ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001264 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 а на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 жовтня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Згідно вироку суду першої інстанції ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Липини Луцького району Волинської області, зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 , громадянин України, освіта середня спеціальна, не працює, неодружений, раніше неодноразово судимий, востаннє:

-вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 жовтня 2020 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці, звільнений 12.03.2021 по відбуттю строку покарання,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 11.08.2023 по день набрання вироком законної сили, з розрахунку що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 визначено рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено попередній тримання під вартою.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено повністю.

Визначено стягнути з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в сумі 2 686 (дві тисячі шістсот вісімдесят шість) гривень 67 копійок та моральну шкоду в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень, а всього 7686 (сім тисяч шістсот вісімдесят шість) гривень 67 копійок.

Вироком вирішено долю речових доказів, арештованого майна та процесуальних витрат.

За вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 02 травня 2023 року близько 15 години 45 хвилин, перебуваючи на території поблизу підвального приміщення будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, неодноразово продовженого у встановленому законом порядку, востаннє Указом Президента України № 53/2023 від 06 лютого 2023 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07 лютого 2023 року, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, з парапету поруч зі сходами, що ведуть униз до підвального приміщення танцювального центру, таємно викрав належну потерпілій ОСОБА_9 сумку марки «Gucci GG Marmont» (репліка), вартістю 466 гривень 67 копійок, в якій знаходились портативний зарядний пристрій марки «2e-pb1001», вартістю 550 гривень, кабель типу «micro-USB» марки «Bofone BX14», вартістю 93 гривні 33 копійки, кабель типу «lightning» марки «Hoco X40 Noah», вартістю 76 гривень 67 копійок, яка встановлена на підставі висновку експерта №СЕ-19/103-23/5821-ТВ від 02.06.2023, а також косметика, яка матеріальної цінності для потерпілої не становить, та грошові кошти в сумі 1 500 гривень, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 2 686 гривень 67 копійок.

Окрім цього, в період часу з 07 години 33 хвилини по 07 годину 36 хвилин 09 липня 2023 року, він же, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, неодноразово продовженого у встановленому законом порядку, востаннє Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №254/2023 від 01 травня 2022 року, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 02 травня 2023 року, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, перебуваючи у приміщенні магазину «Сім 23», що за адресою: АДРЕСА_4 , із торгових полиць, таємно викрав каву «Prodomo» мелену, вартістю 315 гривень 60 копійок, шоколад «WW» молочний з арахісовою начинкою та вафлею, вартістю 60 гривень 02 копійки, енергетичний напій «Monster Energy» The Doctor, об`ємом 0,355 л, вартістю 44 гривні 88 копійок та чай «Curtis» Earl Grey Passion», вартістю 34 гривні 20 копійок, чим завдав ТОВ «Клевер Сторс» майнової шкоди на загальну суму 454 гривні 70 копійок.

Також, в період часу з 14 години 03 хвилини по 14 годину 07 хвилин 09 липня 2023 року, він же, діючи умисно, в умовах воєнного стану, який введений на території України відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, продовженого Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №254/2023 від 01 травня 2022 року, та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 02 травня 2023 року, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, перебуваючи у приміщенні магазину «Сім 23», що за адресою: Волинська область, місто Луцьк, проспект Молоді, 4Е, із торгових полиць, повторно таємно викрав багет «Баварія Барбекю» Top Quality, вартістю 19 гривень 42 копійки, енергетичний напій «Monster Energy» The Doctor, об`ємом 0,355 л, вартістю 44 гривні 88 копійок, пиво «Тетерів» Хмільна вишня, об`ємом 0,5 л, вартістю 31 гривня 38 копійок, ковбасу «Салямі Посольська», вагою 0,202 кг, вартістю 53 гривні 09 копійок, каву «Prodomo», вартістю 315 гривень 60 копійок, чим завдав ТОВ «Клевер Сторс» майнової шкоди на загальну суму 464 гривні 37 копійок.

Окрім цього, в період часу з 13 години 33 хвилини по 13 годину 35 хвилин 18 липня 2023 року, він же, діючи умисно, в умовах воєнного стану, який введений на території України відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, продовженого Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №254/2023 від 01 травня 2022 року, та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 02 травня 2023 року, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, перебуваючи у приміщенні магазину «Сім 23», що за адресою: АДРЕСА_4 , із торгових полиць, повторно таємно викрав багет «З куркою» Classic XLacrge, вартістю 24 гривні 08 копійок, шоколад «Мілка» з карамельно-арахісовою начинкою і повітряним рисом, вартістю 132 гривні 70 копійок, пиво «Becks», об`ємом 0,5 л, вартістю 42 гривні 48 копійок, каву «Prodomo», вартістю 315 гривень 60 копійок, пиво «Стелла Артуа», об`ємом 0,5 л, вартістю 30 гривень 20 копійок, чим завдав ТОВ «Клевер Сторс» майнової шкоди на загальну суму 677 гривень 76 копійок.

Також, 11 серпня 2023 року, близько 15 години 48 хвилин, він же, діючи умисно, в умовах воєнного стану, який введений на території України відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, продовженого Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 254/2023 від 01 травня 2022 року, та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 02 травня 2023 року, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, перебуваючи поблизу закладу «Траторія Фелічіта», що за адресою: Волинська область, місто Луцьк, проспект Соборності, 11, із кишені куртки потерпілої ОСОБА_10 , повторно таємно викрав гаманець, який матеріальної цінності не становить, у якому знаходились грошові кошти у сумі 2 000 гривень, дисконтна картка, картка «CityCard» та пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_10 , які матеріальної цінності не становлять, чим завдав потерпілій ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 2 000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 своїми умисними діями, які виразилися у викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений, не оспорюючи доведеності винуватості та правильності кваліфікації його дій, оскаржує судове рішення з мотивів невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок його суворості.

ОСОБА_7 вказує, що невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого полягає у не застосування стосовно нього положень ст. 69 КК України. Так на переконання апелянта, в місцевого суду були наявні всі законні підстави призначити йому покарання нижче нижчої межі. В обґрунтування обвинувачений зазначає, що вину визнав, щиро розкаявся, активно сприяв у розкритті злочині. Крім того, потерпіла його пробачила, просила суд суворо його не карати. Також обвинувачений зауважує, що він є людиною похилого віку, має постійне місце проживання, на обліку в лікаря психіатра та психолога не перебуває, а попередні його судимості не повинні привілєювати над вище вказаними обставинами.

Враховуючи вказане, ОСОБА_7 просить оскаржуваний вирок в частині призначеного йому покарання змінити. Призначити йому покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України.

В судове засідання не з`явилася потерпіла, яка належним чином повідомлялася про час, дату та місце розгляду вказаного кримінального провадження, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Учасники кримінального провадження, які з`явилися в судове засідання, не заперечували щодо продовження розгляду справи у відсутності потерпілої. Її неприбуття не перешкоджає розгляду кримінального провадження відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку і доводи апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, міркування прокурора, який щодо задоволення апеляції заперечив, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції матеріали даного кримінального провадження за згодою учасників судового провадження розглянуті в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, тобто, судом першої інстанції визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які не оспорюються учасниками кримінального провадження, а тому вирок суду в зазначеній частині на предмет його законності та обґрунтованості не переглядається.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», вирішуючи питання про вид і розмір покарання в кожному конкретному випадку, суд повинен визначати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, виходячи із сукупності всіх обставин вчинення злочину (форми вини, мотивів, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, ступеня участі кожного із співучасників у вчиненні злочину та ін.).

Дані вимоги Закону були повністю дотримані судом першої інстанції.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так до обставин, які пом`якшує покарання, суд відніс щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, суд визнав вчинення кримінального правопорушення стосовно особи похилого віку.

Крім того, суд першої інстанції при призначенні покарання врахував дані про особу обвинуваченого, який є особою похилого віку, неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень проти власності.

Крім того, судом взято до уваги і позицію потерпілої, яка ствердила про відсутність претензій до обвинуваченого, просила його суворо не карати.

З огляду на вказане, обставини, які апелянтом вказано в апеляційній скарзі, повністю враховані судом першої інстанції при обрані обвинуваченому покарання на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. 4 ст. 185 КК України.

Посилання обвинуваченого на свій похилий вік не впливає на правильність висновків суду щодо призначеної міри покарання.

На думку апеляційного суду, призначене судом першої інстанції покарання обвинуваченому відповідає вимогам статей 50, 65 КК України та принципу пропорційності, оскільки є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, та буде відповідати принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання. Тож покарання, призначене судом першої інстанції не є суворим, як це зазначено в апеляційні скарзі обвинуваченого.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Апеляційний суд зауважує, що ч. 1 ст. 69 КК України надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину». Таке формулювання призводить до висновку, що застосування ст. 69 КК України можливе, якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони, по-перше, можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 ст. 66 КК України, і, по-друге, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину..

Як вбачається з оскаржуваного рішення, судом першої інстанції до пом`якшуючих ОСОБА_7 покарання обставин віднесено щире каяття, хоча обвинувальний акт не містить жодних пом`якшуючих обставин. Таким чином при відсутності кількох обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 та наявність в обвинуваченого судимостей за вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень проти власності, судимості за які не зняті та не погашені в установленому законом порядку, вчинення в короткий проміжок часу нового умисного корисливого тяжкого злочину, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, а також про підвищену суспільну небезпечність, відсутні достатні підстави для застосування в даному конкретному випадку положень ст. 69 КК України, як про це правильно вказано судом першої інстанції.

Враховуючи викладене вище, підстав для зміни вироку, пом`якшення обвинуваченому призначеного покарання з мотивів наведених в апеляційній скарзі, колегія суддів не знаходить.

Будь-яких порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

Таким чином, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 слід залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 жовтня 2023 року стосовно - без змін.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 жовтня 2023 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення апеляційним судом, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення

Головуючий

Судд і