Справа № 461/2421/23
Провадження № 1-кс/461/5368/23
УХВАЛА

02.10.2023 року. м. Львів.

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження № 0000451 від 21.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 191 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Заявники звернулися до суду з клопотанням про скасування арешту майна накладеного в межах кримінального провадження № 0000451 від 21.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 191 КК України. Клопотання вмотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 25.04.2023 року клопотання слідчого Відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у Львівської області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 задоволено та накладено на об`єкт житлової нерухомості квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_7 . Заявники зазначають, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000451 від 21.03.2023 р., триває та у вказаному кримінальному провадженні жодній особі, в тому числі посадовим чи службовим особам TOB «MC ІМПЕРІАЛ» про підозру не повідомлено. ОСОБА_5 набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі Договору купівлі-продажу майнових прав № 397 від 13.06.2017 року, акту прийому-передачі майнових прав на квартиру від 13.06.2017 року та Довідки № 13-06/17 від 13.06.2023 року. Кошти за вказаний об`єкт нерухомого майна вносились її батьком ОСОБА_8 у готівковій формі. Водночас власник майна ОСОБА_5 має статус свідка в даному кримінальному провадженні, та з моменту накладення арешту на її майно органом досудового розслідування не було проведено огляду майна, не призначено та не проведено відповідних експертних досліджень та не здійснено жодних слідчих дій з таким майном, та відтак не доведено, що потреба в арешті вказаних об`єктів нерухомого майна на даний час продовжує існувати, тому вважають, що потреба в подальшому існуванні арешту на даний час відпала. Окрім цього, зазначають, що об`єкт нерухомого майна, який належить на праві приватної власності ОСОБА_5 та на який накладено арешт, не визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні, а тому на нього не могло бути накладено арешт у зв`язку із необхідністю збереження речових доказів.Тому просять клопотання задовольнити.

Заявники подали до суду заяву про розгляд клопотання у їх відсутності, вимоги клопотання підтримують та просять таке задовольнити.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомили, тому за таких обставин суд вважає за можливе розглянути клопотання у їх відсутність оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів про права та обов`язки сторін, їх взаємовідносини для постановлення судом законного та об`єктивного рішення.

На підставі ст.107 КПК України у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання слід задовольнити.

В судовому засіданні встановлено, що СУ ГУ НП у Львівської області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000451 від 21.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 191 КК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 25.04.2023 року клопотання слідчого Відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у Львівської області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 задоволено та накладено на об`єкт житлової нерухомості квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_7 .

ОСОБА_5 набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу майнових прав № 397 від 13.06.2017 року, акту прийому-передачі майнових прав на квартиру від 13.06.2017 року та Довідки № 13-06/17 від 13.06.2023 року. Кошти за вказаний об`єкт нерухомого майна вносились її батьком ОСОБА_8 у готівковій формі.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.174 КПК України передбачено, що арешт майна може бути скасованим повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст. 276- 279 КПК України, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК України) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Суд приходить до висновку, що правові підстави для накладення арешту на майно відсутні, оскільки з матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 є власником зазначеного майна та не має статусу підозрюваної, не є особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, чи іншим чином доведено вину у неправомірному заволодінні таким майном, до майна такої особи не може бути прийнято ухвалу про його арешт, а вжиття заходів щодо забезпечення кримінального провадження, не відповідає на даний час нормам чинного закону. Потреба в подальшому арешті майна ОСОБА_5 на даний час у вказаному кримінальному провадженні відпала.

Враховуючи наведене, вважаю, що клопотання слід задовольнити, оскільки у даному кримінальному провадженні виконані всі необхідні слідчі дії, для яких була необхідність накладення арешту на майно, тому арешт накладений ухвалою слідчого судді на майно слід скасувати.

Керуючись ст.ст.170,174 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Клопотання адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження № 0000451 від 21.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 191 КК України задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 25.04.2023 року у справі № 461/2421/23 (№1-кс/461/2206/23) на об`єкт житлової нерухомості квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_7 .

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .