ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2117/23 Справа № 216/5637/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 серпня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0001722 від 27.08.2022 року стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 296 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 серпня 2023 року задоволено клопотання слідчого СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором ОСОБА_10 та застосовано стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на 60 днів, тобто до 26 жовтня 2023 року включно та покладено на нього інші обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 296 КК, що підтверджується долученими до клопотання процесуальними документами у їх сукупності.

Також, слідчий суддя врахував те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК, яке відноситься до нетяжкого злочину та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 4 років. За місцем проживання та навчання характеризується позитивно, є студентом, проживає з бабусею, вперше притягується до кримінальної відповідальності, що за висновком слідчого судді, вкаазує на наявність у нього міцних стримуючих соціальних зв`язків та свідчить про відсутність ризиків, визначених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, заявлених прокурором.

Разом з тим, враховуючи той факт, що обставини злочину до кінця не з`ясовані, особи, причетні до його скоєння відомі ОСОБА_7 та на даний час місце знаходження їх невідоме органам досудового розслідування. ОСОБА_7 , не зважаючи на покази потерпілого ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_12 , які підтверджують факти знаходження та участі підозрюваного у групі осіб, які вчинювали хуліганські дії, категорично заперечує обставини, викладені в повідомленні про підозру, що, на думку слідчого судді, свідчить про наявність існування ризиків, передбачених п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме: що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом штучного створення своєї позиції за допомогою інших учасників, які наразі встановлюються, про його непричетність до скоєного.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною не залишати житло в нічний час. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що долученими до клопотання слідчого доказами не підтверджується обґрунтованість підозри за статтею 296 КК, як хуліганство і в діях ОСОБА_7 відсутня об`єктивна і суб`єктивна сторона даного кримінального правопорушення. Зазначає, що кваліфікуюча ознака вчинення за попередньою змовою групою осіб, не доведена, оскільки жодна інша особа, окрім підозрюваного затримана не була, підозра іншим особам не оголошена. Також до клопотання прокурором додано письмові докази, які на думку органу досудового слідства підтверджують обґрунтованість підозри, так зокрема додано копії протоколів допиту потерпілих та свідка, що безпосередньо є знайомими потерпілих та відпочивали в компанії потерпілих, а також протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками тим самим потерпілим. Стороною обвинувачення не враховано, що суд сприймає покази осіб, які надані безпосередньо під час розгляду, а пред`явлення особи для впізнання не можуть бути доказами, які є достатніми. Якщо врахувати, що всі допитані особи, з їх же слів, перебували під час події на підпитку, то проведені слідчі дії, як докази, можна поставити під сумнів.

Зазначає, що посилання сторони обвинувачення тільки на тяжкість інкримінованого злочину не є достатньою підставою для висновку про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК, у вигляді переховування від органу досудового розслідування.

Захисник вважає не доведеними і ризики незаконного впливу на інших учасників кримінального провадження, зокрема, підозрюваних у кримінальному проваджені, оскільки слідчим та прокурором не зазначено в клопотанні на яких конкретно осіб може впливати ОСОБА_7 .

Зауважує, що ОСОБА_7 раніше не судимий, не притягався до кримінальної відповідальності, тому відсутні об`єктивні причини вважати існування ризику вчинення інших злочинів.

Крім того, захисник посилається на обставини, які не були враховані належним чином слідчим суддею, а саме, наявність у ОСОБА_7 офіційного місця реєстрації особи, за місцем проживання характеризується позитивно, наявність міцних соціальних зв`язків, оскільки ОСОБА_7 зареєстрований та проживає із бабусею ОСОБА_13 , є студентом 4-го курсу Криворізького державного педагогічного університету, денної форми навчання. За місцем навчання характеризується позитивно. Професійно займається спортом, має неабиякі спортивні досягнення.

Позиції учасників судового провадження.

Підозрюваний та його захисник підтримали апеляційну скаргу захисника і з підстав, викладених у скарзі просили її задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову, якою застосувати стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною не залишати житло в нічний час.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на їх безпідставність, просив відмовити в її задоволенні, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги захисника, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За змістом ч. ч. 1, 4 ст. 196 КПК в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості, зокрема про обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини.

Перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи захисника, викладені в судовому засіданні та в апеляційних скаргах щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає не обґрунтованими з огляду на таке.

Щодо обґрунтованості повідомлення про підозру.

Апеляційний суд вважає, що висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у причетності до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК є обґрунтованими і такими, що підтверджуються доказами долученими до клопотання слідчого.

Повідомлення про підозру має містити відомості, зокрема зміст підозри, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.

Системний аналіз норм КПК та практики ЄСПЛ дозволяє дійти висновку, що КПК оперує поняттями, які відповідають декільком різним стандартам доказування (переконання) - стандарт «обґрунтованої підозри», переконання (доведення) «поза розумним сумнівом» та стандарти «достатніх підстав (доказів)» тощо.

Рівень обґрунтованості, доведеності підозри (обвинувачення) має корелювати зі ступенем обмеження прав і свобод підозрюваного, що випливають (можуть бути пов`язані) із прийняття відповідного процесуального рішення (вчинення процесуальної дії): чим більшим є втручання в права, свободи і законні інтереси людини, тим більшою має бути «вага» і «якість» доказів, якими обґрунтовується її причетність до скоєння відповідного кримінального правопорушення. При цьому стандарти доказування (переконання) поступово зростають з перебігом ефективного розслідування та потребують більш глибокого обґрунтування, що повного мірою узгоджується із об`єктивним розширенням можливостей сторони обвинувачення в цьому напрямку.

Таким чином, рівень такого стандарту доказування і відповідно його перевірки слідчим суддею залежить від (1) рівня обмеження прав, свобод та інтересів людини внаслідок повідомленням її про підозру та (2) терміну здійснення ефективного розслідування.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частини 5 статті 9 КПК).

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86 рішення від 30.08.1990, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, пункт 175 рішення від 21.04.2011).

Стандарт «обґрунтованої підозри» є вищим ніж стандарт «достатніх підстав (доказів)», оскільки пов`язаний з обмеженням прав, свобод та інтересів людини, в даному випадку право на свободу.

З наданих матеріалів слідує, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані та долучені документи свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_7 злочину за обставин, викладених в повідомленні про підозру, підтверджується, зокрема: заявою про вчинення злочину, показаннями потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_12 , ОСОБА_18 і ОСОБА_19 , протоколами допитів свідків ОСОБА_20 , а також протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімкам, за якими ОСОБА_11 впізнав особу ОСОБА_7 , який завдав йому близько трьох ударів в область голови.

Апеляційний суд зауважує, що на стадії досудового розслідування слідчий суддя та суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Таким чином, доводи захисника про необґрунтованість підозри ОСОБА_7 у причетності до вчинення інкримінованого йому злочину, апеляційний суд відхиляє з огляду на сукупність доказів, долучених до клопотання слідчого.

Санкції ч. 2 ст. 296 КК передбачає покарання у виді обмеженням волі строком до п`яти років або позбавленням волі на строк до чотирьох років, що відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК, дає матеріально-правові підстави для застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Стосовно наявності ризиків, передбачених пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК.

Розглянувши клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про доведеність прокурором ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, а саме, враховуючи той факт, що обставини злочину до кінця не з`ясовані, особи, причетні до його вчинення відомі ОСОБА_7 та на даний час місце знаходження їх невідоме органам досудового розслідування, ОСОБА_7 , не зважаючи на покази потерпілого та свідка ОСОБА_12 , які підтвердили факти знаходження та участі підозрюваного у групі осіб, які вчинювали хуліганські дії, заперечує обставини, викладені у підозрі, що свідчить про наявність існування ризиків, передбачених п. 3, 4 ч. 1 вказаної статті, а саме: що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом штучного створення своєї позиції за допомогою інших учасників, які наразі установлюються, про його непричетність до скоєного.

З вказаними висновками слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції, з огляду й на початкову стадію досудового розслідування, збір доказів кримінального провадження та встановлення всіх фігурантів, причетних до вчинення даного злочину.

Під час апеляційного провадження встановлено, що твердження прокурора та висновки слідчого судді про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК, є обґрунтованими, а встановлений слідчим суддею ризик у вигляді незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні об`єктивно існує і для запобігання його настання необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Колегія суддів вважає обґрунтованими висновки слідчого судді про ризик впливу на свідків у кримінальному провадженні, оскільки зазначені особи відомі підозрюваному, у зв`язку з набуттям статусу підозрюваного та отриманням доступу до матеріалів досудового розслідування, а тому ОСОБА_7 може здійснювати на них незаконний вплив з метою зміни їх показів і спотворення обставин інкримінованого злочину. Оцінюючи наявність цього ризику, колегія суддів враховує й положення ч. 4 ст. 95 КПК щодо отримання показів свідка та потерпілого безпосередньо судом, а тому, на даному етапі кримінального провадження такий ризик об`єктивно існує.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд відхиляє доводи захисника, що всі свідки допитані слідчим, тому відсутній ризик впливу на них.

Відхиляє суд апеляційної інстанції і доводи захисника, що посилання сторони обвинувачення тільки на тяжкість інкримінованого злочину не є достатньою підставою для висновку про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК, у вигляді переховування від органу досудового розслідування, а також про ризик вчинення іншого злочину, оскільки слідчий суддя не встановив такі ризики.

Слідчим суддею належним чином виконано вимоги ст. 178 КПК та враховано, що підозрюваний раніше не судимий, не притягався до кримінальної відповідальності, наявність у ОСОБА_7 офіційного місця реєстрації, за місцем проживання характеризується позитивно, наявність міцних соціальних зв`язків, оскільки ОСОБА_7 зареєстрований та проживає із бабусею ОСОБА_13 , є студентом 4-го курсу Криворізького державного педагогічного університету, денної форми навчання. За місцем навчання характеризується позитивно. Професійно займається спортом, має неабиякі спортивні досягнення.

Посилання захисника, що слідчим суддею не враховані вказані відомості про особу ОСОБА_7 , спростовують змістом оскарженої ухвали з якої видно, що зазначені відомості були враховані слідчим суддею, водночас суд апеляційної інстанції вважає такі доводи необґрунтованими, оскільки ці обставини самі по собі не спростовують правильності висновків слідчого судді та не можуть запобігти настанню вищезазначених ризиків.

Стосовно тверджень захисника про необхідність скасування заборони цілодобово залишати підозрюваним житло, у зв`язку з необхідністю відвідувань навчання в університеті, то апеляційний суд зауважує, що строк запобіжного заходу та строк досудового розслідування не є необмеженими і досудове розслідування має бути закінчене у визначенні ст. 219 КПК строки, а для забезпечення безперервності освітнього процесу ОСОБА_7 має право ініціювати зміну форми навчання на заочну або дистанційну.

Крім того, суд апеляційної інстанції при оцінці законності судового рішення в цілому, враховує підвищену суспільну небезпечність інкримінованого ОСОБА_7 злочину, який посягає не тільки на громадський порядок, а і на здоров`я осіб, характер пред`явленої підозри, а саме вчинення злочину групою осіб, використовуючи малозначний привід, грубо порушуючи громадський порядок, проявляючи особливу зухвалість, заподіяли шістьом потерпілим тілесні ушкодження.

Відповідно до ст. 178 КПК, апеляційний суд, перевіривши обґрунтованість та достатність обраного виду запобіжного заходу, доходить висновку, що для нівелювання встановлених ризиків, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що стосовно ОСОБА_7 необхідним і достатнім буде застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки такий запобіжний захід також пов`язаний із обмеженням особистої свободи, що дозволить контролювати поведінку підозрюваного, тим самимв повній мірі зможе забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та забезпечити ефективність досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись статтями 181, 194, 405, 407, 422 КПК, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 серпня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного за частиною 2 статті 296 Кримінального кодексу України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарження в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4