Справа № 446/1570/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2023 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритомм судовому засіданні у м. Кам`янка-Бузька кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.05.2023 за №0000116 про обвинувачення

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кам`янка-Бузька Львівської області, який зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною базовою загальною середньою освітою, працюючого в ПП "Скіфи" оператором станка, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

встановив:

ОСОБА_7 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», в період часу з 19 вересня 2022 року по 13 травня 2023 року, перебуваючи по АДРЕСА_1 , умисно, систематично вчиняв психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_6 , яке виражалося у словесних образах останньої, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, погрозах фізичною розправою, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи та виразилося у формі порушення рівня її життєдіяльності, деякому послабленні вольової регуляції, пригніченому настрої, емоційної лабільності, астенії, безпорадності, тривожності, напруженості та переживанні за власне здоров`я.

Зокрема, 19 вересня 2022 року о 20 годині 22 хвилини ОСОБА_7 , за місцем проживання по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_6 .

Продовжуючи свої умисні протиправні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 18 березня 2023 року о 20 годині 22 хвилини, ОСОБА_7 , перебуваючи в нетверезому стані, за місцем проживання по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_6 .

Разом з тим, 19 березня 2023 року о 10 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , за місцем проживання по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_6 .

Окрім цього, продовжуючи свої умисні систематичні протиправні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, ОСОБА_7 , 13 травня 2023 року о 15 годині 53 хвилини, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на вчинення психологічного насильства над своєю матір`ю ОСОБА_6 , на ґрунті неприязних відносин, вчинив сварку, умисно ображав її нецензурною лайкою, принижуючи її честь та гідність, виганяв із домоволодіння, погрожував фізичною розправою, чим вчинив відносно останньої домашнє насильство психологічного характеру.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав у повному обсязі. Пояснив, що потерпіла ОСОБА_7 є його мамою. Вказав, що він не б`є маму, а лише кричить на неї та виганяє з дому.

Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, просив його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає з обвинуваченим за однією адресою. Вказує, що обвинувачений ОСОБА_7 надмірно вживає алкоголь, після чого стає агресивний, душить її подушками, виганяє з будинку, кричить на неї, погрожує фізичною розправою. Через агресію сина, вона постійно вживає заспокійливі препарати. Щодо міри покарання обвинуваченому, просить обрати такий у вигляді позбавлення волі.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_7 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор, також не оспорювала встановлені фактичні обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, потерпілу, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованому їй кримінального правопорушення при встановлених судом обставинах, доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ст. 126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Також суд враховує загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, а саме призначення покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно положень Загальної частини цього Кодексу та з урахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до п. 1 ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що він раніше не судимий, на обліку в наркологічному кабінеті не перебуває, перебуває на обліку в психіатричному кабінеті, однак згідно висновку судово-психіатричного експерта №653 від 30.06.2023, ОСОБА_7 на даний час виявляє легку розумову відсталість в ступені легкої дебільності, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.Також обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно працевлаштований в ПП "Скіфи" оператором станка.

Суд також приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_7 та враховує встановлені органом пробації середні ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик його небезпеки для суспільства, а також можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

З урахуванням усіх обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначене в межах санкції ст. 126-1 КК України у виді арешту, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення, попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та відповідає загальним засадам призначення покарання і не знаходить підстав для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Також, враховуючи систематичність вчинення ОСОБА_7 домашнього насильства по відношенню до потерпілої - його мами, суд дійшов висновку, що в інтересах потерпілої від кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, необхідно застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 обмежувальні заходи, поклавши на нього обов`язок, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме направити його для проходження програми для кривдників строком один місяць.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази по справі слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 91-1, 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України,

ухвалив:

ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) місяців арешту

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

На підставі п.5 ч.1 ст.91-1КК України направити ОСОБА_7 для проходження програми для кривдників на строк 1 (один) місяць та покласти на нього обов`язок пройти цю програму.

Контроль за виконанням засудженою програми для кривдників, до якої застосовано обмежувальні заходи, покласти на орган пробації за місцем проживання засудженого.

Речові докази: матеріали, зареєстровані інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» за № 984 від 18.03.2023 на 13 арк.; матеріали, зареєстровані інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» за № 999 від 20.03.2023 на 12 арк.; матеріали, зареєстровані інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» за № 3875 від 19.09.2022 на 16 арк. - залишити при матеріалах кримінального провадження від 14.05.2023 за №0000116.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1