Справа № 529/1566/23
Провадження № 1-кп/529/267/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2023 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

секретаря c/з ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000958 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою професійно-технічною освітою, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, в силу ст.. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 185 КК України, -

встановив:

Відповідно до обвинувального акта, обвинувачений ОСОБА_5 близько о 16 год. 30 хв. 05.10.2023, перебуваючи у власних справах в с. Дейнеківка, зайшов до приміщення магазину «Ластівка» по АДРЕСА_3 , де побачив в корилорі жіночий велосипед «Україна, який належав ОСОБА_4 та вирішив його викрасти.

В подальшому, реалізовуючи свої злочинні наміри на викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, таємно, з метою наживи в умовах воєнного стану в Україні, який введено Указом Президента україни «Про проведення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, який неодноразово продовжувався та триває донині, викрав велосипед марки «Україна» вартістю 3 544 грн. 44 коп., згідно висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/117-23/16011-ТВ від 19.10.2023, який належить ОСОБА_4 .

Після цього, ОСОБА_5 , викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим довівши свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна до кінця, завдавши потерпілій ОСОБА_4 матеріальних збитків на загальну суму 3 544 грн. 44 коп.

Також ОСОБА_7 , 17.10.2023, в денний час, проходячи повз одну із посадок за с. Ландарі Полтавського району полтавської області, знайшов один кущ рослини, за зовнішніми ознаками схожу на рослини коноплі, верхню частину якого вирішив зірвати. З метою незаконного придбання рослини коноплі для власних потреб, ОСОБА_5 зірвав руками верхню частину рослини коноплі, незаконного придбавши таким чином наркотичний засіб та намагався перенести до власного господарства в якому проживає за адресою по АДРЕСА_2 .

Обвинувачений ОСОБА_5 поклав зірвані частини рослини до поліетиленового пакету жовтого кольору достовірно знаючи, що зірвані ним рослини являються рослинами роду коноплі, який поклав до внутрішньої кишені свого одягу та ніс носив його із собою до моменту її вилучення.

Під час проведення особистого огляду ОСОБА_5 на одній із вулиць в с. Ландарі Полтавського району Полтавської області 17.10.2023 працівниками СПД №2 ВП №2 УНП в Полтавській області виявлено та вилучено поліетиленовий пакет, із частинами рослини зеленого кольору, які є фрагментами стебел з листями і верхівками, що мають морфологічні ознаки рослини коноплі, містять основний психоактивний кнабіноїд тетрагідроканнабінол і є канабісом, масою канабісу в перерахунку на суху речовину становить 36 г.

Таким чином, ОСОБА_8 не маючи передбаченого законом дозволу на здійснення незаконних дій з наркотичними засобами, незаконно придбав та зберігав в своєму одязі, для власних потреб, без мети збуту, особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс загальною масою в перерахунку на суху речовину 36 г, який відповідно до списку № 1 Таблиці № 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», затвердженого Постановою КМУ № 770 від 06.05.2000 (зі змінами), відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

В ході досудового розслідування між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_6 на підставі письмової згоди потерпілої ОСОБА_4 укладена угода про визнання обвинуваченим винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, в якій зазначені формулювання обвинувачення, його правова кваліфікація, вказано, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, беззастережно визнав свою винуватість у таємному викраденні чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану та незаконному зберіганні наркотичного засобу без мети збуту.

Також в угоді зазначене узгоджене прокурором і підозрюваним ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі строком 1 рік, за ч. 4 ст. 185 К України у виді позбавлення волі строком 5 років, із застосуванням правил ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років, із звільненням від відбування покарання згідно ст. 75 КК України. Також сторони угоди погодилися з наслідками укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідками її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 просили затвердити угоду, обвинувачений вказав, що наслідки її укладення та невиконання йому зрозумілі.

Прокурор ОСОБА_3 просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечувала проти затвердження угоди, вказала, що претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має.

Заслухавши сторін угоди, перевіривши угоду на відповідність вимогам діючого кримінального процесуального законодавства, суд дійшов до наступного.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо тяжких злочинів. При цьому укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, угода про визнання винуватості між підозрюваним ОСОБА_5 та прокурором укладена щодо вчинення кримінального правопорушення, внаслідок якого завдана шкода потерпілій ОСОБА_4 , яка надала свою письмову згоду на укладення такої угоди.

При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини, зазначені у ст. 470 КПК України.

Також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що укладення угоди між сторонами відбулося добровільно і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Підстави для відмови в затвердженні даної угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні.

Таким чином суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди між прокурором і обвинуваченим про визнання винуватості та призначення узгодженого покарання відповідно до вимог ч. 1 ст. 475 КПК України.

Питання про речові докази по справі суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

В порядку ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави судові витрати, понесені на проведення експертизи.

На підставі викладеного, керуючись статтями 374, 376, 468, 472, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31.10.2023 між прокурором Диканської окружної прокуратури Полтавської області і підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000958 від 06.10.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309 та ч.4 ст.185 КК України.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309 та ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання:

-за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі строком 1 рік;

-за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 5 років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі строком 5 років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави вартість проведених експертиз в розмірі 2 868 (дві тисячі вісімсот шістдесят вісім) грн.

Речовий доказ жіночий велосипед марки «Україна», який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_4 , залишити їй як власниці такого.

Речові докази полімерний сейф-пакет «Експертної служби МВС України» № 1615136 із речовиною масою 93,8, стебла масою 9,9 г. речовини у висушеному стані масою 1,822г., 1,934 г. разом із первинною упаковкою, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів СПД №2 ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області - знищити.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч.1 ст.309 КК України.

Згідно ч.6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому ОСОБА_5 та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати його копію після подачі до суду відповідної заяви.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вироку шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд Полтавської області засудженим, його захисником з підстав, передбачених п.1 ч.4 ст. 394 КПК України, а прокурором виключно з підстав, передбачених п.2 ч.4 ст. 394 КПК України.

Головуюча ОСОБА_1