Єдиний унікальний номер: 448/1656/21
Провадження № 1-кп/448/31/23
У Х В А Л А

25.09.2023 року м.Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 368 КК України,

учасники справи:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

його захисник-адвокат ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

В провадженні суду знаходиться вказане кримінальне провадження.

Прокурор ОСОБА_7 , через канцелярію суду подав письмове клопотання про витребування доказів. допиту експерта та тимчасовому доступі до документів. В обґрунтування клопотання зазначив, що в ході судового розгляду судом досліджено висновок судово-портретної експертизи №СЕ-19/114-21/9283ФП від 23.05.2021. Згідно вказаного висновку, покращені і збільшені зображення предметів, візуально схожих на грошові кошти (гривні), на представлених на дослідження відеозаписах були покращені та представлено у роздрукованому вигляді. Поряд із цим, якість вказаного «роздрукованого вигляду» у висновку експерта не надає можливості належним чином їх дослідити та надати оцінку вказаним зображенням, тим більше, що такі зображення виконані у висновку експерта у чорно-білому варіанті, тоді як представлені на експертизу відеозаписи здійснювались у кольорі. Наведене вказує на необхідність витребування та огляду у судовому засіданні цифрових зображень, які виготовлялись експертом під час проведення експертизи, а також допиту експерта з метою роз`яснення висновку експерта.

Вказує, що окрім того, у судових засіданнях 30.05.2022р., 21.06.2022р. та 29.06.2022р. стороною захисту, а саме захисником обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_8 , висловлено позицію щодо того, що досліджені у судових засіданнях додатки до протоколів проведених негласних слідчих (розшукових) дій представлені суду в копіях, що унеможливлює їх належне дослідження та встановлення дійсних обставин справи. Викладене вказує на необхідність дослідження в суді оригіналів додатків до протоколів вказаних негласних слідчих (розшукових) дій. На даний час додатки до протоколів негласних слідчих розшукових дій долучені до матеріалів справи №448/813/21 про обвинувачення ОСОБА_9 , за частиною 3 статті 368 КК України, яка знаходиться на розгляді Мостиського районного суду Львівської області (суддя ОСОБА_10 ), а відтак їх отримання для огляду у судовому засіданні в справі про обвинувачення ОСОБА_3 можливе шляхом тимчасового доступу до них.

З огляду на вищевикладене, просить суд:

- витребувати з Львівського НДЕКЦ МВС України зображення, що виготовлялись експертом при проведенні судово-портретної експертизи висновок експерта № СЕ-19/114-21/9283ФП від 23.05.2021р.) у цифровому форматі та оглянути вказані зображення у судовому засіданні.

- допитати в судовому засіданні судового експерта Львівського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_11 з метою роз`яснення висновку експерта № СЕ-19/114-21 /9283ФП від 23.05.2021р.

- надати прокурору другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_12 , іншим прокурорам групи прокурорів у справі про обвинувачення ОСОБА_3 , тимчасового доступу з можливістю вилучення для подальшого дослідження в судовому сіданні (та подальшого повернення) протоколу про результати проведення власних слідчих (розшукових) дій № 221т/55/112-2020 від 16.01.2020 з додатками до нього - цифровими носіями інформації № 217т і 219т, які на даний час знаходяться в матеріалах справи №448/813/21 про обвинувачення ОСОБА_9 , за ч.3 ст.368 КК України, яка знаходиться на розгляді Мостиського районного суду Львівської області (суддя ОСОБА_10 ).

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 підтримав подане ним клопотання.

Сторона захисту, в особі обвинуваченого ОСОБА_13 , і захисника-адвоката ОСОБА_14 , в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання. Просили суд у задоволенні такого відмовити, оскільки на їх думку таке не відповідає вимогам КПК України в розрізі того, що такі докази, які просить прокурор додатково дослідити, подавались самим прокурором на підтвердження суті обвинувачення, а отже, заявляючи таке клопотання прокурор заздалегідь висловлює сумніви у достатності та обґрунтованості досліджених в судовому засіданні доказів.

Вивчивши заявлене клопотання, дослідивши матеріали вищевказаного кримінального провадження, вислухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам (ст.1 КК України).

Завданням кримінального провадження, зокрема, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, а також забезпечення повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Згідно статті 9 КПК України, під час кримінального провадження повинно бути забезпечено всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, виявлені як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надана їм належна правова оцінка та забезпечено прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно з статтею 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо під час судового засідання.

Це надає можливість учасникам сформувати свої позиції до судового розгляду без побоювання того, що поява якогось невідкритого доказу суттєво похитне позицію обвинувачення або захисту.

Порядок збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок регламентовано ст.93 КПК України, на яку посилається прокурор у поданому ним клопотанні.

Разом з тим, прокурором не було враховано, що зі змісту частини першої цієї статті вбачається, що законодавцем - повноваженнями витребувати відповідні докази наділено сторони кримінального провадження, потерпілого та представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Трактування поняття «сторони кримінального провадження» надано у п.19 ч.1 ст.3 КПК України -«з боку обвинувачення: слідчий, дізнавач, керівник органу досудового розслідування, керівник органу дізнання, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, встановлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники».

Тобто, цими нормами КПК України суд не наділено повноваженнями збору доказів шляхом їх витребування.

За змістом §3 «Процедура судового розгляду» Глави 28 «Судовий розгляд» Розділу ІV «Судове провадження у першій інстанції» КПК України, суд не уповноважений на збирання доказів, у тому числі і шляхом їх витребування, а лише на їх дослідження.

З наведеного випливає, що під час судового розгляду суд лише досліджує, тобто перевіряє, вже зібрані докази безпосередньо, та не уповноважений на їх збирання замість сторони кримінального провадження, у тому числі і шляхом їх витребування.

Прокурор ОСОБА_7 , заявив клопотання про витребування судом під час судового розгляду певної інформації, але збирання доказів судом у такий спосіб, як було вище наведено, не передбачено чинним КПК України.

З огляду на те, що судом було відмовлено у клопотанні сторони обвинувачення про витребування доказів - зображення, що виготовлялись експертом при проведенні судово-портретної експертизи висновок експерта № СЕ-19/114-21/9283ФП від 23.05.2021р.) у цифровому форматі, а тому на переконання суду у такого і відсутні підстави для задоволення клопотання сторони обвинувачення про допит у судовому засіданні судового експерта Львівського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_11 з метою роз`яснення висновку експерта № СЕ-19/114-21/9283ФП від 23.05.2021р., в якому, зокрема, йде мова про інформацію (докази), котрі сторона обвинувачення клопотала вище, щоб витребувати.

Окрім цього, відповідно до частини 1 статті 356 КПК України за клопотанням сторони кримінального провадження, потерпілого або за власною ініціативою суд має право викликати експерта для допиту для роз`яснення висновку.

Аналізуючи вказану норму закону, суд вважає, що вирішення такого клопотання сторони кримінального провадження виноситься на розсуд суду, тобто суд має право, а не зобов`язаний вчинити певну процесуальну дію. Залежно від обставин конкретного кримінального провадження, суд у кожному конкретному випадку приймає рішення про необхідність виклику експерта для допиту.

Суд вважає, що в даному випадку виклик експерта є недоцільним, призведе до необґрунтованого затягування розгляду кримінального провадження та жодним чином не доповнить інформативно те, що судом досліджено швидше.

Щодо клопотання сторони обвинувачення про надання таким тимчасового доступу з можливістю вилучення для подальшого дослідження в судовому сіданні (та подальшого повернення) протоколу про результати проведення власних слідчих (розшукових) дій № 221т/55/112-2020 від 16.01.2020 з додатками до нього - цифровими носіями інформації № 217т і 219т, які на даний час знаходяться в матеріалах справи № 448/813/21 про обвинувачення ОСОБА_9 , за частиною 3 статті 368 КК України, яка знаходиться на розгляді Мостиського районного суду Львівської області (суддя ОСОБА_10 ), то з даного приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, тимчасовий доступ до речей і документів.

Положення статті 132 КПК України визначають, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

З вимог статті 159 КПК України вбачається, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до статті 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Згідно вимог частини 2 статті 160 КПК України, у клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Відповідно до вимог частини 5 статті 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до статті 333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Згідно з частиною 2 статті 333 КПК України під час розгляду клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів суд також враховує причини, через які доступ не був здійснений під час досудового розслідування. Якщо судом під час судового провадження прийнято рішення про надання доступу до речей і документів, суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для здійснення такого заходу забезпечення кримінального провадження та ознайомлення учасників судового провадження з його результатами. Особа, яка під час судового провадження отримала речі і документи внаслідок здійснення тимчасового доступу до них, зобов`язана надати до них доступ у порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу.

З системного аналізу наведених норм вбачається, що кримінальне процесуальне законодавство містить вимоги щодо суб`єкту подання клопотання (ч.1 ст.160 КПК України), вичерпний перелік вимог до відомостей, які мають бути зазначені у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів (ч.2 ст.160 КПК України), а також покладає на сторону, яка звертається з таким клопотанням, обов`язок обґрунтувати наявність передбачених законом підстав для надання тимчасового доступу (ч.5 ст.163 КПК України) та довести існування причин, через які він не був здійснений під час досудового розслідування (ч.2 ст.333 КПК України).

В своєму клопотанні прокурор ОСОБА_7 , зазначає, що документи та речі (цифровий носій), до яких просить надати тимчасовий доступ є основними доказами сторони обвинувачення та мають суттєве значення для розгляду кримінального провадження та прийняття судом об`єктивного та неупередженого рішення, при цьому в порушення вимог частини 5 статті 163 КПК України, прокурором не доведено достатніх підстав вважати, що ці документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до частини 4 статті 333 КПК України суд відмовляє в задоволенні клопотання прокурора, якщо він не доведе, що слідчі (розшукові) дії, про проведення яких він просить, не могли бути проведені під час досудового розслідування через те, що не були і не могли бути відомі обставини, які свідчать про необхідність їх проведення.

Крім того, згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Дане кримінальне провадження перебуває на розгляді в суді з грудня місяця 2023 року, тобто досить тривалий час, у сторони обвинувачення було достатньо часу заявити дане клопотання раніше, на даний час суд розцінює це як затягування розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що підстави для задоволення клопотання сторони обвинувачення відсутні, а тому у його задоволенні слід відмовити, з наведених вище мотивів і підстав.

Керуючись статтями 9, 22, 23, 93, 160, 163, 333, 350, 370 - 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання сторони обвинувачення про витребування доказів, допиту експерта та тимчасовому доступі до документів відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, прийняте за результатами розгляду справи.

Повний текст ухвали складено 29 вересня 2023 року

Суддя Юрій БІЛОУС