Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/8879/21
Провадження № 1-кп/490/201/2023
У Х В А Л А

01 грудня 2023 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

його захисника - ОСОБА_5

потерпілої - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження № 0000807 про обвинувачення

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Миколаєві, є громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочинів, передбачених частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Центрального районного суду міста Миколаєва перебуває об`єднане кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України.

Після вивчення змісту обвинувальних актів та доданих до його матеріалів, вислуховування прокурора, обвинуваченого, його захисника та потерпілої суд дійшов такого.

А. Стосовно предмету кримінального провадження.

В межах цього кримінального провадження ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні одинадцяти крадіжок.

Його дії органами досудового розслідування та публічне обвинувачення кваліфіковані за частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України.

Б. Стосовно обставин, пов`язаних із вирішенням питання про призначення справи до судового розгляду.

1.В межах цього кримінального провадження будь-яких угод не укладено, через що підстави для прийняття рішень, передбачених пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України є відсутніми.

2. Підстави для закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини 3 статті 314 КПК України на цей час також відсутні.

3. У наданому на розгляд суду обвинувальному акті орган досудового розслідування вказав, місце, час, дату та дії обвинуваченої, які, на думку органу досудового розслідування, мають ознаки кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність.

Сторони про наявність недоліків обвинувального акту, які здатні перешкодити початку судового розгляду, не посилаються.

Отже, наданий суду обвинувальний акт містить всі обставини, які необхідні для початку судового розгляду кримінального провадження.

4. Це кримінальне провадження підсудне Центральному районному суду міста Миколаєва, заперечень проти такого сторонами не наведено.

Отже, підстави для прийняття рішення, передбаченого пунктом 4 частини 3 статті 314 КПК України, в цьому випадку також є відсутніми.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 314, частини 1 статті 315 КПК України за такого справу необхідно призначити до судового розгляду, провівши задля цього підготовчі дії, що передбачені частиною 2 цієї статті.

В. Стосовно питань, пов`язаних із підготовкою справи до судового розгляду.

1. Відповідно до частини 1 статті 31 Кримінального Процесуального Кодексу України це кримінальне провадження слід здійснювати суддею одноособово.

2. Далі, суд має відповідно до пункту 1 частини 2 статті 315 Кримінального Процесуального Кодексу України визначити дату та місце проведення судового засідання з розгляду цього кримінального провадження.

Враховуючи його предмет, навантаження суду та учасників кримінального провадження суд вважає за необхідне призначити судовий розгляд цього кримінального провадження на 22 серпня 2023 року на 10:00 годину.

3. При цьому враховуючи, що в цьому випадку про проведення закритого судового засідання сторони не просять, та передбачені законом підстави для такого є відсутніми, розгляд справи слід здійснювати у відкритому судовому засіданні.

4. Судове засідання у цьому кримінальному провадженні слід здійснювати за участі обвинуваченого, його захисника, прокурора та потерпілого.

5. При цьому представнику персоналу органу пробації слід доручити скласти досудову доповідь відносно обвинуваченого.

Г. Стосовно застосування запобіжного заходу, що має бути застосованим до обвинуваченої.

І......Під час підготовчого судового засідання прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

1. В обґрунтування послався про те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні низки тяжких злочинів; під час здійснення цього кримінального провадження місце проживання змінив, та почав переховуватись від суду.

За такого, за твердженнями прокурора, існують ризики того, що обвинувачений в подальшому переховуватиметься від суду та може вчинити новий злочин, запобігти яким інакше, ніж шляхом його тримання під вартою, неможливо.

2. Захисник просив змінити застосований відносно ОСОБА_4 запобіжний захід на не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування послався про те, що наразі його підзахисний усвідомив свої помилки та зобов`язується в подальшому сумлінно виконувати свої процесуальні обов`язки.

3. Обвинувачений також просив змінити обраний відносно нього запобіжний захід на не пов`язаний з триманням під вартою.

ІІ......Вирішуючи клопотання прокурора суд, окрім обставин, встановлених вище, враховує ще таке.

1. Протягом тривалого періоду у судові засідання обвинувачений не з`являвся, з огляду на що ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 16 березня 2023 року був оголошений у розшук.

На виконання цієї ухвали ОСОБА_4 був затриманим та доставленим до суду, ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 05 квітня 2023 року відносно нього був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

2. Під час перебування під домашнім арештом ОСОБА_4 у судові засідання не з`являвся, з місця, визначеного йому для перебування під домашнім арештом, зник.

З огляду на таке, ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 19 червня 2023 року він був оголошений у розшук.

3. На виконання ухвали суду 03 серпня 2023 року місце знаходження обвинуваченого було встановлено та він був супроводжений працівниками поліції до приміщення суду, де йому була вручена копія клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та він був повідомлений про час та місце розгляду клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу - 04 серпня 2023 року о 13:00 годині.

Проте, всупереч вимог ухвали суду від 03 серпня 2023 року ОСОБА_4 у встановленому законом порядку затриманий не був; на вирішення питання про застосування відносно нього запобіжного заходу доставлений він не був та самостійно не з`явився.

4. Далі, з огляду на неявку обвинуваченого у судове засідання 03 серпня 2023 року розгляд справи був відкладеним спочатку - на 07 серпня 2023 року, та, зрештою, на 14 серпня 2023 року.

Проте, у жодне з цих засідань обвинувачений не з`явився, відповідно до наявних у суді відомостей - розпочав відверто переховуватись від суду та працівників правоохоронних органів.

З огляду на таке, ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 14 серпня 2023 року обвинувачений повторно був оголошений у розшук.

5. На виконання ухвали суду від 14 серпня 2023 року наразі ОСОБА_4 затриманий та доставлений до суду.

6. Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 03 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Цією ж ухвалою був визначений розмір застави у сумі 53.700 /п`ятдесят три тисячі сімсот/ грн..

Ухвалою визначалось, що у разі внесення застави у цій сумі обвинувачений підлягає негайному звільненню з-під варти, та на нього, окрім окрім загального обов`язку з`являтись до суду, покладались такі обов`язки:

негайно повідомити суд про місце свого перебування та актуальні номери засобів зв`язку;

повідомляти суд про зміну місця проживання та номерів засобів зв`язку;

прибувати до відділення поліції № 1 Миколаївського районного управління поліції Головного Управління Національної Поліції України в Миколаївській області один раз на місяць для реєстрації.

7. Під час обрання цього запобіжного заходу суд виходив з наявності ризиків того, що у разі незастосування такого запобіжного заходу обвинувачений може переховуватись від суду, а також вчинити нові злочини.

8. Відповідно до статті 1 Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року (затвердженого Законом України № 2102- ІХ від 24 лютого 2022 року) /із змінами, внесеними Указами: від 14 березня 2022 року № 133/2022 (затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ); від 18 квітня 2022 року № 259/2022 (затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), від 17 травня 2022 року № 341/2022 (затвердженим Законом України від 23 травня 2022 року № 2263-ІХ), від 12 серпня 2022 року № 573/2022 (затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ), від 07 листопада 2022 року № 757/2022 (затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738 - ІХ), від 06 лютого 2023 року № 58/2023 (затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року № 2915-ІХ), від 01 травня 2023 року (затвердженим Законом України від 02 травня 2023 року № 3057-ІХ), від 26 липня 2023 року № 451/2023 (затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-ІХ), від 06 листопада 2023 року № 734/2023 (затвердженим Законом України від 07 листопада 2023 року № 3429-IX)/ з 24 лютого 2022 року й до теперішнього часу в Україні безперервно діє військовий стан.

ІІІ......Вирішуючи заявлене прокурором клопотання, суд виходив з таких приписів діючого законодавства.

1. Відповідно до частини 1 статті 177 Кримінального Процесуального Кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

-знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

-незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити перелічені дії.

При цьому відповідно до частини 3 статті 176 Кримінального Процесуального Кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя має переконатись, що жоден більш м`який, ніж запропонований слідчим, запобіжний захід не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

2. Відповідно до частини 1 статті 176 Кримінального Процесуального Кодексу України запобіжними заходами є:

1)особисте зобов`язання;

2)особиста порука;

3)застава;

4)домашній арешт;

5)тримання під вартою.

Відповідно до статті 179 цього Кодексу особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до статті 180 Кримінального Процесуального Кодексу України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Відповідно до частини 1 статті 182 Кримінального Процесуального Кодексу України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

При цьому відповідно до частини 5 цієї статті розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 1 статті 181 Кримінального Процесуального Кодексу України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

3. Відповідно до статті 183 Кримінального Процесуального Кодексу України

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

/частина 1/

4. Відповідно до статті 199 Кримінального Процесуального Кодексу України строк тримання під вартою може бути продовженим у разі наявності вказаних вище обставин та додаткового доведення того, що завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали не є можливим, а раніше заявлені ризики не зменшились або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

5. Відповідно до процитованих вище приписів статті 8 Кримінального Процесуального Кодексу України та норм статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року Конвенція про захист прав та основоположних свобод /далі - Конвенція/ та практика Європейського суду з прав людини визнаються в Україні джерелом права

5.1. Відповідно до визначеного Європейським судом з прав людини поняттям під час вирішення питання щодо запобіжного заходу під обґрунтованою підозрою слід розуміти добросовісне припущення про вчинення особою певного діяння, яке ґрунтується на об`єктивних відомостях, які:

1)можна перевірити у судовому розгляді;

2)спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Добросовісним можна вважати припущення, яке висунуте компетентним органом у встановленому законом порядку та ґрунтується на підході до справи, що характеризується правдивістю, сумлінністю та ретельністю.

5.2. У пункті 48 рішення у справі "Чеботарь проти Молдови" Європейський Суд з Прав Людини зазначив таке.

"Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання

При цьому у тому ж пункті Суд, посилаючись на свою прецедентну практику зазначає, що самого факту, що підозра є добросовісною, недостатньо. Словосполучення "обґрунтована підозра" означає наявність фактів або інформації, що здатні переконати об`єктивного спостерігача, що особо, можливо, вчинила злочин.

5.3. Європейський Суд з Прав Людини у своїй практиці обґрунтував підхід, відповідно до якого тримання особи під домашнім арештом, так само, як й триманні її під вартою, є позбавленням свободи у розумінні статті 5 Конвенції /див., окрім іншого, рішення у справах "Гуццарді проти Італії" (пункти 92 - 95); "Бузаджі проти Республіки Молдова" (пункти 103 - 110); "Корбан проти України (пункти 138 - 139) та інші/.

При цьому Європейський Суд з Прав Людини зазначає, що в більшості випадків домашній арешт передбачає меншу кількість обмежень та менший ступінь страждань та незручностей для затриманого, ніж звичайне ув`язнення у відповідній установі. Але цю обставину Європейський Суд з Прав Людини пов`язує з особливостями режиму, але - не з сутністю становища ув`язненого. /див., окрім іншого, рішення у справі "Бузаджі проти Республіки Молдова" (пункти 111 - 114); "Корбан проти України (пункти 138 - 139)/

5.4. Відповідно до правової позиції, що сформована Європейським Судом з прав людини, для продовження строку тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку. Також суд вказав, що пункт 3 статті 5 Конвенції визначає право заарештованого на розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження, при цьому таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, в іншому випадку суд може змінити запобіжний захід на більш м`який.

Європейський суд з прав людини судом також відзначає, що "ризик втечі або уникнення правосуддя" зменшується з часом, адже включення строку запобіжного ув`язнення до строку покарання, якого мав підстави боятися заявник, зменшує це побоювання і його наміри втекти.

Далі відзначається, що таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини також наголошував, що "саме національні судові органи мають подбати про те, щоб тривалість попереднього ув`язнення обвинуваченого у відповідній справі не перевищила розумного строку. Для цього вони мають дослідити всі факти на користь і проти існування реального суспільного інтересу, який, за належного врахування принципу забезпечення презумпції невинуватості, виправдовує відхід від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи, і викласти ці міркування у своїх рішеннях про подовження строку тримання під вартою… Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні заарештованою особою відповідного злочину є обов`язковою і неодмінною умовою законності подовження строку тримання під вартою, але зі спливом певного часу ця умова перестає бути достатньою… Згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції, визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні посадові особи зобов`язані розглянути й альтернативні заходи забезпечення її явки до суду. Фактично, це положення не лише проголошує право на "розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження", а й передбачає, що "звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання".

/див. рішення у справі "Тодоров проти України" від 12.01.2012 року, "Пунцельт проти Чехії", "Харченко проти України" та інші/

Окрім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у справі "Летельє проти Франції" (рішення від 26.06.1991 року), "особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення принаймні, протягом певного часу. За виняткових обставинах цей момент може бути врахований у світлі Конвенції, у всякому разі в тій мірі, в якій внутрішнє право … визнає поняття порушення публічного порядку внаслідок скоєння злочину. Однак цей фактор можна вважати виправданим і необхідним, тільки, якщо є підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить публічний порядок, або якщо цей порядок дійсно перебуває під загрозою. Попереднє затримання не має передувати покаранню у вигляді позбавлення свободи, не може бути "формою очікування" обвинувального вироку" (п.51).

ІV…...З огляду на ці приписи діючого законодавства суд, повертаючись до обставин розгляду цього кримінального провадження, відзначає таке.

Стосовно наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину обвинуваченим.

1. Оскільки по справі лише завершене підготовче провадження, наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_4 у вчиненні злочину, що йому інкримінується, на даній стадії судового розгляду не перевіряється, а встановлення його вини/невинуватості можливо лише під час ухвалення вироку по суті пред`явленого обвинувачення.

Метою ж застосування запобіжного заходу відносно нього наразі є забезпечення можливості подальшого розслідування кримінальної справи, яке /подальше розслідування/ повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

2. Разом з таким, стосовно обставин цього кримінального провадження, суд відзначає також, що факт вчинення ним крадіжок обвинувачений не заперечує.

Отже, висунуту ОСОБА_4 підозру для мети вирішення питання про застосування відносно нього запобіжного заходу слід вважати обґрунтованою.

Стосовно наявності передбачених законом ризиків.

1. Ухвалою суду встановлена наявність ризику того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду.

Та суд відзначає, що обставини кримінального провадження поза розумним сумнівом доводить високий ступінь актуальності цього ризику.

2. Ухвалою суду встановлена наявність ризику того, що обвинувачений може вчинити новий злочин.

Наявність цього ризику підтверджується тим, що обвинувачений обґрунтовано підозрюється у вчиненні 11 злочинів

2.1. Так, доведений вище ступінь обґрунтованості висунутої обвинуваченому підозри не дозволяє обґрунтовано стверджувати про його схильність до вчинення злочинів.

2.2. Наведені ж прокурором відомості про особу обвинуваченого самі по собі, без переконливих відомостей про обґрунтованість підозри, що є предметом цього кримінального порушення, довести наявність цього ризику не спроможні.

Стосовно запобіжного заходу, який має бути застосований відносно ОСОБА_4 .

1. Наведені вище обставини цього кримінального провадження поза розумним сумнівом доводять, що запобігти вказаним ризикам, особливо - ризику переховування обвинуваченого від суду - шляхом застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з його триманням під вартою, неможливо.

2. Суд також відзначає, що в умовах військового стану саме тримання обвинуваченого під вартою відповідає вимогам публічного інтересу.

Так, під час військового стану особи є особливо вразливими, та втрата ними майна через протиправні дії інших осіб цілком здатна завдати їм відчутної та непоправної шкоди.

За такого перебування на волі особи, яка систематично вчиняє злочини проти власності, наразі цілком здатне спричинити відчутних втрат публічному порядку.

Отже, відносно обвинуваченого слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому відповідно до приписів процитованої вище норми частини 3 статті 183 Кримінального Процесуального Кодексу України суд має визначити розмір застави, за умови внесення якої обвинувачений підлягає звільненню з-під варти.

Стосовно організації подальшого розгляду цього кримінального провадження.

Враховуючи, що відповідно до цієї ухвали обвинувачений має бути доправлений до Державної Установи "Миколаївський слідчий ізолятор", на території України запроваджений військовий стан, а ситуація на території міста Миколаєва не дозволяє здійснити його доставку у судове засідання, вважаю за необхідне на підставі статті 336 Кримінального Процесуального Кодексу України забезпечити його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Керуючись ст.ст. 314, 369-372; 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

1.Кримінальнеі провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України - прийняти до провадження Центрального районного суду міста Миколаєва.

2.Здійснювати розгляд цього кримінального провадження одноособово.

3.Призначити кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України - до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 22 січня 2024 року на 15:00 годину.

4.У судове засідання викликати захисника прокурора та потерпілих.

5.Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 - до 30 січня 2024 року включно.

Визначити розмір застави у сумі 53.700 /п`ятдесят три тисячі сімсот/ грн., за умови внесення якої ОСОБА_4 підлягає негайному звільненню з-під варти.

У разі внесення суми застави покласти на ОСОБА_4 , окрім загального обов`язку з`являтись до суду, також такі обов`язки:

- негайно повідомити суд про місце свого перебування та актуальні номери засобів зв`язку;

- повідомляти суд про зміну місця проживання та номерів засобів зв`язку;

- прибувати до відділення поліції № 1 Миколаївського районного управління поліції Головного Управління Національної Поліції України в Миколаївській області один раз на місяць для реєстрації.

6.Забезпечити участь обвинуваченого ОСОБА_7 у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Доручити адміністрації Державної Установи "Миколаївський слідчий ізолятор" забезпечити 22 січня 2024 року о 15-00 годині участь обвинуваченого ОСОБА_7 у судовому засіданні у режимі відео конференції, а також виконати дії, передбачені частиною 1 статті 345 КПК України.

7.Доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь відносно ОСОБА_4 у строк до 21 січня 2024 року

Ухвала в частині продовження строку тримання обвинуваченого під вартою може бути оскарженою безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів, в решті оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя = ОСОБА_8 =