останньої, знаходилась малолітня грудна дитина - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка через малолітство позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, в тому числі, не здатна самостійно пересуватись та харчуватись, а ОСОБА_10 у свою чергу, усвідомлюючи, що позбавив життя її матір - ОСОБА_13 , тим самим створивши для малолітньої дитини небезпечний для її життя стан, так як остання через малолітство позбавлена можливості вжити заходи до самозбереження, коли він сам поставив її в небезпечний для життя стан, свідомо залишив без допомоги малолітню груду дитину ОСОБА_13 , маючи при цьому реальну змогу надати їй допомогу, яка лише наступного дня, 14.08.2017 в денну пору добу, була виявлена на дивані в будинку разом із загиблою матір`ю - ОСОБА_11 військовослужбовцями, які здійснювали пошук ОСОБА_10 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 вину у вчиненому за вищевказаних обставин визнав частково, не заперечуючи, що залишив без допомоги малолітню дитину ОСОБА_11 - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка лежала поруч з потерпілою та ним на дивані. Однак не визнав вину у замаху на зґвалтування та умисному заподіянні смерті потерпілій, тим паче з такою обставиною як приховування злочину, пояснивши, що ОСОБА_11 смерті не бажав, зґвалтування не намагався вчинити, оскільки з потерпілою мали добровільні статеві зносини, а це все вийшло необережно та випадково, він її декілька разів несильно придавив за шию і вона не була против, так як це один із елементів «жорсткого» сексу, після цього вона перестала дихати, він злякався і втік з будинку, але потім сам признався, що був там. Вказує, що він розкаюється та жалкує, що від його таких необережних дій ОСОБА_14 померла, він не бажав їй смерті.

Також, пояснив, що працював за контрактом у в/ч НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 та проживав із співмешканкою та її дитиною. Напередодні, 11.08.2017 року після закінчення служби він приїхав в с. Бакирівка, як зазвичай до батьків, там уже була цивільна дружина, яка приїхала о 10-00 год., щоб допомогти його батькам, але в той же день ввечері вона повернулась у Охтирку .

Він пішов до ОСОБА_11 , у якої були ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . Вони пили вино, були у потерпілої приблизно до 03.00 год. 12.08.2017 року. Ночував обвинувачений у

ОСОБА_19 суботу 12.08.2017 року він разом з ОСОБА_20 поїхали в м. Охтирка, забрали брата ОСОБА_10 , та приїхавши у село, поїхали на річку на шашлики. Вдень він потерпілої не бачив, а ввечері за її запрошенням пішли до неї в гості. Знову випивали вино і ночували у потерпілої. Обвинувачений багато спілкувався з потерпілою, суті розмови він не пам`ятає.

У неділю 13.08.2017 року від потерпілої він з братом ОСОБА_21 та ОСОБА_22 пішли до ОСОБА_23 , разом поїхали на Гай , потім в с. Пологи. Там заїхали у магазин і знову поїхали на річку, де вживали слабоалкогольні напої та вино. Під вечір на річку прийшла ОСОБА_25 з дитиною. Вона пила слабоалкогольний напій. Через деякий час, коли стало темніти, потерпіла разом з дитиною пішла додому та запрошувала до неї в гості, на річці залишались обвинувачений, ОСОБА_26 та ОСОБА_27 . Спочатку провели ОСОБА_28 , потім посиділи на лавці біля його будинку разом з ОСОБА_29 .

Потім обвинувачений, збираючись додому згадав, що ОСОБА_25 запрошувала прийти до неї. Він, розраховуючи на те, що у ОСОБА_11 буде компанія, пішов до її будинку. Біля її подвір`я було темно і нікого не було. У вікні горіло світло, він постукав, вона вийшла і запросила його зайти до неї. Вони зайшли у кімнату, де був лише диван, вікно завішене фіранкою, вирішили вступити у статевий акт. Раніше за півроку до цього ОСОБА_14 і обвинувачений почали підтримувати статеві стосунки, тому ОСОБА_14 не заперечувала проти статевої близькості. Лягли, почали цілуватись, роздяглися. Він запитав, чи можна розірвати на ній білизну, вона дозволила. Потім вона попросила його взяти її за шию. Він розстібнув шорти та почав цілуватися, взяв її спереду за шию, а потім відпустив. Через невеликий проміжок часу знову взяв за шию і продовжував цілувати. Вона почала його шкрябати нігтями пальців рук, на що він попросив її не робити такого. Потім перестала рухатись. Він відразу не зрозумів, що сталося. Вона ніби-то знепритомніла. А потім зрозумів, що вона не дихає. Він злякався, схопив свої речі і побіг з її двору в бік річки, побачив човен, сів у нього і просто плив по річці. Скільки він там знаходився, він не пам`ятає, але коли зібрався плисти назад, то човна вже не знайшов, і пішов пішки до с. Бакирівка через очерет. Прийшовши до села та побачив чоловіка, який повідомив про те, що його шукали, та зателефонував його матері, яка приїхала і забрала обвинуваченого. Після чого обвинуваченого затримали працівники поліції.

Незважаючи на такі пояснення та заперечення ОСОБА_10 , надані у судовому засіданні, факт вчинення ним злочинів за вказаних та встановлених під час судового розгляду вище обставин, підтверджується перевіреними та дослідженими судом доказами, зокрема:

показами потерпілої ОСОБА_7 , яка є матір`ю загиблої ОСОБА_11 , яка у судовому засіданні пояснила, що працювала вахтовим методом охоронцем у м. Києві, куди поїхала 10.08.17 року, а її донька ОСОБА_11 зі своєю дитиною сама проживала у будинку по АДРЕСА_1 , перебувала у декретній відпустці. З ОСОБА_10 дочка ходила разом у школу, проте ніколи з ним не товаришувала і не зустрічалася, у неї був інший хлопець. Донька годувала онуку груддю, тому вони спали разом. Останній раз потерпіла спілкувалася з донькою 11 чи 12 серпня, донька повідомила, що в село з Росії приїхала її подруга ОСОБА_16 і потерпіла дала дозвіл зібратися друзям у них вдома 12-13.08.2017 року. 14.08. 2017 року їх подзвонив голова сільради і повідомив, що Насті більше немає. Цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_10 моральної шкоди в сумі 1 000 000.00 грн., заподіяної внаслідок загибелі доньки підтримала і просить його задовольнити. /а.с. 22-24 т. 1/

показами потерпілої ОСОБА_6 , яка є рідною сестрою загиблої ОСОБА_11 , яка у судовому засіданні пояснила, що останній раз бачила свою сестру вдень 11 чи 12 серпня 2017 р., а 14 серпня їй зателефонувала сільська голова та сказала їй іти на вул. Заозерну. Там вже була поліція, військові, з будинку винесли дитину, яку потерпіла забрала. Через два дні вона носила дитину до хірурга на огляд, лікар сказав, що на ніжці дитини мається слід від здавлювання, що довго не поступала кров. Її сестра ОСОБА_11 алкогольні напої не вживала взагалі, гуляти не ходила, до неї могли приходити подруги, сестра мала хлопця ОСОБА_30 , вони хотіли одружитися. Заявлений цивільний позов в інтересах малолітньої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до обвинуваченого ОСОБА_10 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної дитині смертю її матері у розмірі по 1600.00 грн. щомісяця, починаючи з 14.08.2017 року, до досягнення дитиною повноліття та моральної шкоди в сумі 1 000 000.00 грн. підтримала повністю та просить його задовольнити. /а.с. 19-21 т. 1/

Свідок ОСОБА_31 в судовому засіданні надала показання про те, що вона з січня 2017 року є співмешканкою обвинуваченого, який алкогольними напоями не зловживав, насильства у сім`ї не здійснював, добре відносився до дитини свідка, про ОСОБА_32 ніколи нічого не говорив. ОСОБА_10 бачила останній раз у п`ятницю 11.08. 2017 року у с. Бакирівка, тілесних ушкоджень на ньому не було. Увечері вона повернулася додому до м. Охтирка, а ОСОБА_10 залишився у батьків.

Свідок ОСОБА_33 у судовому засіданні пояснив, що він проходив військову службу в одному підрозділі з ОСОБА_84 . У один із днів серпня 2017 року 13 або 14 числа ОСОБА_10 о 07.30 год. не з`явився на ранкове шикування до військової частини, тому командир роти наказав їхати його шукати. Він, а також ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , та інші люди, окремими групами їздили по селу Бакирівка, розпитували місцевих, ніхто ОСОБА_37 не бачив. ОСОБА_35 їздив на якусь адресу до дівчини, там на той час нікого не було і свідок запропонував зайти до будинку повторно. Близько 12 години свідок зайшов до двору, хвіртка була відкрита навстіж, у будинку нікого не було, працював лише телевізор. Свідок почув плач дитини, пройшов далі в будинку та побачив ще одну кімнату. Дитина сиділа на дивані, поряд на спині лежала молода дівчина у нижній білизні, на ній плавки були розірвані, на шиї були червоні плями. Свідок взяв руку дівчини, яка була холодною, хотів виміряти пульс і зрозумів, що дівчина мертва. Дитина плакала, він хотів взяти її на руки, однак права нога мертвої дівчини придавила ніжку дитині. Свідок підняв за ногу дівчину, забрав дитину і посадив на диван у іншій кімнаті, дитина заспокоїлась. Потім викликали поліцію.

Свідок ОСОБА_35 у судовому засіданні надав показання про те, що він проходив військову службу в одному підрозділі з ОСОБА_38 , у понеділок, в один із днів серпня 2017 року ОСОБА_10 о 07.30 хв. не з`явився на ранкове шикування до військової частини, тому командир роти наказав його шукати. Свідок шукав ОСОБА_10 у групі з ОСОБА_39 та братом обвинуваченого ОСОБА_40 , пошуком керував ОСОБА_21 . Шукали у різних місцях: у батьків, по селу у покинутих будинках. Потім ОСОБА_21 сказав, що брат може бути у подруги. ОСОБА_21 сам зайшов до двору, коли повернувся, сказав, що покликав, але ніхто не вийшов. Після обіду ОСОБА_21 знову запропонував заїхати за адресою, що заїздили раніше, де проживає подруга ОСОБА_41 , свідок ОСОБА_33 зайшов перший, а він за ним. У кімнаті виявили дитину та мертву дівчину, яка частково була оголена, мались на тілі синці, під ногою якої була затиснена нога дитини. Дитину звільнили і поклали на диван у сусідній кімнаті, яка дуже плакала, після чого викликали поліцію.

Аналогічні пояснення, як і свідок ОСОБА_35 , у судовому засіданні надав і свідок ОСОБА_42 .

Лікар-педіатр КЗ «Охтирська ЦРЛ» ОСОБА_43 , допитана у судовому засіданні в якості свідка, пояснила, що її запросили працівники поліції для надання консультації відносно дитина померлої ОСОБА_11 і вона вважає, що у віці 1 року дитина потребує постійного нагляду з боку дорослих, її потрібно годувати кожні 3-4 години. Ситуація, в якій 1-річна дитина кілька годин перебувала поряд з мертвою матір`ю, є стресовою для дитини. Але це її суб`єктивна думка, цю дитину вона не бачила і не обслуговувала як лікар-педіатр, у кожного свої особливості організму, тому напевно сказати, щоб відбулося з дитиною протягом якось певного часу невідомо, враховуючі ті обставини, за яких вона опинилася у даній ситуації .

Свідок ОСОБА_10 , допитаний у судовому засіданні з дотриманням ст. 63 Конституції України, надав показання про те, що він є рідним братом обвинуваченого. 12.08.2017 року увечері він за запрошенням дівчат був у гостях у ОСОБА_11 , разом із братом ОСОБА_38 , ОСОБА_44 , там були також ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_45 . Оскільки свідок перебував в стані алкогольного сп`яніння, він заснув за столом, і його хтось переніс у літню кухню. Вранці 13.08.2017 року близько 07.00-08.00 год. свідка розбудив брат, після чого вони разом пішли до ОСОБА_46 , потім на заправку, до магазину, на річку. Увечері близько 20.00 год. свідок поїхав додому, на річці залишився ОСОБА_47 , ОСОБА_48 та хтось іще третій. Після чого свідок у компанії ОСОБА_49 , ОСОБА_50 і ОСОБА_18 близько 21.00 год. поїхали до с. Климентове відпочивати. Повернувшись звідти близько 24.00 години свідок шукав брата, оскільки вранці потрібно було йти на службу, спускався до річки, але там вже нікого не було. 14.08.2017 року о 08.00 год. свідок прийшов до військової частини до командира і сказав, що брата немає вдома, командир розпорядився шукати ОСОБА_41 . В першу чергу шукали на річці, телефонував друзям, в останню чергу заїхали до ОСОБА_11 . Свідок зайшов у двір, покликав, але ніхто не відповів, чутно було тільки як працював телевізор, тому поїхали шукати далі, шукали у м. Охтирка. Потім він висловився, що можливо ще перевірити будинок Насті, командир батальйону та командир роти запитали адресу Насті та вирішили поїхати перевірити ще раз, потім свідок дізнався, що труп ОСОБА_14 виявили військовослужбовці у неї дома.

Свідок ОСОБА_51 , допитана у судовому засіданні з дотриманням ст. 63 Конституції України, пояснила, що ОСОБА_47 - її син. 11.08.2017 року до них у с. Бакирівка близько 12.00 год. приїхала співмешканка ОСОБА_37 з дитиною від першого шлюбу, увечері приїхав син. Проте невістка увечері поїхала додому у м. Охтирка, оскільки дитина була записана до лікаря на суботу, а син увечері пішов гуляти, мобільний телефон залишив вдома. Після цього свідок його бачила у суботу (він їхав з друзями на автомобілі), у неділю (був на річці з ОСОБА_85 ). При цьому сказав, що увечері буде вдома. Де ночував син із суботи на неділю, їй невідомо. Увечері у неділю свідок попросила свого меншого сина ОСОБА_21 знайти ОСОБА_37 , оскільки йому у понеділок зранку на службу. Вранці у понеділок о 05.30 год. свідок зателефонувала невістці, та сказала, що ОСОБА_37 у Охтирці немає, після чого свідок злякалася і почала його шукати разом із своєю подругою: телефонувала друзям ОСОБА_37 , пливли на човні і шукали по річці. Пізніше почула, що знайшли труп Насті, після цього свідку зателефонував односелець і сказав, що її син ОСОБА_53 іде на краю села, про що вона повідомила дільничному і сільському голові.

Свідок ОСОБА_54 в суді показав, що перебував у дружніх відносинах як з потерпілою так і обвинуваченим, у них була компанія і гарні відносини, конфліктних ситуацій не виникало. У суботу ввечері він, ОСОБА_21 та ОСОБА_55 , ОСОБА_17 , ОСОБА_45 , а також дівчата ОСОБА_16 , ОСОБА_18 ,були у Насті вдома, вживали спиртні напої, їли шашлики. Потім заночували у літній кухні, а вона у будинку з дитиною. Вранці у неділю прокинулись, потім близько 21-22 години, поговорили у неї у дворі і поїхали в інше село, потім в м. Охтирка по пиво чи горілку. Повернулись днем с. Бакирівка і були на річці і ОСОБА_56 з дитиною також, вживали спиртні напої, вона слабоалкогольний напій « Бермікс» . О 18 годині він уїхав додому, компанія залишалася - ОСОБА_53 , ОСОБА_21 , ОСОБА_57 , ОСОБА_56 і там 2 літра спирту. Більше він ні хлопцев ні Настю не бачив в цей день і вечір. Наступного дня, у понеділок, він пішов на роботу і потім дізнався від сусіда, що Настю знайшли мертвою у будинку.

Свідок ОСОБА_58 у судовому засіданні надала показання про те, що 11.08.2017 року увечері свідок, ОСОБА_45 , ОСОБА_16 були у гостях у ОСОБА_11 , сиділи у дворі на вулиці за столиком. 13.08.2017 року вдень приблизно з 12.00 год. по 17.00 год. свідок відпочивала на річці у компанії. Там були ОСОБА_45 , сестра ОСОБА_16 , ОСОБА_59 , ОСОБА_17 , ОСОБА_47 , до них приходила ОСОБА_60 з дитиною. Близько 17.00 год. ОСОБА_11 пішла додому, а уся компанія, крім ОСОБА_10 , поїхала у с. Литовка грати у волейбол, потім їздили до с. Доброславівка, після цього - на таксі до м. Охтирка в АТБ, де купували алкогольні напої, потім - до с. Литовка до клубу, після цього поїхали по домівках. ОСОБА_47 залишився на річці. ОСОБА_11 із ОСОБА_38 не зустрічалася, неприязні між ними не було, зі слів ОСОБА_61 , вона мала хлопця ОСОБА_62 . ОСОБА_47 дівчат ніколи не ображав.

Свідок ОСОБА_63 у судовому засіданні надала показання про те, що вона є рідною сестрою загиблої, характеризувала її позитивно. Сестра із ОСОБА_38 ніяких відносин не мала, в неї був хлопець ОСОБА_64 , який збирався приїздити до с. Бакирівка. За два дні до вбивства ОСОБА_11 говорила свідку, що до неї прийдуть у гості дівчата, посидять у дворі.

Свідок ОСОБА_19 у судовому засіданні надав показання про те, що він до 15.08.2017 року перебував у селі Бакирівка Охтирського району. Увечері 11.08.2017 року він гуляв разом із ОСОБА_38 , останній залишився у нього вдома ночувати. 12.08.2017 року зранку поїхали у м.Охтирка за ОСОБА_40 . В цей же день гуляли у клубі разом із ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_18 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 . ОСОБА_69 зателефонувала ОСОБА_25 та запросила їх у гості, близько 21.00 год. він відвіз на автомобілі ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 і ОСОБА_18 до ОСОБА_11 додому та поїхав далі у своїх справах. ОСОБА_11 бачив 13.08.2017 року удень, коли свідок ішов на річку, а ОСОБА_11 поверталася з річки з дитиною у візочку, вони привіталися і все. Удень на річці свідок перебував у компанії ОСОБА_73 , ОСОБА_74 та ОСОБА_37 , ОСОБА_75 . 13.08.2017 року близько 17.30 год. свідок із ОСОБА_21 , ОСОБА_76 і ОСОБА_77 поїхали на волейбол до сусіднього села Литовка, а ОСОБА_47 залишився на річці з ОСОБА_85 . Після волейболу свідок із своїми друзями поїхали гуляти, в цей час близько 22.00 год. ОСОБА_11 телефонувала ОСОБА_21 і питала про дівчат. Близько 01.00 год. 14.08.2017 року матір ОСОБА_41 телефонувала і просила пошукати ОСОБА_37 на річці, але шукали і не знайшли. Після чого свідок розвіз усіх по домах.

Крім цього, вина ОСОБА_10 у інкримінуємих йому кримінальних правопорушеннях підтверджується наданими стороною обвинувачення письмовими доказами, а саме:

-копією свідоцтва про смерть ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 /а.с. 132 т.1/;

-копією свідоцтва про народження ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками якої записані ОСОБА_11 та ОСОБА_78 /а.с. 76 т. 2/;

-довідкою виконкому Бакирівської сільської ради Охтирського району Сумської області від 15.08.2017 року № 140, згідно якої будинок АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_79 (померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ). До моменту своєї смерті за вказаною адресою проживала ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с. 80 т. 2/;

-протоколом обшуку 14.08.2017 року за місцем проживання ОСОБА_10 по АДРЕСА_2 , дозвіл на який було надано ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16.08.2017 року, під час якого виявлено та вилучено медичну карту, медичну довідку ОСОБА_10 , мобільний телефон «Самсунг», гаманець, зубну щітку /а.с. 15-21 т. 2/;

-протоколом обшуку 14.08.2017 року з фототаблицею за місцем проживання потерпілої ОСОБА_11 по АДРЕСА_1 , дозвіл на який було надано ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16.08.2017 року, під час якого зроблено оглядові фотознімки домоволодіння, кімнат, речей в них, а також зафіксовано місце розташування трупу ОСОБА_11 , яка лежить на дивані оголена із тілесними ушкодженнями і під нею маються сліди фекалій, виявлено та вилучено слід ноги, два сліди взуття, пошкоджені труси, пошкоджену спідницю, 2 простирадла, мікронакладення з двох рук потерпілої, мобільний телефон «Філіпс», мобільний телефон «Айфон6», мобільний телефон «Самсунг», сліди рук на 14 відрізках липкої стрічки /а.с. 23-57 т. 2/;

-протоколом огляду трупа ОСОБА_11 від 14.08.2017 року з фототаблицею /а.с. 60-61 т. 2/;

-висновком експерта № 268 від 08.09.2017 року, яким не виявлено пошкоджень на щитоподібному хрящі і під`язиковій кістці від трупа ОСОБА_11 /а.с. 44-45 т. 3/

-висновком експерта № 90 від 14.08.2017 року згідно якого смерть ОСОБА_11 настала від механічної асфіксії внаслідок стиснення шиї руками./а.с. 217-219 т. 3/.

При експертизі трупа виявлені наступні тілесні ушкодження: механічна асфіксія внаслідок стиснення шиї руками, крововиливи по бокових поверхнях шиї, крововиливи в м`які тканини шиї з обох сторін, крововиливи в область щитовидного хряща, множинні садна і синці обличчя, тулубу та кінцівок. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів, про що свідчить характер ушкоджень. Множинні садна, синці обличчя, тулубу та кінцівок не знаходяться в причинному зв`язку зі смертю. Ушкодження шиї, механічна асфіксія мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень і знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю, інші ушкодження мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Не виключена можливість утворення даних тілесних ушкоджень при здавлюванні шиї пальцями рук. Давність утворення тілесних ушкоджень може відповідати даті, зазначеній в постанові, про що свідчать колір синців і характер поверхні саден.

-висновком експерта № 302 від 22.09.2017 року, яким при дослідженні трусів ОСОБА_10 виявлено кров людини, походження якої можливе від ОСОБА_11 / а.с. 47-51 т. 3/,

-висновком експерта № 944, виконаним 28.08.2017 року, з якого вбачається, що кров з трупа ОСОБА_11 належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В. Вона відноситься до категорії видільників (Se) групового антигену Н, що встановлено дослідженням зразка її жовчі . /а.с. 7 т. 3/;

-висновком експерта № 945, виконаним в період 07.09.2017 року, згідно якого кров підозрюваного ОСОБА_10 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н ізосерологічної системи крові АВО. Він відноситься до категорії видільників (Se) властивих йому антигенів А та Н, що встановлено дослідженням зразка його слини /а.с. 186-187 т. 3/;

-висновком експерта № 1585 від 05.09.2017 року , згідно якого у крові від трупа потерпілої ОСОБА_11 етиловий спирт не виявлено/а.с. 146-147 т. 2/;

-протоколом слідчого експерименту від 15.08.2017 року із застосуванням відеозапису (а.с.153-157 т.2), який у повному обсязі відтворено в судовому засіданні і під час якого підозрюваний ОСОБА_10 детально розповів про обставини вчинення ним кримінального правопорушення, а саме вказав на домоволодіння по АДРЕСА_3 , куди він за попередньою домовленістю з ОСОБА_11 прийшов у гості 13 серпня 2017 року о 23.30 год., після того, як вжив на річці 0,5 л. розведеного спирту. Показав, як відчинив хвірточку, що перебувала на защіпці, як постукав у вікно біля дверей, показав розташування кімнат у будинку. Вказав на кухню, у якій сиділи та розмовляли разом із ОСОБА_11 , потім на вулиці палили цигарки разом із ОСОБА_11 близько 30 хвилин, потім вказав на стілець у кухні, де він залишив свої речі (шорти, футболку), на спальню кімнату, де лежали разом із ОСОБА_11 , домовившись про вступ у половий акт та про те, що можна рвати одежу і застосовувати насильство у процесі дій сексуального характеру. Показав, як під час дій сексуального характеру вона подряпала його за руку, що йому не сподобалося, і у відповідь він правою рукою придавив ОСОБА_11 за шию, тримаючи декілька секунд, та сказав їй більше так не робити. Потім вони обіймалися, і ОСОБА_11 знову його подряпала нігтями, за що він придавив її шию лівою рукою, та придавив її своїм тілом, і так тримав близько 15 секунд. В цей час вона не пручалася, тому він думав, що їй такі пестощі подобаються. Після того, як він почув характерний хрип, він звільнив її, вирішивши, що вона втратила свідомість, однак потім відчув, що вона не дихає, внаслідок чого злякався і, прихопивши свої речі, вибіг з будинку. Дитина в цей час так і залишилася на дивані.

-висновком експерта № 320 від 16.08.2017 року /а.с. 189 т. 3/, згідно якого механізм утворення тілесних ушкоджень, виявлених при експертизі трупа ОСОБА_11 , може відповідати механізму утворення тілесних ушкоджень, продемонстрованому при проведенні слідчого експерименту 15.08.2017 року підозрюваним ОСОБА_10 ;

-висновком експерта № 318 від 16.08.2017 року /а.с. 184 т. 3/, відповідно до якого у ОСОБА_10 14.08.2017 року виявлені тілесні ушкодження у вигляді садна правої очної ямки, обох передпліч, лівої гомілки, синець лівого плеча, подряпини груднини, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, давність нанесення яких близько однієї доби і які утворилися, за винятком подряпин в області груднини, від дії тупих предметів, а подряпини в області груднини утворилися від тупого предмету з загостреними кінцями, про що свідчить характер ушкоджень. Не виключена можливість утворення подряпин від подряпин нігтями.

-висновком експертизи № 250 від 13.05.2019 року /а.с. 224 т. 4/, з якого вбачається, що при обстеженні ОСОБА_10 14.08.2017 року виявлені тілесні ушкодження: садна обличчя, правого та лівого передпліччя, правого колінного суглобу, лівої гомілки, подряпини в ділянці грудини, синець лівого плеча. Дані ушкодження утворилися від дії тупих предметів з обмеженою поверхнею, про що свідчить характер ушкоджень. Виявлені тілесні ушкодження, окрім садна правого колінного суглобу, могли утворитися внаслідок дії пальців та нігтів рук при спробі потерпілої чинити опір. Однак, не виключена можливість їх утворення і при інших обставинах.

-згідно висновку експертизи № 251 від 13.05.2019 року /а.с. 225 т. 4/, при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_11 , 1999 року народження, виявлені тілесні ушкодження: синці та садна шиї, садна обличчя, синець та садна правої кисті, садна правого плеча, лівої гомілки, синці правого та лівого стегна, правої гомілки. Дані ушкодження утворилися від дії тупих предметів, про що свідчить їх характер. Термін «зґвалтування» не є медичним терміном. Ушкодження в ділянці обличчя, шиї, правої кисті, правого плеча, обох гомілок не є специфічними для скоєння насильницького статевого акту. Синці на передній поверхні обох стегон могли утворитися від дії пальців рук при розведення ніг з метою скоєння статевого акту. Однак, не виключена можливість їх утворення і при інших обставинах.

-висновком експерта №19/119/6-1/559е від 08.09.2017 року /а.с. 79-97 т. 3/ з ілюстративною таблицею, згідно якого сліди пальців рук, відкопійовані з поверхні предметів, вилучених 14.08.2017 року в ході огляду місця події у будинку АДРЕСА_1 , а саме, пластикової пляшки «Себек», пластикової пляшки «Мирогородська», пачки з-під насіння «Санич», пачки з-під цигарок «LD Клуб», металевої банки «NON STOP», із відра із сміттям, а також білих чашок на столі, залишений пальцями рук на дактилоскопічній карті, заповненій на імя ОСОБА_11 , 1999 року народження;

Сліди пальців рук, відкопійовані з поверхні пластикової пляшки «Охтирське» пиво об`ємом 2 л із відра зі сміттям, з поверхні пачки з-під цигарок «Ротманс» із відра зі сміттям, з поверхні тарілки, що знаходилася на підлозі, залишені не ОСОБА_11 , не ОСОБА_80 , а іншою особою (особами).

-висновком експерта № 300 від 19.09.2017 року /а.с. 10-12 т. 3/, яким при дослідженні змивів з обох кистей рук ОСОБА_10 , - кров та епітеліальні клітини не виявлені.

-висновком експерта № 301 від 21.09.2017 року /а.с. 14-16 т. 3/ , яким при дослідженні змиву з головки статевого члену ОСОБА_10 , - кров та ядровмісні епітеліальні клітини не виявлені; цим же висновком експертизи встановлена групова належність крові ОСОБА_10 та ОСОБА_11

-висновком експерта № 297 від 19.09.2017 року /а.с. 18-20 т. 3/, яким при дослідженні зрізів нігтьових пластин з обох рук ОСОБА_10 , - кров та епітеліальні ядровмісні клітини людини не виявлені.

-висновком експерта №19/119/7-1/1306е від 18.09.2017 року /а.с. 22-24 т. 3/ з ілюстративною таблицею, на дослідження якої були надані вилучені з долонь рук трупу ОСОБА_11 мікрочастинки, підтверджено, що дані вилучені текстильні волокна для ідентифікації джерел їх походження не придатні;

-висновком експерта №299 від 15.09.2017 року /а.с. 27-28 т. 3/, встановлено, що при дослідженні змивів з обох кистей рук ОСОБА_11 , - кров та епітеліальні клітини не виявлені.

-висновком експерта № 948 від 20.09.2017 року /а.с. 30-32 т. 3/, згідно якого на марлевому тампоні із вмістом ротової порожнини ОСОБА_11 , сперматозоїди не знайдено, а знайдено кров людини, походження якої можливе від особи з групою крові О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В, якою є потерпіла ОСОБА_11 . Даних за можливе походження цих слідів крові від ОСОБА_10 не одержано.

-висновком експерта № 946 від 20.09.2017 року /а.с. 34-35 т. 3/, згідно якого на марлевому тампоні із вмістом вагіни ОСОБА_11 , сперматозоїди не знайдено, присутності крові не встановлено.

-висновком експерта № 947 від 20.09.2017 року а.с. 37-38 т. 3/, на марлевому тампоні із вмістом прямої кишки ОСОБА_11 , сперматозоїди не знайдено, присутності крові не встановлено.

-висновком експерта № 298 від 22.09.2017 року /а.с. 40-42 т. 3/, при дослідженні піднігтьового вмісту з правої руки потерпілої ОСОБА_11 , - кров та епітеліальні ядровмісні клітини людини не виявлені; при дослідженні піднігтьового вмісту з лівої руки потерпілої ОСОБА_11 , - виявлені епітеліальні ядровмісні клітини людини, походження яких можливе від самої потерпілої ОСОБА_11 .. Присутності ядровмісних епітеліальних клітин ОСОБА_10 не виявлено.

-висновком експерта № 304 від 22.09.2017 року /а.с. 53-56 т. 3), яким встановлено при судово-цитологічному дослідженні футболки, вилученої під час особистого обшуку у ОСОБА_10 , виявлено на правому рукаві епітеліальні ядровмісні клітини, походження яких можливе, у разі присутності слідів виділень однієї особи, - від ОСОБА_10 , а в разі присутності слідів виділень двох або декількох осіб, - можливе змішування виділень та епітеліальних клітин як від ОСОБА_10 , так і ОСОБА_11

-висновком експерта № 303 від 22.09.2017 року /а.с. 58-61 т. 3/, яким встановлено при судово-цитологічному дослідженні виворотної сторони задньої половини бридж, вилучених під час особистого обшуку у ОСОБА_10 , виявлено кров людини, походження якої можливе від ОСОБА_10 , можливість домішки крові ОСОБА_11 не виключається;

-висновками експерта від 20.09.2017 року № 949 /а.с. 63-64 т. 3/, № 950 /а.с. 67-68 т. 3/, № 951 /а.с. 70-71 т. 3/, № 952 /а.с. 73-74 т. 3/, № 953 /а.с.76-77 т.3/, на шортах (вказаних слідчим у постанові як спідниця), бюстгальтері, трусах ОСОБА_11 сперматозоїдів не знайдено, присутності крові не встановлено; на покривалі рожевого кольору та на простирадлі, вилучених під час обшуку місця події, сперматозоїдів не знайдено, присутності крові не встановлено.

Також безпосередньо судом у відповідності до ст.357 КПК України були оглянуті речові докази, про які зазначено на а.с. 160 т.2, а саме розірвані труси та шорти (зазначені у постанові від 14.08.2017 р. як спідниця), що належать потерпілій та чорні шорти, з яких брали зразки на експертизи, що належать обвинуваченому.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 696 від 04.09.2017 року /а.с. 149-151 т. 2/, в момент скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_10 будь-яким психічним захворюванням не страждав, не виявляв ознаки будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, а знаходився в стані простого алкогольного сп`яніння, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_10 будь-яким психічним захворюванням не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Підстав не довіряти зазначеним вище доказам у суду не має, оскільки вони будь-яких сумнівів у їх належності, допустимості, достовірності і достатності не викликають, а також у своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 17 КПК України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, п. 253). 23.11.2023 року прокурор на підставі ст.ст.338, 341 КПК України змінив обвинувачення, раніше пред`явлене ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 152 КК України (в редакції від 04.08.2017, із змінами, внесеними згідно із Законом № 2295-VI від 01.06.2010) - закінчений замах на зґвалтування, що спричинило тяжкі наслідки; п. п. 9, 10 ч. 2 ст. 115 КК України - умисне вбивство, поєднане із зґвалтуванням та вчинене з метою приховати інший злочин; ч. 1 ст. 135 КК України - залишення в небезпеці, дійшовши в ході судового розгляду к.п. висновку про те, що дії ОСОБА_10 необхідно кваліфікувати за: ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України (в редакції від 04.08.2017, із змінами, внесеними згідно із Законом № 2295-VI від 01.06.2010) - незакінчений замах на зґвалтування; п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України - умисне вбивство, вчинене з метою приховати інший злочин; ч. 1 ст. 135 КК України - залишення в небезпеці.

Відповідно до змісту ст. 92 КПК України обов`язок доказування покладений на прокурора.

Однак така кваліфікація дій обвинуваченого та нове формулювання обвинувачення в частині умисного вбивства, вчиненого з метою приховати інший злочин за п.9 ч.2 ст.115 КК України, а саме, що ОСОБА_10 , усвідомлюючи те, що потерпіла може викрити його у вчинені замаху на зґвалтування, в тому числі за рахунок повідомлення правоохоронних органів, з метою недопущення цього і для приховання вчинених щодо ОСОБА_11 дій, вирішив її вбити, не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні і є припущеннями, так як проаналізувавши надані прокурором вищеперелічені докази в частині тілесних ушкоджень на тілі потерпілої, розташування тіла потерпілої на дивані, а також сама обстановка з кімнаті, та встановлені фактичні обставини події свідчать про прямий умисел на протиправне позбавлення життя потерпілої.

Натомість, найбільш небезпечним видом вбивства є умисне вбивство за обтяжуючих обставин, зокрема кваліфікація дій особи за п.9 ч.2 ст.115 КК України - умисне вбивство з метою приховати інший злочин, наступає коли встановлено сам факт наявності мети приховати інший злочин. Таких доказів, які б повністю підтверджували вину ОСОБА_10 у цьому і що у нього була мета приховати замах на зґвалтування потерпілої, стороною обвинувачення суду надано не було, а формулювання обвинувачення в цій частині не узгоджується з фактичними обставинами справи.

Положеннями ст. 94 КПК України встановлено обов`язок суду за його внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінювати кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Під час розгляду даного кримінального провадження суд забезпечив принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними своїх доказів, передбачений ч. 2 ст. 22 КПК України, безпосередньо дослідив подані докази, оцінив їх за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом.

За вимогами ч.1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Частиною третьою вказаної статті визначено, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

За правилами частин 2 та 4 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне дії обвинуваченого перекваліфікувати із п.9 ч.2 ст.115 КК України на ч. 1 ст. 115 КК України з наведених вище мотивів.

Таким чином, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин, викладених у вироку, доведена в повному обсязі та його протиправні дії кваліфікує за:

-ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України в редакції від 04.08.2017 року із змінами, внесеними згідно із законом № 2295-VI від 01.06.2010, так як вчинив незакінчений замах на зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства;

-ч. 1 ст. 115 КК України, так як вчинив вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, зокрема ОСОБА_11 ;

- ч. 1 ст.135 КК України, оскільки вчинив завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через малолітство, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Що ж стосується доводів сторони захисту з приводу неправильної, на їх думку, кваліфікації дій ОСОБА_10 в частині умисного вбивства та замаху на зґвалтування слід зазначити наступне .

Оцінюючи всі докази в їх сукупності, вирішуючи питання про кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 115 КК України, колегія суддів бере до уваги, що умисне вбивство ( ст.115 КК України) з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на життя людини, наслідками у вигляді смерті та причинним зв`язком між зазначеними діяннями та наслідками, а з суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямими умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти смерть особи, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання.

При цьому наявність непрямого умислу передбачає, що воля винної особи не спрямована на досягнення небезпечного наслідку, вона його не бажає, але свідомо припускає можливість (імовірність) настання таких наслідків.

На відміну від умисного вбивства, вбивство через необережність вимагає наявності необережної вини щодо злочинного наслідку - смерті іншої людини, у вигляді злочинної недбалості або злочинної самовпевненості.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КК України передбачена кримінальна відповідальність за вбивство - це умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

За змістом ст. 24 КК України наявність вини у формі умислу передбачає, що особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала або свідомо припускала їх настання.

Вирішуючи питання про відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілої, колегією суддів враховано тривалий час знайомства потерпілої та обвинуваченого як односельців; відсутність відомостей про можливі неприязні відносини та обставини, що безпосередньо передували загибелі потерпілої (спільний відпочинок молоді на річці з вживанням алкогольних напоїв, перебування обвинуваченого в стані алкогольного сп`яніння та занижений у зв`язку з цим рівень самоконтролю, тощо); значну різницю у тіло будові, зрості, вазі, зокрема, потерпіла мала худорляву статуру, середній зріст, а обвинувачений - високий за зростом, фізично кріпкий та розвинений; обізнаність та навички обвинуваченого щодо надання медичної допомоги, отримані ним у зв`язку із проходженням військової служби.

Статтею 119 КК України передбачена відповідальність за вбивство через необережність. За своїми наслідками вбивство через необережність нічим не відрізняється від вбивства, вчиненого умисно. Проте суб`єктивна сторона злочину, що розглядається, - необережна вина - свідчить про меншу суспільну небезпечність винного і всього діяння в цілому порівняно з аналогічними діями, вчиненими умисно. Об`єктивна сторона характеризується: 1) діянням у вигляді посягання на життя іншої людини; 2) наслідками у виді смерті людини; 3) причинним зв`язком між зазначеним діянням та наслідком. Злочин вважається закінченим з моменту настання смерті людини. З суб`єктивної сторони вбивство через необережність може бути вчинене внаслідок як злочинної самовпевненості, так і злочинної недбалості. Вид необережної вини на кваліфікацію злочину, що розглядається, не впливає. Проте його встановлення є необхідним для оцінки ступеня суспільної небезпечності вчиненого, а також для правильного відмежування даного злочину від умисного вбивства і випадкового спричинення смерті. Колегія суддів критично відноситься до тверджень обвинуваченого про відсутність умислу на позбавлення життя потерпілої, оскільки, здійснюючи здавлювання життєво важливого органу - шиї потерпілої, ОСОБА_10 повинен був передбачати настання смерті потерпілої, не міг не розуміти, що позбавляє потерпілу можливості дихати, а після того як зрозумів, що вона лежить без ознак життя і не ворушиться і не дихає, обвинувачений покинув місце вчинення злочину, не надав потерпілій ніякої допомоги, не покликав нікого на допомогу тощо.

Тому, суд дійшов висновку, що між умисними діями, які полягали у неодноразовому здавлюванні пальцями рук обвинуваченого шиї потерпілої, та смертю останньої є причинний зв`язок, і саме це призвело до смерті потерпілої, що підтверджується висновком експерта № 90 від 14.08.2017 року /а.с. 217-219 т. 3/, що вказує на відсутність законних підстав перекваліфікувати дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 119 КК України - вбивство через необережність, так як встановлені обставини беззаперечно вказують у повному обсязі на доведеність винуватості ОСОБА_10 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті людині - вбивстві ОСОБА_11 . В ситуації , що розглядається, смерть потерпілої не настала лише через випадковий збіг обставин , незалежно від волі обвинуваченого.

Також, вина ОСОБА_10 повністю підтверджується зібраними та дослідженими судом доказами і у вчиненні незакінченого замаху на зґвалтування потерпілої ОСОБА_11 за ч.3 ст.15, ч.1 ст. 152 КК України (в редакції від 04.08.2017, із змінами, внесеними згідно із Законом № 2295-VI від 01.06.2010).

Під статевою свободою слід розуміти право повнолітньої і психічно нормальної особи самостійно обирати собі партнера для статевих зносин і не допускати у сфері статевого спілкування будь-якого примусу.

Статева недоторканість - це абсолютна заборона вступати у природні статеві контакти з особою, яка в силу певних обставин не є носієм статевої свободи, всупереч її справжньому волевиявленню.

З об`єктивної сторони зґвалтування, яке інкримінується ОСОБА_10 полягає у статевих зносинах, які поєднуються із застосуванням фізичного насильства.

Фізичне насильство при зґвалтуванні може полягати у нанесенні удару, побоїв, позбавленні або обмеженні особистої волі, заподіянні тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості тощо і спрямовується на те, щоб учинити з потерпілою особою природний статевий акт, подолати здійснюваний або очікуваний з її боку фізичний опір, пов`язаний з небажанням вступити у статевий контакт.

Для інкримінування ст. 152 КК України потрібно встановити, що вказане небажання було більш-менш чітко вираженим, явним, адже відмова на словах, навіть певна фізична протидія не завжди свідчать про дійсне небажання особи вступити у такий контакт, а вказують на таку поведінку жінки як кокетство, загравання або прояв сором`язливості.

Якщо статеві зносини відбуваються за згодою сторін, однак у процесі їх один із партнерів (будучи, наприклад, схильним до мазохізму) застосовує до іншого фізичне насильство, кваліфікація за ст. 152 виключається.

Відсутнє зґвалтування й у тому разі, коли суб`єкт застосовує фізичне насильство з помсти за відмову потерпілої особи вступити з ним у статеві зносини. У таких випадках посягання на тілесну недоторканість треба розглядати як злочин проти життя або здоров`я особи.

Нанесення під час зґвалтування або замаху на нього удару, побоїв, заподіяння легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень повністю охоплюється ч.1 ст.152 КК України.

Суб`єктивна сторона зґвалтування характеризується прямим умислом. Винний усвідомлює, що вчиняє природний статевий акт із застосуванням фізичного насильства і бажає це зробити. Мотиви, не впливаючи на кваліфікацію, можуть бути різними (задоволення статевої пристрасті, помста, бажання принизити потерпілу особу, прагнення сексуального самоствердження хуліганські спонукання тощо).

Відповідно до ч.1,3 ст.15 КК України замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі. Замах на вчинення злочину є незакінченим, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.

Недоведення злочину до кінця вказує на незавершеність об`єктивної сторони злочину. Вона не отримує свого повного розвитку, тобто повною мірою не здійснена. Особа або не виконує всіх дій, що утворюють об`єктивну сторону .

Замах на злочин не доводиться до кінця з причин, які не залежали від волі винного, припиняється, переривається, не завершується всупереч бажанню особи довести його до кінця.

Причини недоведення злочину до кінця можуть бути різними (опір жертви, невміння користуватися зброєю, затримання злочинця тощо)

З суб`єктивної сторони замах на злочин можливий лише з прямим умислом. Якщо особа не бажала вчинення злочину, вона не може і здійснити замах на нього, тобто зробити спробу вчинити його. При замаху на злочин особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажає доведення початого нею злочину до кінця та настання зазначених наслідків.

Незакінчений замах на злочин є початком замаху на злочин, а закінчений замах його кінцем. При незакінченому замаху на злочин винний не зробив усього, що він вважав за необхідне для доведення злочину до кінця.

Так, надавши оцінку зібраним доказам, судом встановлено, що на місці події у кімнаті будинку були присутні явні сліди боротьби між потерпілою та обвинуваченим, що підтверджуються множинними саднами і синцями обличчя, тулубу та кінцівок потерпілої, синці на передній поверхні обох стегон, які згідно висновку експерта № 251 від 13.05.2019 року при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_11 могли утворитися від розведення руками ніг. Крім того, виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_10 , а саме подряпини в області грудної клітини, синець лівого плеча, садна обличчя, також вказують на сліди боротьби та не виключають утворення від подряпин нігтями, про що і зазначено у висновку експерта № 318 від 16.08.2017. Крім того, як убачається із протоколу обшуку від 14.08.2017 року за місцем проживання ОСОБА_11 та фототаблиці до нього, тіло обвинуваченої було у оголеному вигляді з множинними синцями та подряпинами, біля трупу потерпілої виявлено розірвану нижню білизну та шорти, які суд безпосередньо як речовий доказ оглядав у судовому засіданні. Враховуючи викладене, суд не може погодитися з тими доводами, що потерпіла хотіла добровільно вступити з обвинуваченим у статевий акт, і що тілесні ушкодження на тілі потерпілої та обвинуваченого з`явилися внаслідок пестощів, колегія суддів вважає їх безпідставними та такими, що спростовується показаннями і потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_63 , які досить близько знали потерпілу та повідомили, що остання не була схильна до таких елементів інтимного життя як «жорсткий секс, мазохізм», на що наголошувала сторона захисту. Тому, з наведених обставин можна зробити висновки, що у даному випадку у обвинуваченого ОСОБА_10 був умисел, направлений саме на задоволення своєї статевої пристрасті шляхом зґвалтування, проте, здійснити статевий акт не вдалося, через опір потерпілої, яка відбивалась від останнього, дряпаючи його нігтями та наносячи удар, тобто усі перелічені факти, в свою чергу дають підстави вважати, що мало місце застосування фізичного насильства під час замаху на зґвалтування. Також не спростовують даний висновок суду і ті посилання сторони захисту, що ні одна судова експертиза не виявила на тілі потерпілої та обвинуваченого, на їх одязі, дивані, покривалі тощо наявність сперматозоїдів, і доводи, що дії ОСОБА_10 не містять обов`язкових ознак зґвалтування, тобто злочину, передбаченого ст. 152 КК в редакції на час його вчинення, є необґрунтованими, оскільки останньому не інкримінується зґвалтування, як закінчений злочин, а лише незакінчений замах на його вчинення. Тобто фактично статевих зносин з потерпілою не настало з причин, що не залежали від його волі, і тому він не вчинив усіх дій, які вважав за необхідними для доведення злочину до кінця, а саме дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло іншої особи, з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), що і підтверджується відповідними висновками експертиз. Крім цього, обвинувачений так і не зміг пояснити суду, як так трапилося, що малолітня дитина була присутня на ліжку під час зайняття сексом, якщо була на це добровільна згода потерпілої, як вказує ОСОБА_10 , що явно свідчить про те, що ОСОБА_11 не мала намір вступати в статеві відносини з чоловіком при дитині, але не змогла вирватися, щоб перенести дитину в інше місце.

Не спростовують вину обвинуваченого і ті його доводи, що він раніше неодноразово бував в будинку потерпілих, про що вказують його дії під час слідчого експерименту 15.08.2017 року(а.с.153-157 т.2), який у повному обсязі відтворено в судовому засіданні і під час якого підозрюваний ОСОБА_10 детально розповів про обставини вчинення ним кримінального правопорушення, в тому числі, показав обізнаність про несправний світильник на поличці біля вікна та можливість його підключення до електромережі, так як саме в ту ніч- 14.08.2017 року ОСОБА_11 могла і не надати добровільну згоду про статеві зносини з ОСОБА_10 , якщо навіть і припустити, що раніше вони мали між собою інтимні стосунки.

При призначенні ОСОБА_10 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, сукупність всіх обставин, що характеризують цей злочин, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, ОСОБА_10 вину визнав частково, при цьому жалкує, що потерпіла померла, щиро розкаявся у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, активно сприяв у розкритті всіх злочинів, частково відшкодував витрати ОСОБА_7 на поховання доньки ОСОБА_11 на суму 12200.00 грн., позитивно характеризується за місцем проживання та за місцем проходження військової служби в/ч НОМЕР_1 , має родину /а.с. 39-51, 145, 146 т. 1, а.с. 190-215 т. 3, а.с. 71 т. 4, а.с.11, 19-30 т.5, а.с.2 т.10/. Дані обставини суд визнає такими, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що обтяжують покарання є вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння, та у присутності дитини. Враховуючи зазначені вище обставини, а також те, що в результаті злочинних дій ОСОБА_10 настали виключно тяжкі наслідки - смерть потерпілої ОСОБА_11 , яка була особою молодого віку, а малолітня дитина, яка була поставлена обвинуваченим у небезпечний для життя стан, залишилася ще і сиротою, під час розгляду даного к.п. вчинив інше кримінальне правопорушення, приймаючи до уваги ступінь небезпечності ОСОБА_10 для суспільства, не дивлячись на наявність обставин, котрі пом`якшують його покарання, колегія суддів вважає, що покарання йому необхідно призначити у виді позбавлення волі, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, остаточно призначивши за правилами ст.68, ч.1,3, 4 ст. 70 КК України, ч.4, 5 ст.72 КК України, так як він вчинив дані злочини до постановлення попереднього вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.05.2023 року. Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, у строк відбуття покарання слід зарахувати строк попереднього ув`язнення, а саме в період з 14.08.2017 року, тобто з дня затримання обвинуваченого відповідно до протоколу затримання від 14.08.2017 року /а.с. 133-136 т. 1/ до набрання вироком суду законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Зважаючи на вид призначеного обвинуваченому покарання, з метою забезпечення виконання вироку суду, процесуальних рішень та поведінки обвинуваченого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_81 , підлягає залишенню до набрання вироком законної сили, оскільки виняткового випадку для зміни запобіжного заходу на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою, колегією суддів не встановлено.

У даному кримінальному провадженні потерпіла ОСОБА_6 в інтересах малолітньої ОСОБА_11 просить стягнути з ОСОБА_10 на її користь матеріальну шкоду, завдану малолітній дитині ОСОБА_82 , 2016 року народження, смертю її матері - ОСОБА_11 , 1999 року народження, у розмірі по 1600.00 грн. щомісячно, починаючи з 14.08.2017 року до досягнення дитиною 18 років. Даний розмір обраховує відповідно до ч.2 ст. 1200, ч. 2 ст. 1195 ЦК України, виходячи з того, що потерпіла ОСОБА_11 не працювала, розмір мінімальної заробітної плати на момент заподіяння смерті згідно Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік» становив 3200.00 грн., а з вирахуванням частки, яка припадала на дитину ( від 3200 грн.), становить 1600.00 грн.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 1168 ЦК України просить стягнути на її користь моральну шкоду, завдану дитині смертю її матері, у сумі 1000000.00 грн., посилаючись на те, що втрата матері для дитини - велика травма та горе на все життя /а.с. 19-21 т. 1/.

Потерпілою ОСОБА_7 заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_10 моральної шкоди в сумі 1000000.00 грн., заподіяної внаслідок загибелі її доньки, який обґрунтовує значними моральними стражданнями від втрати рідної людини, втратою сну, покою та здоров`я, звичних життєвих зв`язків - роботи у м.Києві. Матеріальних претензій до обвинуваченого не має, оскільки усі витрати на організацію похорон, а також поминальні обіди відшкодовані /а.с. 23-24 т. 1/.

Обвинувачений ОСОБА_10 у питанні щодо вирішення даних позовів покладається на розсуду суду.

Згідно ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

На захист інтересів неповнолітніх осіб та осіб, визнаних у встановленому законом порядку недієздатними чи обмежено дієздатними, цивільний позов може бути пред`явлений їхніми законними представниками. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судо чинства.

За приписами ст. 129 КПК України у хвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Шкода відшкодовується дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода може відшкодовуватись грішми.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю (ч. 2 ст. 1168 ЦК України).

Колегія суддів дійшла висновку про задоволення в повному обсязі позовних вимог про відшкодування в інтересах малолітньої ОСОБА_11 заподіяної злочином матеріальної шкоди, оскільки позовні вимоги ґрунтуються на законі, знайшли підтвердження належними і допустимими доказами про те, що загибла на момент смерті не працювала, перебувала у відпустці по догляду за дитиною, виховувала її як одинока мати, у зв`язку з чим перебувала на обліку в органах соціального захисту. /а.с. 74-76, 80, 81 т. 2/.

Також, потерпіла ОСОБА_7 є матір`ю загиблої ОСОБА_11 , періодично проживала разом з загиблою дочкою та онукою.

Суд бере до уваги ступінь та глибину душевних страждань потерпілих від втрати рідної людини, а також негативні зміни в їх житті, які сталися у зв`язку із цим, психологічні травми та погіршення стану здоров`я, хвилювання за майбутнє онуки. ОСОБА_7 продовжує зазнавати страждань від того, що не може відновити той спосіб життя, який був до смерті дочки, постійно пригнічена від смерті дочки та страждає від невпевненості за майбутнє онуки, від постійного усвідомлення, що дочка пішла з життя в молодому віці, а її дитина втратила рідну мати, яку вона більше ніколи не побачить.

З урахуванням цього, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, судова колегія вважає правомірним стягнення з обвинуваченого на користь потерпілих моральної шкоди по 300000.00 грн. - кожній.

Питання про речові докази підлягає вирішенню на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі ст. 174 КПК України підлягає скасуванню арешт майна, накладений:

-ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17.08.2017 року /а.с. 22 т. 2/ на майно, вилучене в ході огляду місця проживання по АДРЕСА_2 , - медичну карту, медичну довідку ОСОБА_10 , мобільний телефон «Самсунг», гаманець, зубну щітку;

-ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17.08.2017 року /а.с. 59 т. 2/ на майно, вилучене в ході огляду місця проживання потерпілої по АДРЕСА_1 , - слід ноги, два сліди взуття, пошкоджені труси, пошкоджену спідницю, 2 простирадла, мікронакладення з двох рук потерпілої, мобільний телефон «Філіпс», мобільний телефон «Айфон6», мобільний телефон «Самсунг», сліди рук на 14 відрізках липкої стрічки;

-ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17.08.2017 року /а.с. 65 т. 2/ на майно, вилучене 14.08.2017 року під час огляду трупа ОСОБА_11 , бюстгальтер рожевого кольору, зразки волосся, зріз нігтьових пластин, змиви кистей рук, дактилокарту.

На підставі ст. 124 КПК України підлягає вирішенню питання стягнення витрат на проведення експертиз у справі на суму 2474.00 грн., в тому числі:

-за висновок експерта № 19/119/6-1/559е від 08.09.2017 року - 1731.80 грн. /а.с. 23 т. 2/;

-за висновок експерта № 19/119/7-1/1306е від 18.09.2017 року - 742.20 грн. /а.с. 25 т. 3/

На підставі ст.ст. 65-67, 100, 124, 174, 373-374 КПК України, колегія суддів -

ухвалила:

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 152 ,ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 135 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України (в редакції від 04.08.2017, із змінами, внесеними згідно із Законом № 2295-VI від 01.06.2010) у виді 3 (трьох) років 1 місяць позбавлення волі;

-за ч. 1 ст. 115 КК України у виді 8 (восьми) років позбавлення волі;

-за ч. 1 ст. 135 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань необхідно визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та попереднім вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.05.2023 року, остаточно призначити ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років з конфіскацією майна.

На підставі ч.4 ст.72 КК України додаткове покарання у виді конфіскації майна виконувати самостійно.

Строк відбуття покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання, призначеного ОСОБА_10 , строк попереднього ув`язнення з 14.08.2017 року до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 до вступу вироку в законну силу - залишити без змін.

Скасувати арешт, накладений ухвалами Охтирського міськрайоннного суду Сумської області від 17.08.2017 року на майно:

-медичну карту, медичну довідку ОСОБА_10 , мобільний телефон «Самсунг», гаманець, зубну щітку; слід ноги, два сліди взуття, пошкоджені труси, пошкоджену спідницю, 2 простирадла, мікронакладення з двох рук потерпілої, мобільний телефон «Філіпс», мобільний телефон «Айфон6», мобільний телефон «Самсунг», сліди рук на 14 відрізках липкої стрічки; бюстгальтер рожевого кольору, зразки волосся, зріз нігтьових пластин, змиви кистей рук, дактилокарту.

Речові докази:

-медичну картку, медичну довідку ОСОБА_10 , мобільний телефон «Самсунг», вилучений в ході огляду місця проживання по АДРЕСА_2 , передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Охтирського ВП ГУНП в Сумській області на підставі квитанції № 000780 - повернути обвинуваченому ОСОБА_10 /а.с. 160 т. 2/;

-гаманець, зубну щітку, слід босої ноги, два сліди взуття, пошкоджені труси, пошкоджену спідниця, два простирадла, мікронакладення з двох рук ОСОБА_11 , сліди рук на 14 відрізках липкої стрічки, бюстгальтер рожевого кольору, зразки волосся, зріз нігтьових платин, змиви з кистей рук, дактилокарту, мазок із ротової порожнини, мазок із піхви, мазок із задньо-проходного отвору, футболка синього кольору, шорти чорні байкові, труси сині з квадратими та полосами різних кольорів, змиви з обох рук, зрізи нігтьових пластин з обох рук, зразки волосся, зразки слини та крові, змив із статевого члену, відбиток полового члену на предмет (скло), дактилокарта, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Охтирського ВП ГУНП в Сумській області на підставі квитанції № 000780 /а.с. 160 т. 2/ - знищити;

-мобільні телефони «Філіпс», «Айфон6», «Самсунг», вилучені в ході огляду місця проживання потерпілої по АДРЕСА_1 , передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Охтирського ВП ГУНП в Сумській області на підставі квитанції № 000780 /а.с. 160 т. 2/ - повернути потерпілій ОСОБА_7 ;

-DVD-R-диск з відеозаписом слідчого експерименту від 14.08.2017 року з участю ОСОБА_10 в якості підозрюваного /а.с. 159 т. 2/ - залишити при справі;

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_6 , в інтересах малолітньої ОСОБА_83 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на відшкодування заподіяної злочином моральної шкоди 300000 (триста тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_6 , в інтересах малолітньої ОСОБА_83 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , матеріальну шкоду, завдану смертю її матері, у розмірі по 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок щомісяця, починаючи стягувати з 14.08.2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 на відшкодування заподіяної злочином моральної шкоди 300000 (триста тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні 2474 (дві тисячі чотириста сімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, в цей же строк з моменту отримання його копії.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження у разі відсутності апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3